Справа № 300/1522/20
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2021-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" червня 2021 р. справа № 300/1522/20
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі:
судді Біньковської Н.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщені суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківська телерадіокомпанія «Канал-402» до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в реєстрації платником єдиного податку, зобов`язання зареєструвати платником єдиного податку, -
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Івано-Франківська телерадіокомпанія «Канал-402» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, відповідно до змісту якого просить: визнати протиправним та скасувати рішення, викладене в листі від 13.03.2020 №916-10/09-19-55-04-19, про відмову в реєстрації ТОВ «Івано-Франківська телерадіокомпанія «Канал-402» платником єдиного податку; зобов`язати зареєструвати ТОВ «Івано-Франківська телерадіокомпанія «Канал-402» платником єдиного податку з 01.04.2020.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач, в порушення статті 291 Податкового кодексу України, Закону України «Про телекомунікації», Закону України «Про телебачення і радіомовлення», протиправно відмовив йому у реєстрації платником єдиного податку. Зауважує, що ТОВ «Івано-Франківська телерадіокомпанія «Канал-402» не є надавачем телекомунікаційних послуг, діяльність у сфері телекомунікацій віднесена до розділу 61 КВЕД ДК 009:2010, а коди КВЕД, вказані позивачем у заяві про перехід на спрощену систему оподаткування, містяться у розділах 59 та 60 КВЕД ДК 009:2010.
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, в якому стосовно задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що відповідно до частини 8 пп.291.5.1 п.291.5 ст.291 ПК України не можуть бути платниками єдиного податку першої-третьої груп об`єкти господарювання, які здійснюють діяльність з надання послуг з технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж, мереж ефірного теле- і радіомовлення, проводового радіомовлення та телемереж. Стверджує, що якщо суб`єкт господарювання здійснює діяльність, яка відповідає класу 60 «Діяльність у сфері радіомовлення та телевізійного мовлення» та потребує отримання відповідної ліцензії, то у відповідності до п.п.291.5.1 п.291.5 статті 291 Податкового кодексу України такий суб`єкт господарювання не може перебувати на спрощеній системі оподаткування. Вважає, що оскільки позивач визначив вид господарської діяльності КВЕД ДК 009:2010, а саме, діяльність у сфері телевізійного мовлення (код 60.20) і здійснює її на підставі ліцензії на мовлення, то він не може бути зареєстрованим платником єдиного податку, тому що здійснює діяльність, яка не дає йому права на застосування спрощеної системи оподаткування. Просить в задоволенні позову відмовити (а.с.59).
Правом подання відповіді на відзив позивач не скористався, однак подав до суду клопотання про призначення підготовчого засідання у справі. Стосовно вказаного клопотання суд зазначає, що відповідно до статей 179, 180, 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження виключає проведення підготовчого засідання, а тому клопотання слід залишити без задоволення. При цьому, враховуючи зміст заявлених до відповідача позовних вимог, обсяг та зміст доказів у справі, суть спору, суд вважає, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у цій справі не вимагає проведення судового засідання із викликом сторін.
Процесуальні строки в цій справі продовжені в силу дії пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України.
В період з 17.08.2020 по 29.09.2020, 08.02.2021 по 10.03.2021 головуючий суддя у справі перебувала у відпустці та на листку непрацездатності.
Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши в сукупності письмові докази, встановив наступне.
ТОВ «Івано-Франківська телерадіокомпанія «Канал-402» зареєстровано як юридична особа, перебуває на обліку в контролюючому органі як платник податків та здійснює такі види діяльності: діяльність у сфері телевізійного мовлення (код КВЕД 60.20) основний; організування конгресів і торговельних виставок (код КВЕД 82.30); надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.у. (код КВЕД 82.99); виробництво кіно- та відеофільмів, телевізійних програм (код КВЕД 59.11); компонування кіно- та відеофільмів, телевізійних програм (код КВЕД 59.12); розповсюдження кіно- та відеофільмів, телевізійних програм (код КВЕД 59.13); демонстрація кінофільмів (код КВЕД 59.14); діяльність у сфері права (код КВЕД 69.10).
