Справа № 640/8188/21
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2021-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

02 червня 2021 року м. Київ № 640/8188/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Гарник К.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви та додані до неї документи

ОСОБА_1

до Офісу Генерального прокурора,

Кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів Офісу Генерального прокурора

про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач), адреса: АДРЕСА_1 до Офісу Генерального прокурора (далі по тексту - відповідач 1), адреса: 01011, місто Київ, вулиця Різницька, будинок 13/15, Кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів Офісу Генерального прокурора (далі по тексту - відповідач 2), адреса: 01011, місто Київ, вулиця Різницька, будинок 13/15, в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного провадження щодо прокурорів Офісу Генерального прокурора №138дп-20 від 09 липня 2020 року «Про накладення на начальника Хорольського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 та на прокурора Хорольського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_1. дисциплінарного стягнення», яким притягнуто начальника Хорольського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 та прокурора Хорольського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_1. до дсциплінарної відповідальності та накладено на них дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади в органах прокуратури щодо ОСОБА_1

Підставою позову позивач вказує порушення суб`єктом владних повноважень прав внаслідок прийняття оскаржуваного рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2021 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху та останньому наданий строк для усунення виявлених судом недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою та докази поважності причин його пропуску.

23 квітня 2021 року через систему «Електронний суд» представником позивача подано заяву про поновлення строку звернення до суду, в обгрунтування якої представник позивача зазначив, що позивач був позбавлений можливості своєчасно звернутись до суду з цим позовом, у зв`язку з перебуванням на амбулаторному лікування.

До вказаної заяви також було долучено скановані копії листків непрацездатності позивача, зокрема,

- листок непрацездатності серії АДЯ №382357 , відповідно до якого позивач перебував на амбулаторному лікуванні з діагнозом «гострий бронхіт» з 27 липня 2020 року по 31 липня 2020 року;

- листок непрацездатності серії АДЯ №388388 , відповідно до якого позивач перебував на амбулаторному лікуванні з 03 серпня 2020 року по 20 серпня 2020 року;

- листок непрацездатності серії АДЦ №213711, відповідно до якого позивач перебував на амбулаторному лікуванні з 13 серпня 2020 року по 20 вересня 2020 року;

- листок непрацездатності серії АДЯ №331621 , відповідно до якого позивач перебував на амбулаторному лікуванні з 21 вересня 2020 року по 29 жовтня 2020 року;

- листок непрацездатності серії АДЯ №331825 , відповідно до якого позивач перебував на амбулаторному лікуванні з 30 жовтня 2020 року по 08 грудня 2020 року;

- листок непрацездатності серії АДЯ №331878 , відповідно до якого позивач перебував на амбулаторному лікуванні з 09 грудня 2020 року по 16 січня 2021 року;

- листок непрацездатності серії АЛД №267723, відповідно до якого позивач перебував на амбулаторному лікуванні з 17 січня 2021 року по 25 лютого 2021 року;

- листок непрацездатності серії АЛД №267781, відповідно до якого позивач перебував на амбулаторному лікуванні з 26 лютого 2021 року по 01 березня 2021 року;

- листок непрацездатності серії АЛД №285888, відповідно до якого позивач перебував на амбулаторному лікуванні з 04 березня 2021 року по 13 березня 2021 року;

- листок непрацездатності серії АЛД №311520, відповідно до якого позивач перебував на амбулаторному лікуванні з 15 березня 2021 року по 24 березня 2021 року.

Розглянувши вказану заяву представника позивача та додані до неї листки непрацездатності, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Згідно з частиною 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Тобто, у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

В контексті наведеного слід зазначити, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, положення "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке прийнято рішення або вчинені дії. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися, або вивчення норм чинного законодавства не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії" та "Девеер проти Бельгії" Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 28 березня 2006 року у справі "Мельник проти України" зазначив, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності.

Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45).

Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Так, позивач через свого представника звернувся до адміністративного суду з вказаною позовною заявою 25 березня 2021 року, а оскаржуване рішення прийнято відповідачем 09 липня 2020 року, примірник якого отримано позивачем 22 липня 2020 року.

Тобто, з урахуванням вимог чинного законодавства України, строк звернення до адміністративного суду сплинув в даному випадку 24 серпня 2020 року.

Обгрунтовуючи поважність причин пропуску строку позивач зазначає, що він з 27 липня 2020 року та до 25 березня 2021 року перебував на лікарняному, а тому не мав об`єктивної можливості звернутись до суду своєчасно.

З цього приводу слід зазначити те, що надані суду листки непрацездатності (окрім першого серії АДЯ №382357) не містять в собі даних щодо захворювання, яке мав позивач, при цьому містять відомості щодо того, що позивач перебував саме на амбулаторному лікуванні, що, в свою чергу, свідчить про можливість позивача пересуватись поза межами лікувального закладу, користуватись послугами відділень поштового зв`язку, спілкуватись зі своїм представником, яким згідно з ордером, починаючи з 26 серпня 2019 року, є адвокат Павелко Руслан Сергійович на підставі договору про надання правової допомоги, який не обмежений в правах цим договором, тобто, мав можливість звернутись до суду з позовною заявою в інтересах позивача своєчасно.

Тобто, обгрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з даною позовною заявою, представник позивача фактично посилається на те, що перебування позивача на амбулаторному лікуванні позбавило останнього можливості подати позовну заяву до суду у тому числі через засоби поштового зв`язку, що, на його думку, є обставиною, яка не залежить від його волевиявлення та є непереборною обставиною.

Проте, з такими твердженнями представника позивача не можливо погодитись, оскільки, як вже було зазначено, перебування на амбулаторному лікуванні не свідчить про неможливість користуватись послугами поштового, електронного та телефонного зв`язку, тобто, та обставина, що позивач тривалий час хворів не є обставиною, яка не залежить від волевиявлення позивача та є непереборною обставиною.

Крім того, слід наголосити, що позивачем та його представником не вказано, які саме невідкладні дії та приписи лікаря у період з 27 липня 2020 року по 25 березня 2021 року позивач вчиняв, що позбавило останнього можливості звернутися своєчасно до суду, як і не надано належних та допустимих доказів цим обставинам.

Зважаючи, що позивачем, як до позовної заяви, так і на виконання вимог ухвали суду від 31 березня 2021 року не надано доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду, зокрема, таких, що підтверджують неможливість своєчасного звернення до суду з позовною заявою, приходжу до висновку про неповажність причин пропуску строку, зазначених в заяві про його поновлення.

У відповідності до частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною 2 статті 123 цього Кодексу.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що строки звернення до адміністративного суду є аналогом інституту позовної давності, який належить до галузей матеріального приватного права. Під строком звернення до адміністративного суду з позовною заявою слід розуміти проміжок часу після виникнення спору у публічно - правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою про захист своїх прав, свобод чи інтересів, а дотримання такого строку звернення є однією з умов для реалізації права на звернення до суду. Після закінчення цього строку особа не втрачає права звернутися з адміністративним позовом, при цьому, законодавцем врегульовано питання щодо необхідності зазначення поважних підстав для поновлення такого строку.

Між тим, суд звертає увагу, що при визначенні наслідків пропущення строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою застосовуються правила частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України та не можуть застосовуватись правила статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, якими врегульовано питання поновлення, продовження або відмови в такому поновленні чи продовженні процесуального строку саме щодо вчинення окремої процесуальної дії.

Аналізуючи викладені вище обставини та надані докази у їх сукупності, враховуючи те, що підстави, з яких пропущено строк звернення до суду визнані судом неповажними, приходжу висновку про наявність правових підстав для повернення позовної заяви.

На підставі вищевикладеного, керуючись пунктом 9 частини 4 статті 169, статтями 122, 123, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

1. Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду з даною позовною заявою.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 повернути позивачеві без розгляду.

3. Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

4. Копію ухвали разом надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник