Справа № 640/14329/21
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2021-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

02 червня 2021 року м. Київ № 640/14329/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазін О.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

Товариства з обмеженою відповідальністю «Буд Транс Плюс»
до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Буд-Транс Плюс» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 114, код ЄДР: 40949252) звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДР: 43141267), Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, код ЄДР: 43005393), в якому просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 16.06.2020 № 1640503/40949252;

2) зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №1 від 16.07.2019, що подано Товариством з обмеженою відповідальністю «Буд-Транс-Плюс» в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного отримання - 13.08.2019р.

До суду з вказаною позовною заявою позивач звернувся 20.05.2021.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі, суддя виходить з наступного.

Відповідно до п.п. 3 та 5 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу та чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Згідно з ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На виконання вимог вказаної норми позивачем надано докази сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн., а саме: платіжне доручення від 01.03.2021 № 193.

В той же час, суд звертає увагу позивача на те, що з КП «Діловодство спеціалізованого суду» вбачається, що платіжне доручення від 01.03.2021 № 193 на суму 2270,00 грн. позивачем надавалась в межах адміністративної справи № 640/8355/21 (суддя Огурцов О.П.). а отже таке платіжне доручення закріплене за справою № 640/8355/21 та не може бути підтвердженням сплати судового збору за даною позовною заявою.

Разом з тим, як видно з прохальної частини позовної заяви позивачем заявлено 1 (одну) вимоги немайнового характеру.

Так, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання юридичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до норм Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», установлено у 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 01.01.2021 - 2270,00 грн.

Отже, за звернення до суду з даним позовом позивачу слід сплатити судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Так, згідно з ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За приписами ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Як вже було зазначено судом позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 16.06.2020 № 1640503/40949252.

Позивач зазначає, що рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 16.06.2020 № 1640503/40949252 товариство отримало у електронному кабінеті 17.06.2020.

Натомість до суду з даним позовом позивач звернувся лише 20.05.2021, тобто, поза межами шестимісячного строку звернення до суду, передбаченого ч. 2 ст. 122 КАС України.

Разом з тим, позивачем до позовної заяви додано заяву про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, яке обґрунтоване наступним.

Пояснює, що рішенням комісії ДПС України від 16.06.2020р. №1640503/40949252 в реєстрації ПН № 1 від 16.07.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «Буд-Транс Плюс» було відмовлено. Рішення комісії ДПС України від 16.06.2020 № 1640503/40949252 про відмову в реєстрації ПН № 1 від 16.07.2019 надійшло до електронного кабінету ТОВ «Буд-Транс Плюс» 17.06.2020, що підтверджується квитанцією до рішення про відмову в реєстрації ПН від 17.06.2020.

В той же час, заявник зазначає, що пропущення строку звернення до суду було викликано з поважних причин, а саме: Законом України від 30.03.2020 № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України доповнено пунктом 3 такого змісту:

« 3 Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусноїхвороби (COVID-19)».

Додає, що згідно Закону № 540-ІХ, який набрав чинності 02.04.2020, строки звернення до адміністративного суду, визначені ст.122 КАС України, подовжилися на строк дії карантину. Пояснює, що Верховним судом України було надано роз`яснення щодо спірних питань застосування законодавства про продовження процесуальних строків під час дії карантину які було розміщено 22.04.2020 на Офіційному сайті «Судова влада України», а саме:

« 8. Якщо процесуальний строк почав перебіг до 12 березня 2020 року, то його тривалість буде дорівнювати: кількість днів строку, визначеного законом, які пройшли до 12 березня 2020 року + період карантину + кількість днів строку, які залитись від визначеного законом строку.

Приклад: строк на апеляційне оскарження рішення суду - 30 днів. До початку карантину пройшло 15 днів із визначеного законом 30-денного строку. Загальний строк на апеляційне оскарження з урахуванням положень Закону 540-ІХ становитиме: 15 + період карантину + 15.

Якщо процесуальний строк почав перебіг під час дії карантину, то його тривалість буде складати: кількість днів до закінчення карантину + визначений законом процесуальний строк.

Тобто, на думку позивача, на період дії карантину обчислення процесуальних строків зупиняється.

Поряд з цим додає, що 18.06.2020 прийнято Закон України № 731-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (надалі - Закон № 731-ІХ), який набув чинності 17.07.2020. З огляду на те, що Закон № 731-IX набрав чинності з 17.07.2020, подовженні процесуальні строки закінчуються 06.08.2020.

