Справа № 420/3945/21
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2021-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3945/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Бойко О.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 09.02.2021 р. №Ф-9854-54, вирішив задовольнити позовні вимоги.

І. Суть спору:

Позивач, ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області, в якому просила суд:

(1).Визнати дії Головного управління Державної податкової служби в Одеській області в частині нарахування ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) борг (недоїмки) з Єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування протиправними.

(2). Визнати протиправною та скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління Державної податкової служби в Одеській області від 09 лютого 2021 року № Ф-9854-54 про сплату ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) боргу з Єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція позивача

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

Позивач з 13.10.2009 р. була зареєстрована як фізична особа-підприємець (ФОП) за напрямками діяльності КВЕД:72.40.0 діяльність пов`язана з банками даних (основний) та 74.85.0 надання секретарських послуг та послуг з перекладу.

Позивач офіційно працевлаштована найманим працівником. З 2014 р. позивач працює в ТОВ «Торговий дім Одеського кабельного заводу «Одескабель» , та з вказаного часу дане товариства щомісячно сплачує за неї ЄСВ, що підтверджується довідкою за формою 7-ОК, яка видана Пенсійним фондом України.

09.02.2021 р. відповідач виніс вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 09.02.2021 р. № Ф-9854-54 на суму 37 788,74 грн.

Відтак, оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки), порушує права позивача, як застрахованої особи, що означає безпідставне стягнення єдиного соціального внеску у подвійному розмірі.

Позивач вважає вимогу протиправною та такою, що належить до скасування.

(б) Позиція відповідача

26.04.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач перебуває на обліку в Лиманській ДПІ ГУ ДПС в Одеській області, як фізична особа яка здійснює незалежну професійну діяльність.

Відповідно до інформації з Електронної картки платника податків позивача фізична особа підприємець, у тому числі яка обрала спрощену систему оподаткування та особи, які проводять незалежну професійну діяльність. Код класифікації доходів до бюджету, що зазначений у ЕКП -71040000.

Платник єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відповідно до п.5 ст.4 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування для таких платників є сума доходу ( прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума ЄСВ не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Борг почав формуватись саме з 2018 р.

Станом на 09.02.2018 р. недоїмка складає -8448 грн. Наприкінці року вже 15819,54 грн.

Станом на 2019 р. заборгованість складала 26539,26 грн., у 2020 р. 35588,74 грн., у 2021 р. 37788,74 грн.

Таким чином, відповідач провомірно нарахував заборгованість у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

ІІІ. Процесуальні дії у справі

05.04.2021р. суд, ухвалою прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Справу суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

IV. Обставини, встановлені судом

Позивач з 13.10.2009 р. була зареєстрована як фізична особа-підприємець (ФОП) за напрямками діяльності КВЕД:72.40.0 діяльність пов`язана з банками даних (основний) та 74.85.0 надання секретарських послуг та послуг з перекладу.

З 2010 р. підприємницьку діяльність не здійснювала, після одруження 26.11.2011 р. змінила прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб, та в даний час позивач має П.І.Б. ОСОБА_1 , проте оскаржувана вимога складена на ОСОБА_3 .

Позивач офіційно працевлаштована найманим працівником. З 2014 р. позивач працює в ТОВ «Торговий дім Одеського кабельного заводу «Одескабель» , та з вказаного часу дане товариства щомісячно сплачує за неї ЄСВ, що підтверджується довідкою за формою 7-ОК, яка видана Пенсійним фондом України.

09.02.2021 р. відповідач виніс вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 09.02.2021 р. № Ф-9854-54 на суму 37 788,74 грн.