У додатку 3 до вказаної ліцензії вказано, зокрема, що операторами телекомунікацій, які здійснюють обслуговування та експлуатацію телемережі є: ТОВ ТРК «Діскавері», ТОВ «Мережа Ланет», ДП «Нетгруп-Телеком», ТОВ «ІТ Люкс», ПП «Телерадіокомпанія «НТК», МПП «Квант-ІІ», ПП «Галицька інформаційна мережа» (а.с.8-11).
12.03.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про застосування спрощеної системи оподаткування з 01.04.2020 за ставкою податку 5%, третя група (а.с.12).
За результатами розгляду заяви відповідач листом від 13.03.2020 за №916/10/09-19-55-04-19 повідомив позивача про відмову у реєстрації платника єдиного податку, зазначивши, що основним видом діяльності товариства згідно КВЕД (60.20) є діяльність у сфері телевізійного мовлення, а оскільки діяльність у сфері телебачення здійснюється на підставі ліцензії на мовлення вона не може здійснюватися платниками єдиного податку (а.с.16).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.291.2 ст.291 Податкового кодексу України (надалі також ПК України) спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.
Згідно з п. 291.3 ст. 291 ПК України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.
У відповідності до пп.3 п.291.4 ст.291 ПК України (в редакції на час спірних правовідносин) суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку, зокрема, третя група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 5000000 гривень.
Пунктом 291.5 статті 291 ПК України визначені суб`єкти господарювання, які не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої груп. Зокрема, не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої груп суб`єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), які здійснюють діяльність з надання послуг пошти (крім кур`єрської діяльності), діяльність з надання послуг фіксованого телефонного зв`язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв`язку (місцевого, міжміського, міжнародного), діяльність з надання послуг фіксованого телефонного зв`язку з використанням безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі з правом технічного обслуговування і надання в користування каналів електрозв`язку (місцевого, міжміського, міжнародного), діяльність з надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв`язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв`язку, діяльність з надання послуг з технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж, мереж ефірного теле- і радіомовлення, проводового радіомовлення та телемереж (пп.8 пп.291.5.1 п.291 ст.291 ПК України).
Правову основу діяльності у сфері телекомунікацій встановлює Закон України «Про телекомунікації» (надалі також - Закон №280-IV).
Згідно зі статтею 5 цього Закону, його дія поширюється на відносини суб`єктів ринку телекомунікацій щодо надання та отримання телекомунікаційних послуг і використання телекомунікаційних мереж загального користування.
Відповідно до визначення термінів, наведених у статті 1 Закону №1280-IV телекомунікації (електрозв`язок) - це передавання, випромінювання та/або приймання знаків, сигналів, письмового тексту, зображень та звуків або повідомлень будь-якого роду по радіо, проводових, оптичних або інших електромагнітних системах. Телекомунікаційна послуга (послуга) - це продукт діяльності оператора та/або провайдера телекомунікацій, спрямований на задоволення потреб споживачів у сфері телекомунікацій. Телекомунікаційна мережа - це комплекс технічних засобів телекомунікацій та споруд, призначених для маршрутизації, комутації, передавання та/або приймання знаків, сигналів, письмового тексту, зображень та звуків або повідомлень будь-якого роду по радіо, проводових, оптичних чи інших електромагнітних системах між кінцевим обладнанням.
Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 39 Закону №1280-IV оператори телекомунікацій зобов`язані здійснювати діяльність у сфері телекомунікацій відповідно до законодавства за умови включення до реєстру операторів, провайдерів телекомунікацій, а у визначених законом випадках також за наявності відповідних дозволів.
При цьому, оператор телекомунікацій - це суб`єкт господарювання, який має право на здійснення діяльності у сфері телекомунікацій із правом на технічне обслуговування та експлуатацію телекомунікаційних мереж. Провайдер телекомунікацій - це суб`єкт господарювання, який має право на здійснення діяльності у сфері телекомунікацій без права на технічне обслуговування та експлуатацію телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв`язку (ст.1 Закону №1280-IV).