Відтак, позивач звертає увагу суду на те, що враховуючи те, право на оскарження рішення комісії ДПС України від 16.06.2020 № 1640502/40949252 про відмову в реєстрації ПН № 1 від 16.07.2019 виникло у ТОВ «Буд-Транс Плюс» під час дії карантину (дата надходження рішення до електронного кабінету ТОВ «Буд-Транс Плюс» 17.06.2020), з урахуванням роз`яснень Верховного суду України від 22.04.2020 обчислення шестимісячного строку подання адміністративного позову ТОВ «Буд-Транс Плюс» до суду зупиняється на час дії карантину, але у зв`язку із набранням чинності Закону України № 731-IX з урахуванням 20 денного терміну, встановленого ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень, таке зупинення строку припиняється 06.08.2020, тому відлік шестимісячного строку подання адміністративного позову, за висновком позивача, відраховується від цієї дати та закінчується 06.02.2021.

В той же час зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 на всій території України введено жорсткий карантин та відповідні обмежувальні заходи з 12.03.2020.

Додає, що 17.03.2020 обмежувальні карантинні заходи було посилено, зокрема, зупинено роботу метрополітену та громадського транспорту у м. Києві, зупинено регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському внутрішньообласному і міжобласному сполученні (крім перевезення легковими автомобілями), перевезення пасажирів залізничним транспортом в усіх видах внутрішнього сполучення (приміському, міському, регіональному та дальньому), рекомендовано центральним і місцевим органам виконавчої влади, іншим державним органам, органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям на час дії карантину забезпечити позмінну роботу працівників та/або за можливості віддалену роботу в режимі реального часу через Інтернет. Станом на теперішній час, до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 було внесено значну кількість змін, відповідно до яких строк карантину подовжено (постанови КМУ №239 від 25.03.2020, № 255 від 02.04.2020, № 291 від 11.03.2020, № 343 від 04.05.2020, № 392 від 20.05.2020 № 500 від 17.06.2020, № 641 від 22.07.2020 № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, № 1236 від 09.12.2020, від 17.02.2021 № 104).

Додає, що Законом України від 17.03.2020 № 530-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» внесено зміни до ст. 84 Кодексу законів про працю України та ст. 26 Закону України «Про відпустки» яким встановлено право працівників на отримання відпустки без збереження заробітної плати у разі встановлення Кабінетом Міністрів України карантину відповідно до Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» на період такого карантину. Законом № 530-ІХ Кодекс про адміністративні правопорушення було доповнено ст.44-3, якою була введена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, якою передбачено накладення штрафу на громадян від 17 до 34 тисяч гривень, а на посадових осіб - від 34 до 170 тисяч гривень відповідно.

Відтак заявник зауважує, що враховуючи вимоги закону щодо забезпечення виконання карантинних заходів єдиному бухгалтеру ТОВ «Буд-Транс Плюс» за його заявою згідно наказу № 1-к від 01.04.2020 було надано відпустку без збереження заробітної плати з 01.04.2020, термін якої було подовжено наказами № 2-к від 04.04.2020, № 3-к від 24.04.2020, № 4-к від 12.05.2020, № 5-к від 23.05.2020, № 6-к від 23.06.2020, у зв`язку із подовженням карантину на загальний термін по 30.06.2020.

Додає, що за рекомендаціями Кабінету Міністрів України наказом № 1/1-к від 01.04.2020 директора ТОВ «Буд-Транс Плюс» було переведено на надомну роботу з 01.04.2020.

30.06.2020 єдиного бухгалтера ТОВ ««Буд-Транс Плюс» звільнено з посади за власним бажанням згідно наказу № 7-к від 30.06.2020. Тобто, за словами позивача, директору товариства стало відомо про прийняття рішення від 16.06.2020 № 1640503/40949252 про відмову в реєстрації ПН №1 від 16.07.2019 лише після звільнення бухгалтера під час передачі справ.

Наголошує, що для подання адміністративного позову до суду необхідні копії первісних бухгалтерських документів та даних щодо подання ПН № 1 від 16.07.2019 для реєстрації в ЄРПН та прийняття рішень податковим органом, які містяться в електронному кабінеті платника податків, згідно переліку, що наведено у Додатках до адміністративного позову ТОВ «Буд-Транс Плюс», підготовка яких потребує спеціальних знань.

Знаходження єдиного бухгалтера підприємства з 01.04.2020 у відпустці без збереження заробітної плати та наступне звільнення 30.06.2020, ще більш ускладнило можливість своєчасної підготовки пакету документів, необхідних для подання адміністративного позову до суду.

Додає, що на підставі п.34 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» Протоколом позачергового засідання Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 20.03.2021 № 11 у місті Києві з 23.03.2021 встановлено «червоний» рівень епідемічної небезпеки поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2a.

