Справа № 160/6536/21
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2021 року Справа № 160/6536/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Кучми К.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
У квітні 2021 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій, просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області про відмову йому в призначенні пенсії від 26.11.2020 року №0400-010303-8/112890;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області призначити йому з 01.11.2020 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2021 року було відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
На виконання вимог ухвали суду 31.05.2021 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивач 16.11.2020 р. звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та надав пакет необхідних документів, серед яких, зокрема: трудова книжка; уточнююча довідка №931 від 15.05.2014 р., видана ДП "Донецька вугільна енергетична компанія", уточнююча довідка №05/511 від 12.06.2014 р., видана ТОВ "Трест Донецькшахтобуд"; виписку з наказу №70 від 06.02.1995 р. про пільгове пенсійне забезпечення (атестацію робочих місць); а також довідки про заробітну плату: №932 від 15.05.2014 р., №05/512 від 12.06.2014 р.; архівну виписку щодо спусків-підйомів у шахту стосовно ОСОБА_1 №931-1 від 15.05.2014 р. За результатом розгляду документів, наданих позивачем для призначення пенсії, встановлено, що виписка з наказу №70 від 06.02.1995 р. про пільгове пенсійне забезпечення (атестацію робочих місць), видана ВО "Донецкуголь" не відповідає вимогам Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій від 12.08.1993 р. №637, а саме відсутній підпис директора. Інших документів, підтверджуючих результати проведення атестації робочих місць по підприємству шахта "Трудовская" ВО "Донецкуголь" до пенсійного органу не надано. За таких обставин, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити.
Керуючись приписами ст.263 КАС України, суд ухвалив розглянути адміністративну справу без повідомлення учасників справи, у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16.11.2020 р. звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
Рішенням Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області №0400-010303-8/112890 від 26.11.2020 року йому було відмовлено в призначенні пенсії, та зазначено, що зарахувати пільгову роботу згідно з довідкою від 15.05.2014 року № 931 ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» за період з 13.11.1991 р. по 13.02.1993 р. та з 15.06.1993 р. по 25.01.1997 р. не має можливості, так як в атестації робочих місць № 70 від 06.02.1995 р. відсутній підпис директора. Також, в пільговій довідці від 15.05.2015 р. № 931 підпис в.о. директора Журан І.А. відрізняється з підписом в довідці від 15.05.2014 р. №931-1.

Аналізуючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058-IV), на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок.

Таким чином, право звернення позивача з заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, при наявності стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, залежить від 3-х умов; 1) досягнення віку, встановленого абз.1 п.1 ч.2 статті 114 Закону №1058-IV; 2) наявність стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці не менше половини такого стажу, тобто не менше 5 років; 3) наявність страхового стажу не менше 21 року 6 місяців (абз.17 п.1 ч.2 статті 114 Закону №1058-IV).

За правилами ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Згідно з пунктом 1 «Підземні роботи» Розділу 1 Списку № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, до працівників які виконують роботи з особо шкідливими умовами праці відносяться всі робітники, інженерно-технічні працівники і службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, азбесту, солі, слюди та інших рудних і нерудних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників та інших підземних споруд, а також всі працівники, зайняті повний робочий день під землею на обслуговуванні зазначених вище робітників і службовців (медперсонал підземних (здоровпунктів, працівники підземного телефонного зв`язку і т.д.).

В силу п.«а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (в редакції від 09.12.2012 року, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.

Відповідно до ч.2 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (в редакції від 09.12.2012 року, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), особливості пенсійного забезпечення працівників, при наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, передбачений статтею 12 цього Закону, знижується на 1 рік.

В силу ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII (в редакції від 09.12.2012 року, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років.

