Справа № 813/1571/16
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2021-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року справа №813/1571/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М., за участі секретаря судового засідання Михалюк М.Ю., представника позивача Крамар А.О., представника відповідача Дорош А.Б., розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Львові адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Крамар ЛТД» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Крамар ЛТД» 11.05.2016 звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області з вимогами про скасування податкових повідомлень-рішень від 07.12.2015:

- №000593220, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 4 061 710,00 грн;

- №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем з податку на додану вартість на суму 785 443,75 грн, в тому числі за основним платежем 628 355,00 грн та штрафними (фінансовими) санкціями 157088,75 грн.;

- №, яким застосовано штрафні санкції в розмірі 510 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду №813/1571/16 від 16.08.2016 адміністративний позов задоволено повністю, суд визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області від 07.12.2015 №, № та № (том 3 а.с. 142-159 ). Ухвалою від 06.12.2016 Львівський апеляційний адміністративний суд залишив без змін постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16.08.2016 у справі №813/1571/16 (том 3 а.с. 230-242). За наслідками розгляду касаційної скарги Галицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду прийняв постанову від 15.05.2020, якою постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16.08.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016 у справі № 813/1571/16 скасував, а справу передав на новий розгляд до суду першої інстанції. Верховний Суд вказав, що суди: - не дослідили та не надали належної оцінки доказам та доводам відповідача (зазначеним у запереченні на адміністративний позов, апеляційній скарзі та, зокрема, в акті перевірки), що з наданих видаткових накладних неможливо встановити особу контрагента-отримувача (підписи у таких накладних здійснені невстановленими особами без зазначення прізвища та посади, а також відсутні будь-які відомості та посилання на довіреності, тощо); - не надали належної оцінки наявним розбіжностям у податковій звітності за результатами господарських операцій позивача з контрагентами, відсутності відповідних документів щодо транспортування товару, а також тому, що згідно податкової інформації по вказаному суб`єкту господарювання ТОВ «Крамар ЛТД» відсутні основні та виробничі фонди, трудові ресурси для виконання вказаних договорів; - не дослідили порядок оформлення транспортування та передачі товару за вказаними договорами, його прийняття. З огляду на те, що заперечуючи проти позову контролюючий орган доводив правомірність своїх рішень наявністю вказаної інформації, суди першої та апеляційної інстанції у відповідності до вимог статей 11, 70, 71 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій) не дослідили та не надали належну оцінку вказаним доводам та доказам відповідача, а також не зазначили відповідних мотивів щодо відхилення/не прийняття до уваги таких (том 4 а.с.40-59).

Суд замінив відповідача у цій справі на його процесуального правонаступника - Головне управління ДПС у Львівській області (том 5 а.с.53).

На пропозицію суду надати письмові пояснення щодо обставин справи та спірних правовідносин з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 15.05.2020, сторони відреагували так:

- позивач подав письмові пояснення (з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 15.05.2020) з додатками (том 5 а.с.63-76), відповідь на письмові пояснення відповідача (том 5 а.с.97-158) та заяву про долучення доказів (том 5 а.с.218-250, том 6 а.с.1-34). Представник позивача у судовому засіданні доводив добросовісність підприємства та наявність у нього достатніх трудових та матеріальних ресурсів для здійснення господарської діяльності щодо реалізації м`ясних субпродуктів. Підприємство імпортувало в Україну товари, підчас митного оформлення нарахувало та сплатило податки та збори, що зафіксовано контролюючим органом в акті перевірки та визнається відповідачем. Звертає увагу суду на те, що при продажу товару видаткові накладні підписували керівники суб`єктів господарювання покупців, а умови договорів купівлі-продажу передбачали відвантаження товару зі складу продавця, наявність якого підтверджена наданими суду доказами та визнається відповідачем, тому підстав для оформлення чи зберігання товарно-транспортних накладних у підприємства не було. Про реальність операцій також свідчить проведена покупцями повна оплата відвантаженого товару. За наслідками відвантаження товару покупцям підприємство видало покупцям податкові накладні, нарахувало собі та відобразило у поданій контролюючому органу звітності суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість. Розбіжності щодо показників податкової звітності підприємства та його покупців виникали внаслідок дій контролюючих органів, які частину поданих контрагентами податкових декларацій прийняли «до відома», не відобразивши їх показників в базах даних інформаційних систем ДПС. Оскільки підприємство на наслідками продажу товару, що був попередньо ввезений ним на митну територію України, нарахувало собі та сплатило податкові зобов`язання, доводи контролюючого органу про участь підприємства в схемі щодо безпідставного формування податкового кредиту є необґрунтованими. Доводи відповідача про невідповідність у номенклатурі покупців м`ясопродуктів придбаних та реалізованих товарів (послуг, робіт) стосуються їх дій вже після придбання товару в ТОВ «Крамар ЛТД», проте такі можуть бути підставою для вжиття заходів щодо притягнення до відповідальності кожного окремого контрагента за порушення правил ведення господарської діяльності, якщо такі факти будуть доведені. Водночас відповідач не зафіксував підчас перевірки, а також не надав суду станом на дату розгляду справи будь-яких доказів, що могли б свідчити про узгодженість дій ТОВ «Крамар ЛТД» з контрагентами з метою незаконного отримання податкової вигоди. Контролюючий орган також не повідомив, у чому може полягати податкова вигода платника ПДВ, який за наслідками відображення в бухгалтерському та податковому обліку спірних господарських операцій нарахував собі податкові зобов`язання з ПДВ. За наслідками вивчення відповідей, отриманих на запити адвоката до згаданих в податковій інформації відповідача слідчих органів з`ясовано, що всі контрагенти-покупці донині зареєстровані як суб`єкти господарювання та платники податків, а щодо них чи їх посадових осіб не проводяться будь-які досудові розслідування в кримінальних провадженнях, а також відсутні вироки судів щодо притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати податків чи фіктивне підприємництво. Тому покликання відповідача на наявну в його базах даних податкову інформацію не підтверджується належними та допустимими доказами;

