Справа № 640/12624/21
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2021-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

27 травня 2021 року м. Київ № 640/12624/21

Суддя Окружного адміністративного суду м. Києва Погрібніченко І.М. розглянувши заяву та додані до неї матеріалами Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК ФОРТ" про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "ІНВЕСТ ХАУС", ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК ФОРТ", в якій останній просить замінити стягувача ТОВ "ФК "ІНВЕСТ ХАУС" на його правонаступника ТОВ "ФК ФОРТ" () у виконавчому провадженні № 63483382.

Ухвалою суду від 12.02.2021 року призначено судове засідання по справі з розгляду заяви заявника про заміну сторони виконавчого провадження на 20.05.2021 року.

У судове заявник та заінтересовані сторони не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що в силу положень статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає судовому розгляду.

Розглянувши подану заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 24.06.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківскої області Личук Тарас Володимирович за заявою ТОВ "Фінансова компанія "Інвест Хаус" вчинено виконавчий напис № 1989 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 250/П/41/2007-980 від 27.12.2007р. з гр. ОСОБА_2 .

Згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, приватним виконавцем Лисенко Сергій Олексійович 03.11.2020 відкрито виконавче провадження № 63483382 з примусового виконання виконавчого напису від 24.06.2020 № 1989 про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 187 815, 31 грн.

05.11.2020 року між ТОВ "Фінансова компанія "Інвест Хаус", , та ТОВ "ФК Форт", (Новий кредитор) укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги та майнових прав, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №250/П/41/2007-980 від 27.12.2007р., перейшло до ТОВ "ФК Форт"(Новий кредитор).

А отже, оскільки ТОВ "ФК Форт" є правонаступником сторони стягувана ТОВ "Фінансова компанія "Інвест Хаус" у виконавчому провадженні № 63483382 щодо виконання виконавчого напису від 24.06.2020 № 1989, просить суд замінити сторону виконавчого провадження, а саме стягувача.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 204 Цивільного кодексу України гарантується презумпція правомірності правочину - правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Так, приписами ч. 1 ст. 1077 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з ч. 1 ст. 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно зі ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року №6-122цс13 зазначено, що відповідно до частини першої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, визначених статті 515 Цивільного кодексу України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення прав вимоги), а згідно зі статтею 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ (надалі - Закон № 1404-VІІІ), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VІІІ підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник (ч. 1 ст. 15 Закону № 1404-VІІІ).

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону № 1404-VІІІ стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив (ч. 5 цієї статті).

Відповідно до ч. 1 ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Суд враховує, що ні норми Закону України "Про виконавче провадження", ні норми інших процесуальних кодексів не встановлюють, що такі справи підлягають розгляду у порядку іншого судочинства.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 січня 2019 року у справі №826/7941/17 дійшла висновку, що в порядку цивільного судочинства розглядаються усі спори, пов`язані із виконанням саме судових рішень, винесених місцевим судом. В свою чергу, спори, пов`язані з виконанням рішень інших органів (зокрема, і виконавчого напису нотаріуса) мають бути вирішені адміністративним судом в силу прямих приписів статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" та статті 287 КАС України.

Отже, нормами Цивільного процесуального кодексу України та Господарського процесуального кодексу України встановлено судовий контроль за виконанням рішень, ухвалених судами в порядку цивільного та господарського судочинства. Судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди.

Таким чином, Велика Палата Верховного Суду, аналізуючи в сукупності норми статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" та статей 264 (в редакції КАС України до 15.12.2017 р.), 379 КАС України (в редакції КАС України після 15.12.2017 р.), зазначила, що питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, це питання повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням наведеного та застосовуючи аналогію закону суд приходить до висновку про наявність правових підстав для заміни стягувача у виконавчому провадженні № 57741372 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А, від 31.10.2017 року, що зареєстрований в реєстрі за № 25384, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на Товариство з обмеженою відповідальністю "ГЕНЕЗИС ФІНАНСОВОЇ СВОБОДИ" (, 03056, м. Київ, вул. Прорізна, будинок 11, оф. 44).

Таким чином, суд приходить до переконання про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК ФОРТ" про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись статтями 241, 248, 379 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

У Х В А Л И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК ФОРТ" про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

2. Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "ІНВЕСТ ХАУС" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК ФОРТ" () у виконавчому провадженні № 63483382.

3. Копію ухвали надіслати учасникам виконавчого провадження та приватному виконавцю.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст.256 КАС України. Ухвала суду може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції відповідно до ч. 3 ст. 379 КАС України у порядку та строки, встановлені статтями 293-297 КАС України.

Суддя І.М. Погрібніченко