Справа № 229/1488/21
Суддя: Лебеженко В. О.
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Номер провадження 2-а/229/274/2021

Справа № 229/1488/21

25 травня 2021 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Лебеженко В.О.,

за участю секретаря судового засідання Слободкіної Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дружківка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі,-

В С Т А Н О В И В:

До Дружківського міського суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі.

В обгрунтування позову зазначив, що постановою №150555 інспектора прикордонного контролю 1-ї категорії 3 групи ІПК віпс (тип А) впс «Дергачі» Харківського прикордонного загону старшого прапорщика Носик О.М. від 13 березня 2021 року він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-2 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 грн.

Вважає цю постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Він притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що нібито 13 березня 2021 року о 05:00 годині під час прикордонного контролю прикордонним нарядом «Перевірка документів» у міждержавному пункті пропуску через державний кордон України «Дергачі» було виявлено та встановлено, що він о 18:00 годині 12.03.2021 виїхав з окупованої території Донецької області до Російської Федерації через закритий пункт пропуску «Успенка», чим порушив п.3 Постанови КМУ №815 від 17.07.2019 «Про затвердження Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», тобто скоїв правопорушення відповідальність за яке настає за ч.1 ст.204-2 КУпАП.

В тім, опинившись на тимчасово окупованій території Донецької області, не по своїй волі, він майже рік не мав можливості повернутись додому, оскільки кожного разу його зупиняли військові «ДНР» та повертали назад.

Лише у березні 2021 року йому виявилось можливим повернутись додому, спочатку виїхавши за межі Донецької області до Російської Федерації, а потім на територію України. При цьому, він не знав, через який саме пункт він виїжджав, через який в`їжджав, який з них був закритий.

Біль того, він взагалі з території України, ще в минулому році, був випханий фактично шляхом обману, і іншого способу потрапити до своєї сім`ї він не мав.

Коли автобус в якому він їхав був зупинений на пункті пропуску працівниками прикордонної служби, було складено декілька протоколів, тобто вибірково та без будь-яких пояснень.

Пояснень щодо начебто вчиненого ним адміністративного правопорушення від нього ніхто не відбирав, хоча він був не згоден із даним правопорушенням, яке йому було інкриміновано.

Просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 150555 від 13 березня 2021 року, інспектором прикордонного контролю 1 категорії 3 групи ІПК ВІПС «тип А) ВПС «Дергачі» Харківського прикордонного загону ст.прапорщиком ОСОБА_2 , а справу закрити.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 23 березня 2021 року провадження по адміністративній справі за позовом відкрито та призначено судовий розгляд по справі (а.с.8).

В судове засідання позивака не з`явився, позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Однак, надав до суду відзив на позовну заяву, в якій просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі (а.с.17-21).

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, встановив, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення № 150555 від 13 березня 2021 року, яка винесена інспектором прикордонного контролю 1-ї категорії 3 групи ІПК віпс (тип А) впс «Дергачі» Харківського прикордонного загону старшого прапорщика Носик О.М. від 13 березня 2021 року позивач ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-2 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 грн.

З постанови слідує, що 13 березня 2021 року о 05:00 годині під час прикордонного контролю прикордонним нарядом «Перевірка документів» у міждержавному пункті пропуску через державний кордон України «Дергачі» було виявлено та встановлено, що ОСОБА_1 о 18:00 годині 12.03.2021 виїхав з окупованої території Донецької області до Російської Федерації через закритий пункт пропуску «Успенка», чим порушив п.3 Постанови КМУ №815 від 17.07.2019 «Про затвердження Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-2 КУпАП (а.с.5).

Згідно статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП, визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, ч.1 ст. 204-2 КУпАП, передбачена відповідальність за порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.

Отже, вказана норма є бланкетною та відсилає до відповідного нормативного акту, зокрема, на Закон України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях».

Відповідно до частин 1 та 3 статті 12 цього Закону, в`їзд осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзд осіб, переміщення товарів з таких територій здійснюються через контрольні пункти в`їзду-виїзду.

Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів із таких територій визначаються Кабінетом Міністрів України.

28.11.2019р. набрав чинності Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2019р. № 815 (далі Порядок № 815).

Відповідно до п. 1 Порядку № 815, він визначає процедуру в`їзду/виїзду осіб і транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, і переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях (далі - тимчасово окуповані території) та з таких територій.

