Справа № 344/2785/21
Суддя: Домбровська Г. В.
Дата ухвалення: 2021-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/2785/21
Провадження № 2-а/344/133/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: Домбровської Г.В.

при секретарі с/з: Лукинів І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради

про скасування постанови про накладення

адміністративного стягнення

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И

ОСОБА_1 (надалі також «Позивач») в особі представника адвоката Федів І.І. звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (надалі також «Відповідач») про визнання протиправною та скасування постанови адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради по справі про адміністративне правопорушення від 12.02.2021 року №02/159, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у 6 800,00 грн.; закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що постанову адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради по справі про адміністративне правопорушення від 12.02.2021 року №02/159 прийнято з порушенням вимог чинного законодавства України, без врахування всіх обставин та невірного застосування норм чинного законодавства, а тому вказане рішення підлягає скасуванню.

Як зазначив позовній заяві представник Позивача, висновок адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради щодо продажу ОСОБА_1 алкогольного напою неповнолітній особі є безпідставним, оскільки у вказаний день вчинення адміністративного правопорушення Позивач мала вихідний і взагалі не працювала в магазині.

Крім того, в судовому засіданні представник Позивача також покликався на процедурні порушення, допущені Відповідачем при прийнятті рішення про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності.

Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представником Відповідача подано до суду Відзив на позов, в якому вона заперечила проти позовних вимог та просила відмовити в їх задоволенні з підстав необґрунтованості.

Зокрема, заперечуючи проти позову, представник Відповідача в судовому засіданні покликалася на те, що оскільки Позивач вчинила порушення правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме здійснила продаж алкогольного напою (горілку ємкістю 1 л вартістю 209 грн.) неповнолітній особі, ІНФОРМАЦІЯ_2 , в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по АДРЕСА_1 , Позивача було у встановленому чинним законодавством порядку притягнуто до відповідальності за ч.2 ст. 156 КУпАП.

Представником Відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, просила відмовити в їх задоволенні з викладених у відзиві на позов підстав.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , яка є продавцем магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по АДРЕСА_1 , пояснила ОСОБА_3 , що 16 січня 2021 року саме вона працювала в магазині, оскільки це була її зміна. Нею не здійснювалося продажу алкогольних напоїв неповнолітній особам, оскільки, завжди, в разі наявності сумнівів, вона, як продавець, вимагає паспорт у особи, яка бажає придбати алкоголь.

Свідок ОСОБА_4 , інспектор сектору ювенальної превенції, пояснила Суду, що у зв`язку з надходженням виклику до поліції про отравлення неповнолітніх дітей алкоголем, проводилися заходи щодо встановлення продавця магазину, який здійснив продаж неповнолітнім особам алкоголю. Після опитування неповнолітніх дітей, вони вказали на придбання пляшки горілки в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по АДРЕСА_1 , і один з неповнолітніх впізнав та вказав на продавця, яка здійснила продаж такого алкоголю.

Розглянувши подані документи і матеріали та проаналізувавши пояснення Позивача, її представника, представника Відповідача, свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області,

В С Т А Н О В И В:

Статтею 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» встановлено обмеження щодо продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння.

Зокрема, відповідно до даної норми, забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння: 1) особами, які не досягли 18 років.

Відповідно до ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі «КУпАП») порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби тягне за собою накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

21 січня 2021 року інспектором ювенальної превенції Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Воробок Н.М. складено Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №044611, яким встановлено, що 16.01.2021 р. близько 15:30 год. ОСОБА_1 , перебуваючи на робочому місці в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що по АДРЕСА_1 , продала неповнолітній особі алкогольний напій, а саме горілку ємкістю 1 л, вартістю 209 грн.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення врегульовано Главою 22 КУпАП.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина 1 статті 280 КУпАП).

Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у пунктах 1-4 статті 213 цього Кодексу, одночасно вирішується питання про відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначаються розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування. Постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження. Постанова колегіального органу приймається простою більшістю голосів членів колегіального органу, присутніх на засіданні. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу. У випадках, передбачених законодавством України, про захід стягнення робиться відповідний запис на протоколі про адміністративне правопорушення або постанова оформляється іншим установленим способом.

12 лютого 2021 року адміністративною комісією при виконавчому комітетові Івано-Франківської міської ради винесено Постанову №02/159 по справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 156 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6 800,00 грн.

Вищевказану постанову в справі про адміністративне правопорушення №02/159 від 12 лютого 2021 року ОСОБА_1 вважає протиправною, та такою, що підлягає скасуванню.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Крім того, Суд звертає увагу на те, що одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень, є принцип обґрунтованості, закріплений в пункті 3 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути мотивованим.

Так, Суд звертає увагу на те, що, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суб`єкт владних повноважень члени адміністративної комісії Виконкому Івано-Франківської міської ради, повинні системно застосовувати положення законодавства та конкретних обставин кожної справи.