Тобто, умовою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є наявність не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці передбаченого ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 20 Порядку встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як видно з матеріалів справи, згідно з записами в трудовій книжці та архівних довідок, що надавались відповідачу в період роботи для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, позивач працював:

- 13 листопада 1991 року наказом № 1032к від 22.11.1991 року прийнятий учнем прохідника IV р. підземного з повним робочим днем у шахті «Трудівська» виробничого об`єднання «Донецьквуголь»;

- 02 січня 1992 року наказом № 8/к від 04.01.1992 року переведений прохідником IV р. підземним з повним робочим днем в шахті;

- 13 лютого 1993 року наказом №95к від 15.02.1993 року звільнений за ст.38 КЗпП України за власним бажанням;

- 17 лютого 1993 року наказом № 20К від 18.02.1993 року прийнятий прохідником V розряду підземним з повним робочим днем в шахті на гірську ділянку;

- 20 травня 1993 року наказом №50 від 25.05.1993 року звільнений за ст.38 КЗпП України за власним бажанням;

- 17 червня 1993 року наказом № 399/К від 15.06.1993 року прийнятий прохідником V розряду підземним з повним робочим днем в шахті;

- 25 січня 1997 року наказом № 40/к від 27.01.1997 року звільнений за ст.38 КЗпП України за власним бажанням.

Разом з тим, на підтвердження вказаних періодів роботи, позивачем додатково надавались наступні документи

- на підтвердження пільгового трудового стажу за період з 13.11.1991 року по 13.02.1993 року позивач надав довідку № 121 від 31.07.2017 року, в якій вказано, що він з 13.11.1991 року по 01.01.1992 рік виконував роботи з повним робочим днем під землею за посадою учень прохідника, отримував тарифну ставку підземного робітника, що передбачена списком №1 розділу 1 підрозділу 1010100а Постанови КМУ №10 від 26.01.1991 року; з 02.01.1992 року по 13.02.1993 року виконував роботи з повним робочим днем під землею за посадою прохідник, що передбачена списком №1 розділу 1 підрозділу 1010100а Постанови КМУ №10 від 26.01.1991 року;

- на підтвердження пільгового трудового стажу за період з 17.02.1993 року по 20.05.1993 року позивач надав довідку № 05/511 від 12.06.2014 року, в якій вказано, що він з 17.02.1993 року по 20.05.1993 рік виконував шкідливі та особливо небезпечні роботи за посадою прохідник підземний з повним робочим днем в шахті гірської підземної ділянки, що передбачено списком №1 розділу 1 підрозділу 1010100а Постанови KM СССР №10 від 26.01.1991 року;

- на підтвердження пільгового трудового стажу за період з 17.06.1993 року по 25.01.1997 року позивач надав довідку № 122 від 31.07.2017 року, в якій вказано, що він з 17.06.1993 року по 25.01.1997 рік виконував роботи з повним робочим днем під землею за посадою прохідника, отримував тарифну ставку підземного робітника, що передбачена списком №1 розділу 1 підрозділу 1010100а Постанови КМУ №10 від 26.01.1991 року;

- на підтвердження страхового стажу за періоди з 13.11.1991 року по 01.01.1992 року, з 02.01.1992 року по 13.02.1993 року, з 15.06.1993 року по 25.01.1997 року була надана довідка № 931 від 15.05.2014. Додатком до вказаної довідки була надана виписка з наказу № 70 від 06.02.1995 року про пенсійне пільгове забезпечення, згідно з якою підтверджується право на пільгове пенсійне забезпечення працюючих за наступними професіями: учень прохідника підземного, прохідник підземний.

Суд критично ставиться до посилання відповідача про те, що в атестації робочих місць №70 від 06.02.1995 року відсутній підпис директора, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог Збірника уніфікованих форм організаційно-розпорядчих документів (Додаток 11. Рекомендації щодо оформлення витягу з наказу з основної діяльності організації визначені у Збірнику уніфікованих форм організаційно-розпорядчих документів), підготовленим Українським науково-дослідним інститутом архівної справи та документознавства й схваленим Державним комітетом архівів України (протокол засідання Методичної комісії від 20 червня 2006 року № 3) затверджено рекомендації щодо оформлення витягу з наказу з основної діяльності організації:

Під час оформлення витягу із наказу з основної діяльності організації слід мати на увазі, що:

1) із відповідного наказу до витягу без будь-яких змін, скорочень чи доповнень переносять такі реквізити; «Назва організації», «Дата документа», «Реєстраційний індекс документа», «Місце складення документа», «Заголовок по тексту документа»;

2) особливість оформлення витягу полягає у відтворенні тексту. Констатуючу частину тексту переносять до витягу повністю, а з розпорядчої беруть лише потрібний пункт або кілька пов`язаних між собою пунктів і при цьому залишають порядкові номери цих пунктів без змін;

3) реквізит «Підпис» оформлюють особливим чином. З оригіналу наказу до його витягу переносять назву посади керівника, його ініціали та прізвище. Сам керівник особисто підписувати витяг із наказу не повинен;

4) відмітка про засвідчення витягу із наказу є обов`язковим реквізитом цього документа;

5) підпис особи, яка оформила відмітку про засвідчення витягу із наказу, має бути засвідчений відбитком простої круглої печатки організації (як правило, печатки служби діловодства, служби кадрів або іншого структурного підрозділу, в якому працює відповідна службова особа).

