Справа № 953/6617/21
Суддя: Бородіна Н. М.
Дата ухвалення: 2021-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/6617/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2021 року Київський районний суду м. Харкова у складі:
головуючого судді Бородіної Н.М.,
за участю секретаря Кострової О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №3 батальйону №4 УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції Мягких Дмитра Євгенійовича, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,-
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся у суд з позовом до відповідачів, інспектора взводу №1 роти №3 батальйону №4 УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції Мягких Д.Є., Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, звернувся у суд з позовом до відповідача, УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції, в якому просить скасувати постанову серія ДПО18 №797271 від 17.01.2021року.
В обґрунтування позову зазначає, що постановою не згоден оскільки інспектором незаконно використано інформацію з митних баз даних, не було складено протокол, що не дало йому можливість висловити свою незгоду, справу розглянуто на місці.
Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримав, також зазначив, що не несе відповідальність за порушення строків вивезення автомобілю оскільки він його не ввозив.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином.
Відповідачем УПП в Харківській області надано відзив на позовну заяву, в якому просить залишити позов без задоволення.
Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що, ОСОБА_1 17.01.2021року о 13.40 год. в смт. Безлюдівка вул. Зміївська,32 керував автомобілем Renault Megan номерний знак НОМЕР_1 щодо якого порушено обмеження встановлені Митним кодексом України, транспортний засіб перебуває на території України з порушенням строків перебування транспортного ввезення. Згідно бази даних транспортний засіб ввезено 17.10.2018року громадянином ОСОБА_2 та передано керування ОСОБА_1 , в наслідок чого на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.8 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до статті 103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.
Відповідно до ч. 2 ст. 108 МК України строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути вивезені за межі митної території України після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені.
Згідно відомостей, внесених до інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» транспортний засіб номер BEN 504 було ввезено на територію України 17.10.2018року, в митному режимі «транзит» громадянином ОСОБА_2 .
Згідно ст.90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Згідно ч.4 ст.380 МК України Тимчасове ввезення громадянами-резидентами на митну територію України інших транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, та із застосуванням до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу.
Тобто позивачем було здійснено керування транспортним засобом Renault Megan номерний знак НОМЕР_1 , щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено переміщення в митному режимі транзиту, відповідальність за що передбачена ч.8 ст.121 КУпАП.
Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.8 ст.121 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національна поліція).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до ст. 283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповіднодо Положення про Єдину автоматизовану інформаційну систему Держмитслужби України Основними завданнями ЄАІС Держмитслужби є: зокрема забезпечення інформаційної взаємодії з центральними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та недержавними установами - суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності, митними та правоохоронними органами інших країн.
Разом з тим ст. 25 ЗУ «Про Національну поліцію» передбачено, що Поліція здійснює інформаційно-аналітичну діяльність виключно для реалізації своїх повноважень, визначених цим Законом. Поліція в рамках інформаційно-аналітичної діяльності:
1) формує бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України;
2) користується базами (банками) даних Міністерства внутрішніх справ України та інших органів державної влади;
3) здійснює інформаційно-пошукову та інформаційно-аналітичну роботу;
4) здійснює інформаційну взаємодію з іншими органами державної влади України, органами правопорядку іноземних держав та міжнародними організаціями.
Частино 1 ст.27 ЗУ «Про Національну поліції» передбачено, що поліція має безпосередній оперативний доступ до інформації та інформаційних ресурсів інших органів державної влади за обов`язковим дотриманням Закону України "Про захист персональних даних".
Отже інспектор патрульної поліції ОСОБА_3 мала законне право при розгляді справи користуватись відомостями в базах даних державних органі влади, які стосуються обставин ввезення, митного оформлення та перебування на території України транспортного засобу.
Посилання позивача на меморандум між ГО «Авто Євро Сила» та міністром МВС судом не приймається, оскільки у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВРУ, законом України про «Національну поліції», постановами ВРУ актами КМУ та актами МВСУ, а також іншими нормативно-правовими актами.
Оскільки Меморандум не є нормативно-правовим актом, що підлягає обов`язковому застосуванню, суд відхиляє посилання позивача на нього.
Крім того, згідно ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух» водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту.
Частиною 8 ст.121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.
Тобто відповідальність за вказаною статею несе саме водій транспортного засобу, який передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту, в тому посилання позивача, що він не є суб`єктом відповідальності за даною статтею судом не приймається.
Допитаний свідок в судовому засіданні засвідчив лише факт складання постанови та оголошення її позивачу, жодних свідчень які б спростували обставини, що викладені в постанові свідком надано не було.
Стосовно посилання позивача на розгляд справи на місці зупинки та ненадання можливості скористуватись своїми правами та не складання протоколу, суд зазначає наступне.
Аналіз наведених норм у сукупності та в контексті запровадження заборони керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, та цілей Закону України "Про дорожній рух", свідчить, що порушення вказаної заборони, посягає на безпеку дорожнього руху, отже адміністративне правопорушення передбачене ч.8 ст.121 КУпАП є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Відповідно до ст.23 Закону України Про Національну поліцію поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Також суд відхиляє доводи позивача щодо протиправності нескладення відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки згідно ч.2 ст.258 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.
Відповідно до ч.5 ст.258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оспорювання особою допущеного порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, не покладає на уповноважену особу обов`язку зі складення протоколу про таке правопорушення.
Таким чином, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.8 ст.121, Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами.
Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини дано офіційне тлумачення положенню частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення». У аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

ЗУ від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст.258 КУпАП, зі змісту яких вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Вже після прийняття Конституційним Судом зазначеного рішення, норми КУпАП та, зокрема, ст. 258 зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР на місці вчинення такого правопорушення.

Суд зазначає, що у справах про адміністративні правопорушення судом перевіряється правомірність рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким було здійснено притягнення особи до адміністративної відповідальності, та приймається відповідне рішення щодо правомірності/протиправності таких дій (бездіяльності) та наявності правових підстав для скасування вказаного рішення.

Враховуючи викладене суд зазначає, що підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 79, 159-163, 167, 254, 255 КАС України, суд,Керуючись ст. ст. 2, 6, 77, 241,242 КАС України, суд,-

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до інспектора взводу №1 роти №3 батальйону №4 УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції Мягких Дмитра Євгенійовича ( м. Харків вул. Шевченка б. 315 А), Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції ( м. Харків вул. Шевченка б. 315 А) про скасування постанови- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст ухвали виготовлений 04.06.2021р.

Суддя Н.М. Бородіна