Справа № 480/959/21
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2021-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2021 року Справа № 480/959/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Осіпової О.О., розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/959/21 за позовом ОСОБА_1 до Сумського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання протиправними та скасування постанов,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Сумського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.01.2021 року ВП № 64176242, винесену старшим державним виконавцем Сумського районного відділу державної виконавчої Служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Снопченко Катериною Іванівною;
- визнати протиправною та скасувати постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 18.01.2021 ВП № 64176242, винесену старшим державним виконавцем Сумського районного відділу державної виконавчої Служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Снопченко Катериною Іванівною;
- визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 18.01.2021 ВП № 64176242, винесену старшим державним виконавцем Сумського районного відділу державної виконавчої Служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Снопченко Катериною Іванівною;
- визнати протиправною та скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП № 64176242 від 22.01.2021 року, винесену старшим державним виконавцем Сумського районного відділу державної виконавчої Служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Снопченко Катериною Іванівною.
Ухвалою від 07.08.2020р. провадження у справі відкрито та розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Ухвалою від 04.02.2021р. заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Забезпечено адміністративний позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням № 64176242, відкритим старшим державним виконавцем Сумського районного відділу державної виконавчої Служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Снопченко Катериною Іванівною на підставі постанови № 013646, виданої 18.12.2020 року Державною екологічною інспекцією у Сумській області, до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі № 480/959/21 за позовом ОСОБА_1 до Сумського районного відділу державної виконавчої Служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання протиправними та скасування постанов.
Станом на день розгляду даної справи відзиву на позовну заяву від представника відповідача не надходило.
Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
18.01.2021р. старшим державним виконавцем Сумського районного відділу державної виконавчої Служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Снопченко К.І. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження від 18.01.2021 року ВП № 64176242 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в сумі 2040 грн. на підставі постанови № 013646, виданої 18.12.2020 року Державною екологічною інспекцією у Сумській області, а також постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від ВП № 64176242 на суму 241,08 грн. та постанова про стягнення виконавчого збору від 18.01.2021 ВП № 64176242 в сумі 102,0 грн., отримані ОСОБА_1 25.01.2021р.
У постанові про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у вигляді штрафу було вказано, що вона набрала законної сили 28.12.2021 року.
Крім того, старшим державним виконавцем Сумського районного відділу державної виконавчої Служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Снопченко К.І. була прийнята постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП № 64176242 від 22.01.2021 року, яка 25.01.2021 року надійшла на адресу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомбінат «Тепличний», де позивач працює директором.
Вирішуючи спір по суті, суд бере до уваги наступне.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ).
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 288, ст. 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Відповідно до статті 299 КУпАП, яка визначає порядок звернення постанови до виконання, постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.
При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, крім постанов про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 цього Кодексу.

В свою чергу, згідно зі статтями 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Отже, системний аналіз наведених правових норм дає підстави стверджувати, що оскарження особою постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу зупиняє її примусове виконання до розгляду відповідної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що станом на момент винесення постанови від 18.01.2021 року ВП №64176242 "Про відкриття виконавчого провадження" постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у вигляді штрафу була оскаржена позивачем до Сумського районного суду Сумської області, рішення по суті поданої ОСОБА_1 позовної заяви про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення судом прийнято не було.

Так, рішенням Сумського районного суду Сумської області у справі №587/2763/20 лише 31.03.2021р. визнано протиправною та скасовано постанову Державної екологічної інспекції у Сумській області від 18 грудня 2020 року №013646 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, закривши справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 31.05.2021р. апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Сумській області на рішення Сумського районного суду Сумської області від 31.03.2021 у справі № 587/2763/20 за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу повернуто скаржнику.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки постанова Державної екологічної інспекції у Сумській області від 18 грудня 2020 року №013646 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу була оскаржена позивачем в судовому порядку та, як наслідок, перебіг строку для її добровільного виконання було зупинено в силу вимог статті 307 КУпАП України, а відтак правові підстави для її примусового виконання були відсутні.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеною в постанові від 27.03.2019 року у справі №826/15117/17 провадження №К/9901/52767/18.

Також, необхідно зазначити, що у вказаній постанові Верховний Суд дійшов висновку, що власне постанова про відкриття виконавчого провадження не підлягає визнанню протиправною, оскільки органи ДВС і приватні виконавці в силу Закону №1404-VIII не наділені повноваженнями перевірки факту оскарження відповідної постанови (виконавчого документу) в судовому порядку.

Відтак, констатувавши відповідність виконавчого документа вимогам статті 4 Закону №1404-VIII, у тому числі в частині настання строку набрання ним законної сили, державний виконавець не має правових підстав для повернення постанови без прийняття до виконання та в силу вимог закону зобов`язаний винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

При цьому повідомлення про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення до органу (посадової особи), що її виніс, жодним чином не впливає на стан виконавчого провадження та права і обов`язки виконавця.

Суд вважає необхідним відмітити, що чинне законодавство України не наділяє державного виконавця правом ставити під сумнів законність виданого іншим органом виконавчого документа або додатково перевіряти зазначену у виконавчому документі інформацію про набрання законної сили рішенням відповідних органів чи проявляти бездіяльність з метою його невиконання.

Державний виконавець при поданні стягувачем заяви про примусове виконання виконавчого документа зобов`язаний діяти виключно у межах повноважень, наданих йому Законом, а саме: перевірити відповідність виконавчого документа вимогам, передбаченим цим Законом, та прийняти виконавчий документ до виконання за умови відсутності визначених статтею 26 цього Закону підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження.

При цьому, державний виконавець керується відомостями стосовно дати набрання виконавчим документом чинності (законної сили), яка у даному випадку зазначена безпосередньо самим стягувачем. Відповідач не наділений повноваженнями контролю за достовірністю відображення цієї інформації у виконавчому документі.

За таких обставин відсутні підстави для висновку про протиправність постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.01.2021 року ВП №64176242, винесеної старшим державним виконавцем Сумського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Снопченко К.І.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною п`ятою ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» також встановлено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи позивача стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку наявність правових підстав для задоволення позовних вимог частково шляхом скасування оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження.

При цьому, суд зазначає, що підстави для визнання постанов про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника протиправними та їх скасування у даному випадку відсутні, оскільки належним способом захисту прав позивача у даній справі є саме скасування оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження, на підставі якої у відкритому виконавчому провадженні виносилися перелічені вище постанови та позовні вимоги про скасування яких є похідними від позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Крім того, суд вважає необхідним відмітити, що скасування виконавчого документу, згідно з пунктом 5 частини першої статті 39 Закону №1404, скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, скасування постанови Державної екологічної інспекції у Сумській області від 18 грудня 2020 року №013646 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу є безумовною підставою для закінчення виконавчого провадження.

Як зазначено в п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України», суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що покладені в основу спору у даній справі, суд прийшов до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторони, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Отже, на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений при поданні ним позовної заяви до суду судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, що становить 908грн.00 коп. (1/4 від заявлених вимог).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання протиправними та скасування постанов задовольнити частково.

Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.01.2021 року ВП №64176242, винесену старшим державним виконавцем Сумського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Снопченко Катериною Іванівною.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Сумського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (вул. Г.Кондратьєва, 146/1, м. Суми, Сумська область, 40021, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений при поданні позовної заяви до суду судовий збір 908грн.00 коп. ( дев`ятсот вісім грн.00коп.).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Осіпова