У відповідності до статті 42 Закону №1280-IV, право на здійснення діяльності у сфері телекомунікацій суб`єкт господарювання набуває шляхом подання до національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, повідомлення про початок здійснення діяльності у сфері телекомунікацій. Здійснення діяльності у сфері телекомунікацій без подання повідомлення про початок здійснення діяльності у сфері телекомунікацій забороняється. Діяльність у сфері телекомунікацій, що передбачає використання обмеженого (радіочастотного та/або номерного) ресурсу, здійснюється після отримання відповідних ліцензії та/або дозволу (ліцензій та/або дозволів), необхідність отримання яких визначена законом.
Відносини, що виникають у сфері телевізійного та радіомовлення на території України, визначає правові, економічні, соціальні, організаційні умови їх функціонування, спрямовані на реалізацію свободи слова, прав громадян на отримання повної, достовірної та оперативної інформації, на відкрите і вільне обговорення суспільних питань, регулює Закон України «Про телебачення та радіомовлення» (надалі також Закон №3759-XII).
У відповідності до статті 1 Закону України «Про телебачення та радіомовлення» телерадіоорганізацією є зареєстрована у встановленому законодавством порядку юридична особа, яка на підставі виданої Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення ліцензії на мовлення створює або комплектує та/чи пакетує телерадіопрограми і/або передачі та розповсюджує їх за допомогою технічних засобів мовлення. Ліцензія на мовлення документ державного зразка, який видається Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення та засвідчує право ліцензіата відповідно до умов ліцензії здійснювати мовлення, використовувати канали мовлення, мережі мовлення, канали багатоканальних телемереж. Мовлення (телерадіомовлення) - створення (комплектування та/або пакетування) і розповсюдження програм, пакетів програм, передач з використанням технічних засобів телекомунікацій для публічного приймання за допомогою побутових теле- та радіоприймачів у відкритий спосіб чи за абонентну плату на договірних засадах. Мережа мовлення - сукупність визначених ліцензією на мовлення каналів мовлення, телемереж, радіочастот, супутників, які використовуються мовником для розповсюдження теле- чи радіопрограм та передач. Багатоканальна телемережа (ефірна або кабельна) - телекомунікаційна мережа загального користування, призначена для передавання телерадіопрограм, а також надання інших телекомунікаційних і мультимедійних послуг, здатна забезпечити одночасну трансляцію більше ніж однієї телерадіопрограми і може інтегруватися з іншими телекомунікаційними мережами загального користування. Оператор багатоканальної телемережі - суб`єкт господарювання (юридична або фізична особа), який здійснює обслуговування та технічну експлуатацію багатоканальної телемережі відповідно до вимог Закону України «Про телекомунікації», без права надання програмної (інформаційної) послуги.
Отже, не можуть бути платниками єдиного податку першої-третьої груп суб`єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), які здійснюють діяльність не у всій сфері телекомунікацій, а саме діяльність з надання послуг технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж, мереж ефірного теле- і радіомовлення, проводового радіомовлення та телемереж. Такими особами є, зокрема, оператори телекомунікацій, оператори багатоканальної мережі. Ліцензія на мовлення засвідчує право ліцензіата відповідно до умов ліцензії здійснювати мовлення, використовувати канали мовлення, мережі мовлення, канали багатоканальних телемереж.
Судом встановлено, що видами діяльності позивача за КВЕД є, зокрема: 60.20 діяльність у сфері телевізійного мовлення, 59.11 виробництво кіно- та відеофільмів, телевізійних програм, 59.12 компонування кіно- та відеофільмів, телевізійних програм, 59.13 розповсюдження кіно- та відеофільмів, телевізійних програм, 59.14 демонстрація кінофільмів.
Положеннями розділу І Національного класифікатора України "Класифікація видів економічної діяльності ДК 009:2010", затвердженого Наказом Держспоживстандарту України №457 від 11.10.2010 передбачено, що класифікація видів економічної діяльності (КВЕД) є статистичним інструментом для впорядкування економічної інформації. Водночас Класифікація є механізмом спільної мови, що має використання в багатьох інших, нестатистичних сферах (соціальному та податковому регулюванні, ліцензуванні, системі тарифів тощо).
