Справа № 520/1911/21
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2021-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 р.Справа № 520/1911/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: П`янової Я.В. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Мироненко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 р. (ухвалене суддею Єгупенко В.В.) по справі № 520/1911/21

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця"

до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому позивач просив визнати протиправними та скасувати постанови від 19.01.2021 р., винесені в межах виконавчого провадження № 56693782 державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, а саме: постанову про стягнення виконавчого збору з боржника; постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Закону України "Про виконавче провадження", Кодексу адміністративного судочинства України (в подальшому КАС України) та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, своїх представників не направили, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином, апелянт просив розгляд справи проводити без участі свого представника.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою технічного запису не здійснювалося.

Згідно із ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що постановою державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногріському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 06.07.2018 р. відкрито виконавче провадження № 56693782 (в подальшому ВП 56693782) з примусового виконання судового наказу № 5023/3905/12, виданого 12.03.2018 р. Господарським судом Харківської області, про зобов`язання ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» (боржник) повернути в натурі ФОП ОСОБА_1 (стягувач) товар, що передавався на зберігання за договором відповідального зберігання № 0096ХР від 23.09.2011 р., а саме: рельсошпальну решітку РШР 50 на залізобетонній шпалі перебрану зі зносом не більше 2 мм у кількості 65 секцій по 25 погонних метрів кожна на загальну суму 1000000 грн. та стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 100000 грн.

Постановами державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногріському та Новобаварському районах міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 19.01.2021 р. у ВП № 56693782 внесено зміни (доповнення) в автоматизовану систему виконавчого провадження, а саме, змінено назву, дату видачі, суб`єкта, що видав виконавчий документ, дату набрання рішенням чинності; категорію стягнення; резолютивну частину; суму коштів стягнення за виконавчим документом; суму коштів та змінено (доповнено) реєстраційні дані боржника.

Крім того, постановами державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногріському та Новобаварському районах міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 19.01.2021 р. у ВП № 56693782 стягнуто з боржника ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» виконавчий збір у розмірі 796250 грн., визначено розмір додаткових витрат виконавчого провадження у загальній сумі 202,58 грн. та накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» у межах суми звернення стягнення, з урахування виконавчого збору та витрат виконавчого провадження на загальну суму 8758952,58 грн.

Не погоджуючись із постановами державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногріському та Новобаварському районах міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 19.01.2021 р. у ВП № 56693782 про стягнення виконавчого збору з боржника та про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані постанови обґрунтовані та не підлягають скасуванню, оскільки відповідач при винесені оскаржуваних постанов діяв в межах наданих йому повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частинами 1, 2 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Згідно із ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Кошти виконавчого провадження складаються з стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження (п. 3 ч. 1 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження»).

Механізм функціонування автоматизованої системи виконавчого провадження визначено Положенням «Про автоматизовану систему виконавчого провадження», затверджений наказом Міністерства юстиції України 05.08.2016 № 2432/5 та розроблений відповідно до вимог Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 7 Розділу ІІ зазначеного Положення, внесення змін, видалення реєстраційних даних вхідної та вихідної кореспонденції, у тому числі виконавчих документів, не допускаються, крім випадків виправлення технічних помилок, описок чи доповнення реєстраційних даних відомостями, отриманими під час проведення виконавчих дій, про що виноситься відповідна постанова. Зміни та видалення реєстраційних даних фіксуються та зберігаються Системою автоматично. Виконавчий документ, що реєструється в Системі, підлягає обов`язковому скануванню (крім виконавчих документів, виданих у формі електронних документів).

Судовим розглядом встановлено, що постановою Східного апеляційного господарського суду від 16.12.2020 р. у справі № 5023/3905/12 задоволено заяву ФОП ОСОБА_1 про зміну порядку та способу виконання судового рішення із встановленням ефективного способу виконання, а саме, змінено спосіб виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 12.03.2018 р. у справі № 5023/3905/12 із "зобов`язати Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ) в особі регіональної філії "Південна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (61052, м. Харків, вул. Євгена Котляра, буд. 7) повернути в натурі ФОП ОСОБА_1 товар, що передавався на зберігання за договором відповідального зберігання № 0096ХР від 23.09.2011 р., а саме: рельсошпальну решітку РШР 50 на залізобетонній шпалі перебрану зі зносом не більше 2 мм у кількості 65 секцій по 25 погонних метрів кожна на загальну суму 1000000 грн." на "стягнути з ПАТ "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ) в особі регіональної філії "Південна залізниця" ПАТ "Українська залізниця" (61052, м. Харків, вул. Євгена Котляра, буд. 7) на користь ФОП ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 7962500 грн., що є ринковою вартістю рельсошпальної решітки РШР 50 на залізобетонній шпалі перебраної зі зносом не більше 2 мм у кількості 65 секцій по 25 погонних метрів кожна".

На виконання вищевказаної постанови 05.01.2021 р. Господарським судом Харківської області видано наказ № 5023/3905/12 про зміну способу виконання постанови Харківського господарського суду від 12.03.2018 р. у справі № 5023/3905/12, згідно якого змінено спосіб виконання на «стягнути з ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» на користь ФОП ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 7962500 грн., сума виконавчого збору також змінилася і становить 10 відсотків від 7962500 грн., а саме - 796250 грн.»

13.01.2021 р. до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) звернувся стягувач з заявою про прийняття до виконання вищевказаного наказу Господарського суду Харківської області.

У зв`язку зі зміною порядку та способу виконання судового рішення по справі № 5023/3905/12, зокрема, про стягнення з боржника на користь стягувача грошових коштів у розмірі 7962500 грн., державним виконавцем внесено зміни (доповнення) в автоматизовану систему виконавчого провадження № 56693782 винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 796250 грн. та постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження.

Тобто, оскаржувані постанови винесені в рамках одного виконавчого провадження № 56693782, яке на час їх винесення не було закінчено.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувані постанови відповідача винесені ним правомірно, оскільки судовим рішенням змінено порядок і спосіб виконання рішення по справі № 5023/3905/12.

Таким чином, суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.02.2021 р. без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справіTorija v. Spain від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Керуючись ст. ст. 229, 243, 271, 286, 308, 313, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 по справі № 520/1911/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Я.В. П`янова О.А. Спаскін