Дія цього Порядку № 815 поширюється на всіх фізичних та юридичних осіб, які здійснюють такий в`їзд/виїзд і переміщення товарів через контрольні пункти в`їзду-виїзду, контрольні пункти в`їзду-виїзду на залізниці.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 815 (в редакції, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення), в`їзд/виїзд осіб, у тому числі транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, а також переміщення товарів на тимчасово окуповані території та з таких територій здійснюється виключно через визначені контрольні пункти відповідно до вимог цього Порядку.

Контрольні пункти не призначені для перетинання державного кордону.

Поза визначеними контрольними пунктами в`їзду/виїзду переміщення через лінію розмежування осіб, транспортних засобів та товарів заборонено.

З визначення термінів, викладених в пункті 2 Порядку № 815 вбачається, що контрольний пункт в`їзду/виїзду - це комплекс будівель, спеціальних, інженерних споруд і технічних засобів, розташованих на спеціально визначеній земельній ділянці, де здійснюються заходи контролю в`їзду-виїзду осіб, транспортних засобів та товарів, які переміщуються на тимчасово окуповані території та з таких територій.

Лінія розмежування - умовна лінія на місцевості між тимчасово окупованими територіями та контрольованими територіями, яка проходить по передньому краю передових позицій об`єднаних сил;

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що положення Порядку № 815 визначають правила в`їзду на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях та виїзду з них виключно через контрольні пункти, які розташовані на спеціально визначеній земельній ділянці в межах лінії розмежування, при цьому такі контрольні пункти не призначені для перетинання державного кордону.

Таким чином, особа підлягає відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, виключно у разі переміщення саме через лінію розмежування поза визначеними контрольними пунктами в`їзду/виїзду.

При цьому суд звертає увагу на те, що сам факт визнання особою вини у адміністративному правопорушенні, на що посилався у своєму відзиві відповідач (а.с.17-21), не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень про накладення на таку особу стягнення за відсутності інших належних доказів, тому не звільняє посадову особу суб`єкта владних повноважень доводити правомірність прийнятого рішення.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 8 липня 2020 року у справі № 177/525/17.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, на позивача накладено стягнення за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП за перетинання державного кордону через непрацюючий пункт пропуску «Успенка» до території Російської Федерації.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний кордон України», державним кордоном України є лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору.

Згідно з частинами 1 та 3 статті 9 цього Закону, перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Стаття 35 Закону України «Про державний кордон України», передбачає, що особи, винні в порушенні або спробі порушення режиму державного кордону України, прикордонного режиму або режиму в пунктах пропуску через державний кордон України, у незаконному переміщенні або спробі незаконного переміщення через державний кордон України вантажів, матеріалів, документів та інших предметів, а також в інших порушеннях законодавства про державний кордон України, несуть кримінальну, адміністративну або іншу відповідальність згідно з законодавством України.

Зокрема, стаття 204-1 КУпАП, передбачає відповідальність за незаконне перетинання або спробу незаконного перетинання державного кордону України.

Таким чином, незаконний перетин державного кордону України не охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, оскільки положення Порядку № 815 забороняють в`їзд/виїзд поза визначеними контрольними пунктами саме через лінію розмежування, а не державного кордону.

Відповідно до вимог ст. 284 КУпАП, у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно з п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, суд дійшов висновку про необхідність скасування постанови № 150555 від 13 березня 2021 року про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача на підставі п. 3 ч. 3ст. 286 КАС України.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 ст. 139 КАС України, визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивач, відповідно до ухвали суду від 23 березня 2021 року (а.с.8) був звільнений від сплати судового збору.

Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовної заяви про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, а також враховуючи, що позивач був звільнений від сплати судового збору, то вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп., який підлягає сплаті при зверненні до суду з позовною заявою.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.2, 9, 11, 72-79, 90, 160 163, 246, 255, 295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 150555 від 13 березня 2021 року, інспектором прикордонного контролю 1 категорії 3 групи ІПК ВІПС «тип А) ВПС «Дергачі» Харківського прикордонного загону ст.прапорщиком ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, у вигляді штрафу, у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн.00 коп.

Справу про адміністративне провадження у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП - закрити.

Витрати по сплаті судового збору у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , за рахунок бюджетних асигнувань Державної прикордонної служби України Харківського прикордонного загону ВПС «Дергачі» (місце розташування за адресою: 62310, Харківська область, Дергачівський район, смт.Козача Лопань, вул.Прикордонна, 4, ).

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини складені 25 травня 2021 року.

Повний текст рішення суду складено 31 травня 2021 року.

Суддя Дружківського міського

суду Донецької області: В.О.Лебеженко