Також зауважує про відсутність у штатному розкладі підприємства посади юрисконсульта та фінансову неспроможність на отримання своєчасної адвокатської допомоги щодо складання та подання адміністративного позову й своєчасної сплати судового збору з причини скрутного матеріального становища підприємства внаслідок призупинення його роботи, пов`язаного із негативним впливом обмежувальних заходів під час дії карантину.

Відтак, підсумовуючи викладене позивач зазначив, що як вбачається з викладеного, причиною пропуску строку подання адміністративного позову є надзвичайні та невідворотні обставини, що були викликані введенням протиепідемічних обмежувальних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, які об`єктивно унеможливили подання адміністративного позову в передбачені чинним законодавством строки, з огляду на що просить суд визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду.

Разом з тим, викладені у вказаному клопотанні причини пропуску строку звернення до суду, є не поважними з огляду на наступне.

Щодо зупинення строку звернення до суду, встановленого Законом 540-ІХ, суд зазначає наступне.

Так, дійсно постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 (з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 № 239) «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 з 12.03.2020 до 24.04.2020 на усій території України встановлено карантин.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 291 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 шляхом заміни у пункті 1 цифр і слова « 24 квітня» цифрами і словом « 11 травня».

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 № 343 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 шляхом заміни у пункті 1 цифри і слово « 11 травня» замінити цифрами і словом « 22 травня».

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211, продовжено з 22 травня 2020 року до 22 червня 2020 року.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 500 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392, якими цифри і слово « 22 червня» замінено цифрами і словом « 31 липня».

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211, продовжено з 22 липня 2020 року до 31 серпня 2020 року.

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України доповнено пунктом 3, яким встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Разом з тим, 18.06.2020 Верховною Радою України прийнято Закон України № 731-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», пунктом 2 якого встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

16.07.2020 вказаний Закон опубліковано у Голосі України №№ 119-120 та в Урядовому кур`єрі за № 135, з огляду на що 17.07.2020 Закон України № 731-IX набрав чинності.

Відтак, строки, продовжені Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX, закінчилися 06.08.2020, тобто після спливу 20-ти днів після набрання чинності Закону України від 18.06.2020 № 731-IX, з огляду на що починаючи з 07.08.2020, фізичні та юридичні особи, якщо вважаючи що були порушені їхні права ті інтереси, мають право звертатися до суду, у строк, визначений законодавством, тобто у строки передбачені ст. 122 КАС України.

Зважаючи на те, що спірне рішення від 16.06.2020 № 1640503/40949252 позивачем було отримано у електронному кабінеті 17.06.2020, тобто під час дії карантину останньому мало б бути відомо про порушення прав товариства, що надає останньому право звернутися до комісії ДПС України з розгляд скарг зі скаргою на таке рішення або до суду з відповідним адміністративним позовом.

При цьому, посилання позивача на те, що перебіг шестимісячного строку звернення до суду з даним позовом починає свій відлік з 06.08.2020 є помилковим, оскільки п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України передбачала продовження саме строків звернення до суду, встановлених, зокрема, ст. 122 КАС України.

При цьому, продовженню строку звернення до суду підлягали лише ті строки, закінчення яких припадало на період дії пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30.03.2020, продовження яких закінчилося 06.08.2020, тобто після спливу 20-ти днів після набрання чинності Законом України від 18.06.2020 № 731-IX.

Уданому ж випадку оскаржуване рішення було прийнято відповідачем 16.06.2020, яке отримане товариством у електронному кабінеті 17.06.2020, що свідчить про те, що шестимісячний строк звернення до суду почив свій перебіг з 18.06.2020 та закінчився 18.12.2020, тобто після набрання чинності Законом України від 18.06.2020 № 731-IX, яким було закінчено строки звернення до суду, передбачені, зокрема, ст. 122 КАС України, а відтак, такі строки, не підпадали під дію Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX та не підлягали продовженню, як помилково вважає позивач.

Відтак, строк звернення до суду з даним позовом у позивача сплинув 18.12.2020.

Щодо посилання заявника у заяві про поновлення строку звернення до суну на те, що на підставі п. 34 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» Протоколом позачергового засідання Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 20.03.2021 № 11 у місті Києві з 23.03.2021 встановлено «червоний» рівень епідемічної небезпеки поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2a, то суд вважає таке посилання безпідставним, оскільки «червоний» рівень епідемічної небезпеки встановлений у місті Києві лише з 23.03.2021, тобто вже після закінчення строків звернення до суду з даним позовом.