Згідно з Національним класифікатором України "Класифікація видів економічної діяльності ДК 009:2010" клас 59.11 виробництво кіно- та відеофільмів, телевізійних програм, клас 59.12 компонування кіно- та відеофільмів, телевізійних програм, клас 59.13 розповсюдження кіно- та відеофільмів, телевізійних програм, клас 59.14 демонстрація кінофільмів відносяться до розділу 59 "Виробництво кіно- та відеофільмів, телевізійних програм, видання звукозаписів", клас 60.20 діяльність у сфері телевізійного мовлення відноситься до розділу 60 "Діяльність у сфері радіомовлення та телевізійного мовлення", а разом належать до секції J "Інформація та телекомунікації".
Відповідно до Методологічних основ та пояснень до позицій Класифікації видів економічної діяльності, затверджених наказом Державного комітету статистики України №396 від 23.12.2011, діяльність, пов`язана з виробництвом і поширенням телевізійних програм, охоплює розділи 59, 60 і 61, в яких описані різні етапи цього процесу. Виробництво кінофільмів, телесеріалів тощо здійснюють у рамках діяльності, яка описана в розділі 59. Розділ 59 також включає виробництво радіо- і телевізійних програм, у той час як трансляцію цих програм, а також новин у прямому ефірі відносять до розділу 60. Радіомовлення і трансляцію програм безпосередньо їх виробником також включені до розділу 60. Поширення пакетів телепрограм третіми особами без перетворення змісту віднесено до розділу 61. Воно може здійснюватися з використанням прямого радіо- і телевізійного мовлення, систем супутникового або проводового зв`язку.
Клас 59.11 виробництво кіно- та відеофільмів, телевізійних програм включає виробництво кіно-, відеофільмів і телевізійних програм (телесеріалів, документальних фільмів тощо) або телевізійної реклами. Клас 59.12 компонування кіно- та відеофільмів, телевізійних програм включає поствиробничу діяльність, тобто редагування, монтаж, перетворення з одного формату в інший, створення титрів, субтитрів, списків акторів, комп`ютерну графіку, анімацію та спецефекти, оброблення кінострічок, а також діяльність кінолабораторій і спеціалізованих лабораторій для мультиплікаційних фільмів, а також діяльність сховищ кіноматеріалів тощо. Клас 59.13 розповсюдження кіно- та відеофільмів, телевізійних програм включає розповсюдження (дистрибуцію) фільмів, відеоплівок, DVD-дисків та іншої подібної продукції в кінотеатрах, у телевізійних мережах і телевізійних каналах, придбання прав на поширення фільмів, відеоплівок та DVD-дисків. Клас 59.14 демонстрація кінофільмів включає демонстрацію кіно- та відеофільмів у кінотеатрах, на відкритому повітрі та в інших демонстраційних залах, діяльність кіноклубів.
Клас 60.20 діяльність у сфері телевізійного мовлення включає створення телевізійними каналами повного пакета програм на основі придбаних програмних компонентів (наприклад, художніх або документальних фільмів тощо), програмних компонентів власного виробництва (наприклад, місцеві новини, репортажі в прямому ефірі) або комбінування обох видів компонентів. Повний пакет телепрограм може або транслюватися їх виробником, або вироблятися з метою їх передавання іншим одиницям, таким як компанії, що надають послуги кабельного телебачення, або провайдерам супутникового телемовлення, для подальшого поширення глядачам. Програми можуть бути загального або спеціалізованого формату (наприклад, такі як новини, спортивні, навчальні або молодіжні передачі). Цей клас включає створення програм, вільно доступних користувачам, а також програм, доступних тільки на основі передплати. Сюди також відносять створення програм для каналів, що демонструють відео на запит. Цей клас також включає передавання даних за допомогою телемереж.
З огляду на наведене суд зазначає, що здійснювана позивачем діяльність згідно КВЕД не є діяльністю з надання послуг з технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж, мереж ефірного теле- і радіомовлення, проводового радіомовлення та телемереж.
Разом з тим, суд звертає увагу, що діяльність із надання телекомунікаційних та інших супутніх послуг включає розділ 61 Телекомунікації (електрозв`язок). При цьому, вказаний розділ 61 містить перелік класів, якими передбачена, в тому числі і експлуатація, технічне обслуговування або надання доступу до пристроїв, що передають голосові, текстові, звукові або відеодані (клас 61.10 діяльність у сфері проводового електрозв`язку, 61.20 діяльність у сфері безпроводового електрозв`язку, 61.30 діяльність у сфері супутникового електрозв`язку та інші).
