Справа № 953/20227/20
Суддя: Садовський К. С.
Дата ухвалення: 2021-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2021 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Садовського К.С.,
за участі секретаря судових засідань Пастушенко К.Р.,
ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАМ № 3483068 від 26.11.2020 року.
Позо вні вимоги обґрунтовані тим, що «26» листопада 2020 року інспектором патрульної поліції батальйону № 3 роти № 6 Управління патрульної поліції у м. Харкові рядовим поліції Чернишовим Євгенієм Віталійовичем було винесено постанову серії ЕАМ № 3483068, про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок. Позивач вказує, що постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності визначено, що водій керував транспортним засобом, який був незареєстрованим у системі МВС згідно діючого законодавства, без державних номерів, чим порушив п. 2.9.«В» Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП.
Позивач вказує як на підставу для скасування постанови серії ЕАМ № 3483068 від 26.11.2020 року те, що відповідачем не було додано жодного доказу до оскаржуваної постанови на підтвердження винуватості позивача. Крім того, позивач зазначає, що особою яка здійснювала фактичний розгляд справи та прийняла постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, був інспектор поліції ОСОБА_2 , нагрудний значок № 0003667, що підтверджується відеозаписом зробленим позивачем, під час процесу розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП. Проте, відповідно до постанови серії ЕАМ № 3483068 від 26.11.2020 року, про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, посадовою особою, що розглядала справу, і прийняла рішення за результатами такого розгляду вказано інспектора рядового поліції ОСОБА_3 .
Також, позивач вказує на відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, керування транспортним засобом без державних номерів, адже вони були закріплені на транспортному засобі, яким керував позивач та відповідач їх бачив, що підтверджується відеозаписом з місця розгляду справи.
З огляду на вказані обставини, позивач просить адміністративний позов задовільнити та визнати протиправною і скасувати постанову серії ЕАМ № 3483068 від 26.11.2020 року, а провадження у справі закрити.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.12.2020 року, було залишено позовну заяву без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання даної ухвали про залишення позовної заяви без руху.
На виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 18.12.2020 року, 23.12.2020 року представником позивача було подано новий текст адміністративний позов з виправленнями.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12.01.2021 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у адміністративній справі. Судове засідання для розгляду справи по суті провести 05.02.2021 року о 12-15 год. у приміщенні Київського районного суду м. Харкова (м. Харків, вул. Валентинівська, 7-Б каб. 28), з повідомленням сторін та визначено відповідачу визначено строк для подання відзиву на позовну заяву.
У строк встановлений судом, відзиву на адміністративний позов відповідачем подано не було.
В судове засідання позивач не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, суд про причини неявки не повідомив.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача, просила задовольнити позовні вимоги та зазначила про надання доказів на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Відповідач, представник Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Клопотання про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень КАС України, розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані на підтвердження вимог та заперечень сторін докази, прийшов до наступних висновків.
Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Судом встановлено, що згідно постанови серії ЕАМ № 3483068 від 26.11.2020 року, інспектором патрульної поліції батальйону № 3 роти № 6 Управління патрульної поліції у м. Харкові рядовим поліції Чернишовим Є.В., було винесено постанову серії ЕАМ № 3483068, про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок.
Відповідно до фабули оскаржуваної постанови, позивач керував транспортним засобом, який був незареєстрованим у системі МВС згідно діючого законодавства, без державних номерів, чим порушив п. 2.9.«В» ПДР України, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП.
Диспозиція ч. 6 ст. 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим засобів.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Суд звертає увагу на те, що відповідачем не було надано доказів на підтвердження того, що транспортний засіб, яким керував позивач є незареєстрованим у системі МВС згідно діючого законодавства, а тому, беручи до уваги, що у справах про адміністративні правопорушення тягар доказування лежить на суб`єкті владних повноважень, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП є недоведеним поза розумним сумнівом.
Крім того, наявність номерних знаків, закріплених на транспортному засобі прямо доводиться відеозаписом з місця розгляду справи, наданим позивачем до позовної заяви.
Щодо доводів викладених в позовній заяві про відсутність у додатках до постанови посилання на будь-які докази, на яких могла б ґрунтуватися вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, суд зазначає наступне.
Згідно вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 ст. 283 КУпАП України визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з положеннями ст. 255 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Положенням ч. 1 ст. 77 КАС України, закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Проте, всупереч даним вимогам, суб`єктом владних повноважень жодного доказу в обґрунтування законності винесеної ним постанови та накладення на ОСОБА_1 , штрафу, передбаченого санкцією ч. 6 ст. 121 КУпАП, не надано.
Тобто, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху. Однак, зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.
На підставі викладеного, суд вважає доводи представника позивача обґрунтованими, та доходить висновку, що відсутність у постанові серії ЕАМ № 3483068 від 26.11.2020 року посилання на докази на яких ґрунтується вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, свідчить про не доведення події та вини особи, що притягається до адміністративної відповідальності, які мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є недоведеним.
Що стосується тверджень представника позивача щодо порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови, суд зазначає наступне.
Згідно постанови серії ЕАМ № 3483068 від 26.11.2020 року, її було прийнято інспектором патрульної поліції батальйону № 3 роти № 6 Управління патрульної поліції у м. Харкові рядовим поліції Чернишовим Є.В.
Судом було переглянуто відеозапис, долучений до позовної заяви та встановлено, що фактичний розгляд справи про адміністративне правопорушення був проведений інспектор поліції ОСОБА_2 , нагрудний значок № 0003667.
Відповідно до ст. 279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.
Згідно п. 9 розділу 3 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.
Відповідно до п. 1 розділу 4 Інструкція № 1395 від 07.11.2015 року, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.
Згідно ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити, зокрема найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову.
Суд зазначає, що аналіз процитованих вище положень нормативно-правових актів свідчить, що розгляд справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності та винесення постанови за наслідками такого розгляду повинно здійснюється тією самою посадовою особою, а чинний КУпАП не передбачає можливості делегування або іншим чином доручення повноважень на винесення постанови іншій службовій особі, тим більше особі, яка не була присутня під час розгляду справи.
На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, що відповідачем було порушено порядок притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, що є окремою підставою для скасування оскаржуваної постанови.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскаржувана постанова скасуванню, а провадження по справі закриттю.
Керуючись ст. 5, 6, 7, 8, 9, 19, 25, 77, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі ст. 245 КУпАП, суд
Визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3483068 від 26.11.2020 року, винесену інспектором патрульної поліції батальйону № 3 роти № 6 Управління патрульної поліції у м. Харкові рядовим поліції Чернишовим Євгенієм Віталійовичем було винесено постанову серії ЕАМ № 3483068, про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 КУпАП закрити.
Відповідно ч. 2 ст. 271 КАС України копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.
Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених КАС України.
Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається до Другого апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Харкова.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса для листування: АДРЕСА_1 .
Суддя: К.С. Садовський