- відповідач подав відзив на позовну заяву від 02.07.2020 з додатками (том 4 а.с. 70-250, том 5 а.с.1-36) та пояснення по справі (том 5 а.с.85-88), просить в задоволенні позову відмовити повністю. Представник відповідача в судовому засіданні доводить, що надані до перевірки видаткові накладні не є належними доказами реального відвантаження товару, оскільки не містять вказівки на П.І.Б. особи, що їх підписала від імені контрагентів-покупців. Наявна в базах даних контролюючого органу податкова інформація свідчить про відсутність в перелічених контрагентів трудових та матеріальних ресурсів для придбання товару в ТОВ «Крамар ЛТД», а аналіз їх номенклатури в ЄРПН свідчить про невідповідності в розрізі придбаних та реалізованих товарів (послуг, робіт) товару та обрив ланцюга постачання товару, придбаного в ТОВ «Крамар ЛТД». Оскільки внаслідок перевірки контролюючий орган дійшов висновку про відсутність поставок ТОВ «Крамар ЛТД» товарів (м`ясної продукції) для ПП «Вертикал», ТзОВ «Сан Телеком», ТОВ «Торговий дім «Укртрейд Груп», ТОВ «Люкс Груп», ТзОВ «ПУМА ГРУП», ТзОВ «Нестіан Трейд», ТзОВ «Радонс», ТОВ «НЕКСТ ЛЕВЕЛ СОЛЮШНЗ», ТОВ «Мілано», то висновок акта перевірки про заниження податкового зобов`язання з ПДВ на загальну суму 4690045 грн. за рахунок списання товару (м`ясних субпродуктів, що нібито були продані переліченим покупцям) на цілі, не пов`язані з господарською діяльністю, є обґрунтованим. Як наслідок, правомірними є прийняті на підставі такого висновку податкові повідомлення-рішення.

Суд заслухав промови учасників справи, дослідив долучені до матеріалів справи докази та встановив такі фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини:

ТОВ «Крамар ЛТД» зареєстровано як суб`єкт господарювання 14.11.2013 (ідентифікаційний код 38978420) та в охоплений спірними правовідносинами період перебувало на податковому обліку в ДПІ у Галицькому районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області, є платником податку на прибуток та податку на додану вартість.

Основним видом діяльності ТОВ «Крамар ЛТД» за КВЕД є оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами, які підприємство імпортує на митну територію України. З метою здійснення цього виду діяльності підприємство використовує складські та офісні приміщення, автотранспорт та колісну техніку (автонавантажувачі), штатна кількість працівників становить 37 осіб (том 5 а.с.72-74).

Контролюючий орган провів планову виїзну перевірку ТОВ «Крамар ЛТД» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 15.11.2013 по 31.12.2014, результати якої оформлено актом від 20.11.2015 №2142/13-04-22-02/38978420 (том 1 а.с.21-109), що містить виклад таких обставини та висновки за наслідками їх оцінки ревізорами:

1) щодо податку на прибуток, розділ 3.1 акта перевірки:

- пункт 3.1.1 акта перевірки:

За період з 15.11.2013 по 31.12.2014 ТЗОВ «Крамар ЛТД» задекларовано доходи, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування в сумі 83821372 грн.