Так, ТОВ «ТРК «Канал 402», що є суб`єктом інформаційної діяльності у сфері телебачення і отримало ліцензію на мовлення з використанням ресурсу багатоканальної телемережі, та ПП «Галицька інформаційна мережа», що є оператором багатоканальної телемережі і здійснює обслуговування та технічну експлуатацію багатоканальної телемережі відповідно до вимог Закону України «Про телекомунікацію», уклали договір №170403 від 03.04.2017, предметом якого є надання ПП «Галицька інформаційна мережа» телекомунікаційної послуги ТОВ «ТРК «Канал 402», яка полягає в організації трансляції в реальному часі цілодобової програми наданої позивачем і яка включена провайдером програмної послуги у пакеті програм для багатоканальної аналогової мережі технічними засобами провайдера (а.с.26).
Аналогічні договори укладено з ТОВ ТРК «Діскавері», ТОВ «Мережа Ланет», ТОВ «ІТ Люкс», ПП Телерадіокомпанія «НТК», МПП «Квант-ІІ», ДП «Нетгруп-Телеком» (а.с.30-51).
Таким чином, оскільки діяльність ТОВ «ТРК «Канал 402» не є діяльністю з надання послуг технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж, мереж ефірного теле- і радіомовлення, проводового радіомовлення та телемереж, а види діяльності позивача надають йому право бути платником єдиного податку, так як не підпадають під виключення, наведені у пп.8 пп. 291.5.1 п. 291.5 ст.291 Податкового кодексу України, відповідач протиправно відмовив позивачу у реєстрації його платником єдиного податку, а тому, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
При цьому, суд враховує, що здійснення позивачем діяльності у сфері телевізійного мовлення на підставі ліцензії на мовлення згідно КВЕД 60.20 є єдиною підставою для відмови у реєстрації позивача платником єдиного податку.
Доводи позивача про те, що діяльністю з надання «послуг зв`язку» в розумінні ПК України є діяльність, яка пов`язана з передачею, випромінюванням або прийманням знаків, сигналів, письмового тексту, зображень і звуку або будь-якої інформації за допомогою провідних, радіо-, оптичних чи інших електромагнітних систем, є неприйнятними у спірних правовідносинах, оскільки такий вид економічної діяльності як телекомунікації (електрозв`язок) включає розділ 61 секції J Національного класифікатором України "Класифікація видів економічної діяльності ДК 009:2010", однак видами діяльності позивача є діяльність визначена розділами 59, 60 секції J Національного класифікатором України "Класифікація видів економічної діяльності ДК 009:2010". Відповідачем не наведено та не надано суду доказів здійснення ТОВ «ТРК «Канал 402» діяльності, визначеної розділом 61 секції J Національного класифікатором України "Класифікація видів економічної діяльності ДК 009:2010". Крім того, за змістом пп.8 пп. 291.5.1 п. 291.5 ст.291 ПК України, не можуть бути платниками єдиного податку першої-третьої груп суб`єкти господарювання, які здійснюють діяльність з надання послуг саме фіксованого телефонного зв`язку та рухомого (мобільного) телефонного зв`язку з певними умовами, а не «послуг зв`язку» як зазначає відповідач.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Водночас, всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своїх дій.
Згідно із частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн., відтак підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір в сумі 2102,00 грн. Доказів понесення інших судових витрат суду не надано.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Визнати протиправною відмову Головного управління ДПС в Івано-Франківській області у реєстрації товариства з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківська Телерадіокомпанія «Канал-402» платником єдиного податку викладену в листі від 13.03.2020 №916-10/09-19-55-04-19.
Зобов`язати Головне управління ДПС в Івано-Франківській області зареєструвати з 01.04.2020 товариство з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківська Телерадіокомпанія «Канал-402» платником єдиного податку за поданою 12.03.2020 заявою.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківська Телерадіокомпанія «Канал-402» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок).
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду апеляційної інстанції через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківська Телерадіокомпанія "Канал-402" (, вул. Чорновола, 7, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018),

відповідач - Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ ВП 43968084, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018).

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.