Таким чином, виписка із наказу № 70 від 06.02.1995 року виконана згідно з вимогами Збірника уніфікованих форм організаційно-розпорядчих документів, підготовленим Українським науково-дослідним інститутом архівної справи та документознавства й схваленим Державним комітетом архівів України (протокол засідання Методичної комісії від 20 червня 2006 року № 3).

Крім того, матеріалами справи підтверджено, що позивачем надана виписка із наказу №140 від 09.02.2000 року про результати атестації робочого місця; довідка № 932 від 15.05.2014 року про заробітну плату для обчислення пенсії, в якій вказане нарахування заробітної плати за період з листопада 1991 року по січень 1997 року.

На підтвердження атестації робочого місця позивачем також, було надано копію наказу №90 від 05.11.1996 року про результати атестації робочих місць та умов праці, в якому до Списку № 1 було віднесено посади гірськоробочі підземні - 1010100а.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно з Списками №1 та №2 деталізоване у Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, то дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (далі - Порядок № 383).

Таким чином, позивачем щодо призначення пільгової пенсії була надана копія трудової книжки, в якій чітко зазначені всі періоди роботи, які відносяться до пільгового періоду, тобто, стаж позивача повністю підтверджується.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Крім того, суд звертає увагу, що приписами частин п`ятої статті 48 КЗпП України визначено, що порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110 (далі - Інструкція № 58), постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 р. № 301 "Про трудові книжки працівників" та іншими актами законодавства.

Пунктами 4.1, 4.2 Інструкції № 58 передбачено, що у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 р. №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Таким чином, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, яка звертається за призначенням пенсії, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Відповідно до правової позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 30.09.2019 року у справі № 638/18467/15-а формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду щодо обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Суд звертає увагу, що на особу не може перекладатись обов`язок доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванні заробітної плати на конкретну посаду, яку позивач займав у той чи інший період його роботі підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу, що дає позивачу право на призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17.

Отже, чинним законодавством визначено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому, власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Зазначена правова позиція також викладена у постанові Верховного суду від 06.02.2018 року у справі № 677/277/17 (провадження № К/9901/1298/17).

Статтею 46 Конституції України передбачено, що кожен громадянин України має право на соціальний захист, що, крім іншого, включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані, а при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (ст. 22 Конституції України).

У зв`язку з викладеним, суд зазначає, що сумніви відповідача не можуть спростовувати відомості, наявні у трудовій книжці та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого ним трудового (страхового) стажу.

На думку суду, відмова Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо зарахування спірних періодів є протиправною, з огляду на те, що трудова книжка позивача містить усі необхідні записи про роботу у спірні періоди, та є достатнім підтвердженням права на пенсійне забезпечення.

Надані позивачем документи, на підтвердження кожного періоду його роботи є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства, тому суд вважає за можливе визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області про відмову позивачу в призначенні пенсії від 26.11.2020 року №0400-010303-8/112890, оскільки воно винесене не на підставі та не у спосіб, передбачений чинним законодавством та порушує норми конституційних прав і свобод позивача.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Але, суд вважає необґрунтованою позовну вимогу щодо зобов`язання відповідача призначити позивачу з 01.11.2020 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки згідно з вимогами ст.58 Закону №1058 Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Враховуючи викладене, суд вважає лише за можливе зобов`язати відповідача повторно розглянути його заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 від 16.11.2020 р., з урахування висновків суду, а у задоволенні решти позову в цій частині відмовити.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід задовольнити частково, з викладених вище підстав.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовну заяву задоволено частково, слід повернути позивачу частину судових витрат по справі в розмірі 454 грн. (908 грн. : 2).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 263 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії від 26.11.2020 року №0400-010303-8/112890.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.11.2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовної заяви відмовити.

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, 26, м.Дніпро, 49094, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати по справі у розмірі 454 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя К.С. Кучма