Щодо посилання позивача на те, що згідно наказу № 1-к від 01.04.2020 за заявою єдиному бухгалтеру ТОВ «Буд-Транс Плюс» було надано відпустку без збереження заробітної плати з 01.04.2020, термін якої було подовжено наказами № 2-к від 04.04.2020, № 3-к від 24.04.2020, № 4-к від 12.05.2020, № 5-к від 23.05.2020, № 6-к від 23.06.2020, у зв`язку із подовженням карантину на загальний термін по 30.06.2020 є необґрунтованим, оскільки така відпустка та її продовження відбулось до прийняття спірного рішення. Натомість що ж стосується звільнення 30.06.2020 бухгалтера із займаної посади, то слід зауважити, що по-перше, позивачем не обґрунтовано яким чином звільнення бухгалтера перешкоджало підготовці документів для звернення до суду та безпосереднього звернення до суду, по-друге, як зазначив сам позивач 30.06.2020, у зв`язку із звільненням бухгалтера, справи було передано, тобто передано іншій особі, по-третє, звільнення бухгалтера із займаної посади не зупиняло перебіг строку звернення до суду та не звільняло заявника від права на звернення до суду.

Щодо відсутності у штатному розкладі позивача посади юрисконсульта та наявності фінансової неспроможності на отримання своєчасної адвокатської допомоги щодо складання та подання адміністративного позову також є необґрунтованим, оскільки, по-перше, відсутність у шатному розкладі посади юрисконсульта та відсутності фінансової спроможності не свідчить про поважні причини пропуску строку звернення до суду, по-друге, як видно з Єдиного державного реєстру судових рішень ТОВ «Буд-Транс Плюс» у грудні 2020 року зверталося до адміністративного суду за захистом своїх прав з позовами до податкових органів, за результатами звернення яких: у справі № 640/30148/20 (суддя Скочок Т.О.) ухвалою суду від 23.03.2020 було відкрито провадження (дата подання позовної заяви 02.12.2020); у справі 640/30304/20 (суддя Смолій І.В.) ухвалою суду від 07.12.2020 було відкрито провадження (дата подання позовної заяви 03.12.2020); у справі № 640/30307/20 (суддя Федорчук А.Б.) ухвалою суду від 04.12.2020 було відкрито провадження (дата подання позовної заяви 03.12.2020).

Більш того, слід звернути увагу на те, ТОВ «Буд-Транс Плюс» зверталося до Окружного адміністративного суду м. Києва 10.03.2021 з аналогічним позовом (справа № 640/6355/21 суддя Огурцов О.П.) щодо оскарження рішення Комісії Головного управління ДПС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 16.06.2020 № 1640503/40949252.

Натомість ухвалою від 19.03.2021 у справі № 640/6355/21 позовну заяву ТОВ «Буд-Транс Плюс» було залишено без руху з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду з таким позовом та було запропоновано усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

Однак, зважаючи на те, що недоліки такої ухвали ТОВ «Буд-Транс Плюс» виконані не були, тобто не було подано заяви про поновлення строку звернення до суду, ухвалою судді Огурцова О.П. від 02.04.2021 у справі № 640/6355/21 позовну заяву ТОВ «Буд-Транс Плюс» щодо оскарження рішення від 16.06.2020 № 1640503/40949252 було повернуто заявнику без розгляду.

При цьому, ухвала про повернення позовної заяви від 02.04.2021 у справі № 640/6355/21 ТОВ «Буд-Транс Плюс» не оскаржувалась.

Суд зазначає, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

В контексті наведеного слід зазначити, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, положення «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій або допущення бездіяльності і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке прийнято рішення або вчинені дії чи допущено бездіяльність.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про можливе порушення своїх прав є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

У справах «Стаббігс та інші проти Великобританії» та «Девеер проти Бельгії» Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 у справі «Мельник проти України» зазначив, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності.

Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Таким чином, зважаючи на викладені обставини, причини пропуску строку позивача до суду з даним позовом, що викладені у заяві про поновлення строку звернення до суду є неповажними, у зв`язку з чим, суд пропонує позивачу зазначити інші поважні причини пропуску строку звернення до суду та підстав для поновлення такого строку для звернення з даним позовом.

Наведене вище свідчить про недотримання вимог Кодексу адміністративного судочинства України та є недоліками позовної заяви, що в свою чергу створює перешкоди для вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом подання до суду (вул. Болбочана Петра, 8, корп. 1, блок А, м. Київ, 01051) протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху:

1) оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 2270,00 грн.;

2) заяви із зазначенням інших поважних причин пропуску строку звернення до суду та підстав для поновлення такого строку для звернення з даним позовом.

Керуючись статтями 160-162, 169, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до пункту 1 частини третьої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Відповідно до положень ст. 169 та ч. 1 ст. 294 КАС України ухвала про залишення позову без руху не оскаржується.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя О.А. Кармазін