Перевіркою повноти визначення доходів, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування за період з 15.11.2013 по 31.12.2014 встановлено завищення задекларованих ТЗОВ «Крамар ЛТД» показників за 2014 рік на загальну суму 23450227,87грн.

Так, перевіркою встановлено відсутність поставок ТЗОВ «Крамар ЛТД» товарів (м`ясних субпродуктів) для ПП «Вертикал», ТОВ «Люкс Груп», ТОВ «Міланто», ТОВ «Некст Левел Солюшнз», ТОВ «Нестіан Трейд», ТОВ «Пума Груп», ТОВ «Радонс», ТОВ «Сан Телеком», ТОВ «Торговий дім Укртрейд Груп»: підприємством не надано першого примірника ТТН, довіреності на отримання товару від ТЗОВ «Крамар ЛТД» за договором, у видаткових накладних відсутня розшифровка підпису отримувача, до перевірки не надано кількісного обліку руху запасів та переліку матеріально-відповідальних осіб, які мали право підписувати документи на відпуск товарів зі складу, встановлено відсутність механізмів та персоналу для здійснення навантажувально-розвантажувальних робіт, при проведенні аналізу наявної в АІС «Податковий блок» інформації встановлено факти формування податкових зобов`язань по операціях з підміни товарів, що свідчить про можливі порушення податкового законодавства та залучення суб`єкта до схеми формування штучного податкового кредиту, контрагентами - покупцями не подано декларації з податку на прибуток за 2014 рік тощо. При перевірці використано відомості, отримані з ІАС Податковий блок по ПП Вертикал (); інформацію з ІАС Податковий блок по ТОВ Люкс Груп (); інформацію з ІАС Податковий блок по ТОВ Міланто (); податкову інформацію від 23.12.2014 №1276/26-55-22-01/38864898 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Некст Левел Солюшнз» (); податкову інформацію від 22.09.2014 №4615/7-26-50-22-03 2659 щодо неможливості проведення зустрічної звірки ТОВ Нестіан Трейд (); податкову інформацію від 15.02.2015 №144/26-55-22-07/39025719 щодо неможливості проведення зустрічної звірки ТОВ Пума Груп (); податкову інформацію від 31.01.2015 №1332/7/26-50-22-07 щодо неможливості проведення зустрічної звірки ТОВ Радонс () по взаємовідносинах з контрагентами за листопад 2014; податкову інформацію від 19.11.2014 №11/7/26-52-22-05-33 по ТОВ Сан Телеком (); наведену в ІАС Податковий блок інформацію по ТОВ Укртрейд Груп ().

Тому ревізори вважають, що ТзОВ «Крамар ЛТД» в порушення пп.14.1.13, пп.14.1.36, пп.14.1.56, пп.14.1.202, п.14.1 статті 14, п. 135.1, п.135. статті 135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (із змінами та доповненнями; далі ПК України) завищено показники у рядку 02 Декларації з податку на прибуток «дохід від операційної діяльності (дохід від реалізації товарів (робіт, послуг)» згідно видаткових накладних, виписаних на адресу ПП «Вертикал», ТОВ «Люкс Груп», ТОВ «Міланто», ТОВ «Некст Левел Солюшнз», ТОВ «Нестіан Трейд», ТОВ «Пума Груп», ТОВ «Радонс», ТОВ «Сан Телеком», ТОВ «Торговий дім Укртрейд Груп», які не мали реального товарного характеру за 2014 рік на загальну суму 23450227,87 грн.

- пункт 3.1.2 акта перевірки:

За період з 15.11.2013 по 31.12.2014 ТзОВ «Крамар ЛТД» задекларовано витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, в сумі 83740872 грн. Перевіркою повнота визначення витрат, шо враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, за період з 15.11.2013 по 31.12.20.2014 встановлено їх завищення за 2014 рік на загальну суму 23450227,87 грн.

