Справа № 753/7445/20
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2021-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2021 року м. Київ № 753/7445/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16) Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (76018, м.Івано-Франківськ, вул.Січових Стрільців, 15) про зобов`язання вчинити дії,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

До Дарницького районного суду м. Києва з адміністративним позовом звернулася ОСОБА_1 (далі також - позивач) із позовною заявою до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про зобов`язання вчинити дії, зокрема: зобов`язати Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок пенсійних виплат згідно ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», взявши довідку про заробітну плату з 1987 року по 1991 рік для обчислення пенсії.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27.05.2020 справу № 753/7445/20, провадження № 2-а/753/284/20 передано за підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва на підставі ст.29 КАС України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.09.2020 позовну заяву залишено без руху, на виконання вимог якої позивачем виправлено недоліки.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та запропоновано відповідачу надати відзив протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, не погоджуючись з позовними вимогами у відзиві зазначав, що позивач на обліку в управлінні не перебуває, згідно архівної бази даних ОСОБА_1 з 01.12.2012 припинено виплату пенсії у зв`язку з виїздом.

Відповідно до частини 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2017 у справі №753/11261/16-а за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про зобов`язання взяти до уваги довідку заробітної плати за 1987 - 1991 роки та здійснити перерахунок пенсійних виплат на підставі довідки про роботу в районах Крайньої Півночі - задоволено.

Зобов`язано Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати, отриманої за 60 календарних місяців у період роботи з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року, згідно довідки акціонерного товариства закритого типу «Сибірячка» від 15 лютого 1996 року № 17 з 07 серпня 2015 року.

Порушення права на належне пенсійне забезпечення позивач вбачає у відмові відповідача у врахуванні періоду роботи та заробітної плати з 1987 року по 1991 року у ТОВ «Сибирячка», зазначений у довідці від 15.02.1996 року №17 та відомостях про нарахування заробітної плати по цьому підприємству, у зв`язку з чим звернулася до суду з відповідним позовом.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон № 1058-IV.

Частиною третьою статті 4 Закону № 1058-IV встановлено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону № 1058-IV передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, визначених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів ПФУ та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Згідно ч.2 ст.14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Відповідно питання, по яким було прийняте рішення, не підлягають повторному розгляду, про що свідчить ст. 238 КАС України.

Вимоги позивача щодо перерахунку пенсії, врахування довідки від 15.02.1996 року №17 під час перерахунку, здійснення нарахування пенсії за періоди роботи в ТОВ «Сибирячка», нарахування та виплачування пенсії, неправомірність дій Пенсійного фонду при нарахуванні пенсії та щодо створення перешкод у реалізації права позивачем права на захист інтересів, неврахування стажу роботи та періоду роботи, що підлягає врахуванню при нарахуванні пенсії, виплати не нарахованої та невиплаченої пенсії, були розглянуті в межах іншої справи, по якій було прийнято рішення.

Зважаючи на положення ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Документи, що стосуються питань, вирішених в межах інших справ, досліджуватися судом не будуть.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 15.10.2009 року №23-1 зазначено, що у разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника, про те, які документи треба подати додатково. У разі, якщо протягом трьох місяців з дня прийняття заяви не додано документів, пенсія нараховується за наявними у справі документами.

Позивач зазначає, що при перерахунку пенсії Управлінням так і не було враховано довідку від 15.02.1996 року №17. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить вимоги необґрунтованими, так як позивачем не надано жодних доказів на підтвердження неналежного оформлення її пенсії. У позовній заяві позивач вказує про те, що зверталася до Пенсійного фонду із заявою, яка була розглянута, нарахування пенсії за цією довідкою здійснювалося, але твердження щодо її невірного застосування Пенсійним фондом з метою відмови у завищенні розміру пенсії, є лише припущенням та не знайшло підтвердження серед наявних доказів, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Керуючись статтями 72-77, 139, 242-243, 245-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішенням суду може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Смолій