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

V. Джерела права та висновки суду

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Згідно з підпунктом 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі-ПК України) самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою-підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінювачів, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Відповідно до п. 4 ст. 4 ЗУ Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЗУ Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, ведеться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 1 ЗУ Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

При цьому, наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року № 449 затверджено Інструкцію про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно з п. 1 розділу VI Інструкція, до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

Пунктом 2 вказаної Інстанції встановлено, що у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Пунктом 3 вказаної Інстанції встановлено, що органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Пунктом 4 вказаної Інстанції встановлено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Суд встановив, що у межах спірних правовідносин позивач не погоджується з правомірністю надісланої її вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування № Ф-9854-54 від 09.02.2021 року.

Повертаючись до обставин справи, суд зазначає, що позивач з 13.10.2009 р. зареєстрована як фізична особа-підприємець (ФОП) за напрямками діяльності КВЕД:72.40.0 діяльність пов`язана з банками даних (основний) та 74.85.0 надання секретарських послуг та послуг з перекладу.

Однак, позивач з 2014 р. перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Торговий дім Одеського кабельного заводу «Одескабель» , як найманий працівник, а тому ТОВ «Торговий дім Одеського кабельного заводу «Одескабель» сплачує за неї відповідні суми єдиного внеску, що підтверджується довідкою за формою 7-ОК, яка видана Пенсійним фондом України.

Між тим, з аналізу вищевикладених положень законодавства вбачається, що законодавцем встановлено обов`язок сплати само зайнятими особами мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу від їхньої діяльності.

З іншого боку, відносини щодо сплати єдиного внеску при одночасному перебуванні фізичної особи в трудових відносинах та наявності у неї права на здійснення підприємницької діяльності, яку особа фактично не здійснює, нормативно не врегульовано.

Таким чином, суд робить висновок, що особа, зареєстрована як фізична особа-підприємець, яка не веде господарську діяльність та не отримує від неї доходів, зобов`язана сплачувати єдиний внесок не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником.

При цьому, у випадку коли особа є найманим працівником, така особа є застрахованою особою і платником єдиного внеску за неї виступає її роботодавець, а мета збору єдиного внеску досягається за рахунок його сплати роботодавцем.

В даному випадку, інше тлумачення законодавства щодо необхідності сплати єдиного внеску особами, які перебувають на обліку в органах ДФС і зареєстровані як фізичні особи - підприємці (господарську діяльність не здійснюють і доходи не отримують), та які одночасно перебувають у трудових відносинах, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить принципам податкового законодавства та меті запровадженого державою страхового внеску.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм ЗУ Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування викладено Верховним Судом у постанові від 27 листопада 2019 року (справа № 160/3114/19), постанові від 04 грудня 2019 року (справа № 440/2149/19), постанові від 23 січня 2020 року (справа №480/4656/18), постанові від 27 березня 2020 року (справа № 140/2214/19).

Крім того, суд зазначає, що відповідач у відзиві на позовну заяву, всупереч покладеного на нього обов`язку доведення правомірності своїх рішень, жодним чином не спростував посилань позивача на неприпустимість подвійної сплати єдиного внеску.

Таким чином, суд робить висновок, що відповідач протиправно нарахував позивачу борг (недоїмки) з Єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування протиправними, а тому вимога про сплату боргу (недоїмки) від 09.02.2021 р. №Ф-9854-54 на суму 37 788,74 грн. є протиправною та належить до скасування.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно з ч.2 статті 77 КАС України: « В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача».

Враховуючи викладене вище, суд робить висновок, що позовні вимоги обґрунтовані та належать до задоволення.

VI. Розподіл судових витрат

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд присуджує позивачу здійснені ним документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 2,77,139, 244-246 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати дії Головного управління Державної податкової служби в Одеській області в частині нарахування ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) борг (недоїмки) з Єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування протиправними.

3. Визнати протиправною та скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління Державної податкової служби в Одеській області від 09 лютого 2021 року № Ф-9854-54 про сплату ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) боргу з Єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

4.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ) на користь ОСОБА_1 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 908(дев`ятсот вісім),00 грн.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач- ОСОБА_1 , адреса : АДРЕСА_1 ., ІПН НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління ДПС в Одеській області, адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, .

Суддя О.Я. Бойко