Проведеною перевіркою (вибірковим методом) відображеного показника за період з 15.11.2013 по 31.12.2014 в сумі 79648600 грн. на підставі таких документів: оборотно-сальдової відомості, журналів-ордерів, аналізів рахунків та оборотно-сальдових відомостей, по рахунках бухгалтерського обліку 20 «Виробничі записи», 31 «Рахунки в національній валюті», 631 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками», 65 «Розрахунки за страхуванням», 66 «Розрахунки з оплати праці», 79 «Фінансовий результат», 94 "Інші витрати", 90 «Собівартість реалізації», 91. «Загальновиробничі витрати», договорів (угоди), прихідних накладних, рахунків-фактур, актів звірки, актів виконаних робіт (наданих послуг), товарно-транспортних накладних, актів списаних ТМЦ, банківських документів, відомостей нарахування та виплати зарплата за період з 15.11.2013 по 31.12.2014 встановлено завищення задекларованих ТзОВ «Крамар ЛТД» показників у рядку 05.1 Декларацій «собівартість придбаних та реалізованих товарів (робіт, послуг)» за 2014 рік на загальну суму 23450227,87 грн. за рахунок відображення собівартості реалізованих товарів для контрагентів-покупців, які не мали реального товарного характеру, а саме в ході перевірки встановлено, що ТзОВ «Крамар ЛТД» згідно даних бухгалтерського обліку відобразило реалізацію товарів (згідно договорів купівлі-продажу) ПП «Вертикал», ТОВ «Люкс Груп», ТОВ «Міланто», ТОВ «Некст Левел Солюшнз», ТОВ «Нестіан Трейд», ТОВ «Пума Груп», ТОВ «Радонс», ТОВ «Сан Телеком», ТОВ «Торговий дім Укртрейд Груп» та в податковому обліку віднесло до складу собівартості придбаних та реалізованих товарів вартість товарів за 2014 рік на загальну суму 23450227,87 грн. Проведеною перевіркою не підтверджено реальність виконання операцій (здійснення поставок товарів для вказаних покупців) (детальний опис порушення відображено в п.3.1.1 акта перевірки).

Тому ревізори дійшли висновку, що ТзОВ «Крамар ЛТД» в порушення пп.14.1.228, п.14.1 статті 14, п.138.6, п.138.8 статті 138 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (із змінами та доповненнями) завищено показники у рядку 05.1 Декларації «собівартість придбаних (виготовлених), та реалізованих товарів (робіт, послуг)» згідно операцій, які не мали реального товарного характеру за 2014 рік на загальну суму 23450227,87 грн.

- пункт 3.1.3 акта перевірки:

За період з 15.11.2013 по 31.12.2014 ТзОВ «Крамар ЛТД» задекларовано податок на прибуток в сумі 14490 грн.

Перевіркою повноти визначення податку на прибуток за період з 15.11.2013 по 31.12.2014 не встановлено його заниження чи завищення, в результаті допущених порушень, які відображено в п.3.1.1 та п.3.1.2 розділу 3 акта перевірки.

2) щодо податку на додану вартість, розділ 3.2 акта перевірки:

- пункт 3.2.1 акта перевірки:

За період з 31.01.2014 по 31.12.2014 ТзОВ «Крамар ЛТД» задекларовано податкових зобов`язань по податку на додану вартість у сумі 17712976 грн.

Перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань за період з 21.01.2014 по 31.12.2014 встановлено їх заниження на загальну суму 4690045 грн., в т.ч. по періодах: червень 2014 року 94593 грн., липень 2014 року 132333 грн., серпень 2014 року 401409 грн., жовтень 2014 року 723321 грн., листопад 2014 року 1489703 грн., грудень 2014 року 1848686 грн.

Проведеною перевіркою ТзОВ «Крамар ЛТД» не підтверджено реальність виконання операцій (згідно договорів купівлі-продажу та договорів комісії, детальний опис порушення відображено в 3.1.1 та в п.3.1.2 акта перевірки).

Проведеною перевіркою відображеного показника за період з 21.01.2014 по 31.12.2014 в сумі 17493761 грн., на підставі таких документів: договори та додатки до них, рахунки, видаткові накладні, акти прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), звіти комісіонера, банківські документи, товарно-транспортні накладні, оборотно-сальдові відомості, дані головної книги по рах.301 «Каса в національній валюті» рах.311 «Поточні рахунки в національнім валюті», рах.313 «Інші рахунки в банку в національній валюті», рах.361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», рах.377 «Розрахунки з іншими дебіторами», рах.701 «Дохід від реалізації готової продукції», рах.70 «Дохід від реалізації товарів, робіт, послуг», рах.71 «Інший операційний дохід», рах.20 «Виробничі запаси», рах.28 «Товари», рах. 643 «Податкові зобов`язання», встановлено:

- завищення задекларованих ТзОВ «Крамар ЛТД» показників у рядку 1 Декларацій «Операції на митній території України, шо оподатковуються за ставкою 20 відсотків, крім імпорту товарів», від операцій з оформлення документів на реалізацію товарів по угодах купівлі-продажу із ПП «Вертикал», ТОВ «Люкс Груп», ТОВ «Міланто», ТОВ «Некст Левел Солюшнз», ТОВ «Нестіан Трейд», ТОВ «Пума Груп», ТОВ «Радонс», ТОВ «Сан Телеком», ТОВ «Торговий дім Укртрейд Груп» на загальну суму 4690045 грн. (в т.ч. по періодах: червень 2014 року -94593 грн., липень 2014 року 132333 грн., серпень 2014 року 401409 грн., жовтень 2014 раку 723321 грн., листопад 2014 року 1489703 грн, грудень 2014 року 1848686 грн.);