Як зазначено в Постанові по справі про адміністративне правопорушення №02/159 від 12 лютого 2021 року, гр. ОСОБА_1 16.01.2021 р. о 15.30 год. порушено правила торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме здійснено продаж алкогольного напою, а саме горілку ємкістю 1 л, вартістю 209 грн., неповнолітній особі ІНФОРМАЦІЯ_2 , в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Так, Суд звертає увагу на те, що зі змісту матеріалів адміністративної справи, копії яких надано представником Відповідача разом із відзивом на позов, вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , адміністративною комісією Відповідача, окрім протоколу про адміністративне правопорушення інспектора ювенальної превенції від 21.1.2021 року, було досліджено рапорт інспектора ювенальної поліції на ім`я начальника Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківської області, пояснення громадян ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , довідку за результатами розгляду матеріалів ЄО №1933 від 17.01.2021 р., пояснення ОСОБА_1 , документи, що стосуються господарської діяльності та наявних трудових відносин ФОП ОСОБА_12 , копію Табелю обліку використання робочого часу працівника ОСОБА_1 (а.с.25-45).

В той же час, зі змісту вказаних документів не вбачається інформації щодо того, що продаж алкогольного напою неповнолітній особі було здійснено саме ОСОБА_1 .

Так, представником Позивача надано Суду Табель обліку використання робочого часу ОСОБА_1 (а.с.67-68), зі змісту якого вбачається, що 16.01.2021 року ОСОБА_1 мала вихідний день.

Вказаний табель обліку було надано також і Відповідачу під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , однак його змісту не надано відповідної оцінки Відповідачем.

Зокрема, маючи зазначену в даному табелі обліку офіційну інформацію стосовно тієї обставини, що встановлений інспектором поліції день вчинення адміністративного правопорушення 16 січня 2021 року, був вихідним днем для ОСОБА_1 , Відповідач взагалі не вчинив будь-яких дій щодо перевірки та уточнення даної інформації.

При цьому, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 (інший продавець магазину) повідомила Суду, що 16 січня 2021 року саме вона працювала та знаходилася на робочому місці у даному магазині.

При цьому, документи правоохоронних органів, на які представник Відповідача покликалася як на докази вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , не містять точної інформації про факт продажу алкогольного напою неповнолітній особі саме ОСОБА_1 .

Посилання свідка ОСОБА_4 в судовому засіданні на ту обставину, що ОСОБА_1 впізнав неповнолітній та вказав саме на неї, не оформлено належним чином та у встановленому законом порядку.

А, відтак, посилання на факт впізнання неповнолітнім продавця ОСОБА_1 не може бути покладено Відповідачем в основу рішення про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності.

Суд також зауважує, що у спірних правовідносинах недостатнім є встановлення Відповідачем тільки самого факту продажу алкоголю неповнолітній особі (події адміністративного правопорушення), оскільки для притягнення особи до адміністративної відповідальності за дане правопорушення необхідним є наявність належних та допустимих доказів, зокрема, вчинення такого правопорушення конкретною особою.

Діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення за наявності юридичного складу, тобто передбаченої нормами адміністративного права сукупності ознак, а саме:

а) об`єкту;

б) об`єктивної сторони;

в) суб`єкту;

г) суб`єктивної сторони.

В той же час, на думку Суду, в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення, Відповідачем не здобуто належних доказів вчинення адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 156 КУпАП саме ОСОБА_1 .

Крім того, Суд зауважує, що в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення №02/159 від 12 лютого 2021 року, Відповідачем місце вчинення адміністративного правопорушення зазначено магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, з наданих документів та пояснень учасників процесу Судом встановлено, що магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 », в якому працює ОСОБА_1 , знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник Відповідача покликалася на те, що в даному випадку має місце технічна описка (в адресі магазину по АДРЕСА_1 замість номеру будинку «1» зазначено «1в»), однак, Суд зауважує, що, зазначаючи іншу адресу вчинення особою адміністративного правопорушення, суб`єкт владних повноважень не може посилатися до факт допущення описки, оскільки місце вчинення адміністративного правопорушення, яке становить об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, повинно бути встановлено однозначно та достовірно.

При цьому, Суд звертає особливу увагу на те, що в розумінні вимог Кодексу адміністративного судочинства України постанова у справі про адміністративне правопорушення є рішенням суб`єкта владних повноважень у правовідносинах щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути мотивованим.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суб`єкт владних повноважень Відповідач, повинен системно застосовувати положення законодавства та конкретних обставин кожної справи.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку про те, що постанова по справі про адміністративне правопорушення №02/159 від 12 лютого 2021 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно з ч.3 ст. 286 КАСУ за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги Позивача є обґрунтованими, та, відповідно, такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 33, 156 ч. 2, 251, 252, 254, 256, 258 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 77, 134, 139, 241-246, 286 КАС України, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати Постанову №02/159 адміністративної комісії при виконавчому комітетові Івано-Франківської міської ради по справі про адміністративне правопорушення від 12 лютого 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 156 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6 800,00 грн.

Справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Повний текст рішення складено та підписано 03.06.2021 року.

Суддя Домбровська Г.В.