- одночасне заниження податкових зобов`язань на загальну суму 4690045 грн. (в т.ч. по періодах: червень 2014 року 94593 грн., липень 2014 року 132333 грн., серпень 2014 року 401409 грн., жовтень 2014 року - 723321 грн., листопад 2014 року 1489703 грн., грудень 2014 року 1848686 грн.) за рахунок не включення до бази оподаткування ПДВ вартості коштів, які надійшли від контрагентів на розрахунковий рахунок;

- відповідно заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість за рахунок не відображення в складі податкових зобов`язань суми ПДВ від операцій зі списання ТМЦ на цілі, не пов`язані з господарською діяльністю, на загальну суму 4690045 грн. (в т.ч. по періодах: червень 2014 року 94593 грн., липень 2014 року 132333 грн., серпень 2014 року 401409 грн., жовтень 2014 року 723321 грн., листопад 2014 року 1489703 грн., грудень 2014 року 1848686 грн.).

ТзОВ «Крамар ЛТД» виписало податкові накладні на адресу вищевказаних контрагентів на загальну суму 28140273 грн., в т.ч. ПДВ 4690045 грн.

Податок на додану вартість згідно виданих податкових накладних на загальну суму 28140273 грн., в т.ч. ПДВ 4690045 грн., включено до реєстру виданих податкових накладних, відповідно до дод.№5 «розшифровка податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів та відповідаю до складу податкових зобов`язань декларацій з податку на додану вартість за відповідні звітні періоди.

Згідно даних бухгалтерського обліку відображено списання собівартості реалізованих товарів (списано з балансу підприємства у зв`язку із реалізацією). Ревізори дійшли висновку, що проаналізована ними податкова інформація свідчить про те, що вказані товари не були використані у власній господарській діяльності підприємства. Тому при списанні ТМЦ на цілі, не пов`язані з господарською діяльністю, платник податку зобов`язаний нарахувати ПДВ на загальну суму 4690045 грн. (в т.ч. по періодах; червень 2014 року - 94593 грн., липень 2014 року - 132333 грн, серпень 2014 року - 401409 грн., жовтень 2014 року - 723321 грн., листопад 2014 року - 1489703 грн., грудень 2014 року-1848686 грн.).

ТзОВ «Крамар ЛТД» в повному обсязі включено до складу податкового кредиту суми ПДВ з придбання товарів, перелік яких наведено в розділі 3.1.1 «Доходи, що враховуються при визначення об`єкта оподаткування».

Враховуючи вищевикладене, ревізори дійшли висновку, що ТзОВ «Крамар ЛТД» на порушення п.189.1 статті 189, п.198.5 статті 198 ПК України занижено податкове зобов`язання з ПДВ на загальну суму 4690045 грн. (в т.ч. по періодах: червень 2014 року - 94593 грн., липень 2014 року - 132333 грн., серпень 2014 року - 401409 грн., жовтень 2014 року - 723321 грн., листопад 2014 року - 1489703 грн., грудень 2014 року - 1848686 грн.) за рахунок не нарахування податкового зобов`язання при не використанні ТМЦ в господарській діяльності підприємства.

- пункт 3.2.3 акта перевірки:

Перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість за період з 21.01.2014 по 31.12.2014 встановлено:

- заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету в загальній сумі 628355 грн., в т.ч за липень 2014 року в сумі 88398,7 грн., за серпень 2014 року в сумі 290503 гри., за вересень 2014 року в сумі 249453 грн.;

- завищення залишку від`ємного значення ПДВ за грудень 2014 року (ряд.24 Декларації) в сумі 4061710 грн. за рахунок порушень, описаних в розділі 3.2.1 та 3.2.3 даного акту перевірки.

За результатами перевірки контролюючий орган дійшов висновку (том 1 а.с.108-109) про порушення ТзОВ «Крамар ЛТД»:

- п.189.1 статті 189, п.198.5 статті 198, п.200.1, 200.4 статті 200 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, в загальній сумі 628355 грн., в т.ч. за липень 2014 року в сумі 88398,7 грн., за серпень 2014 року в сумі 290503 грн., за вересень 2014 року в сумі 249453 грн.;

- п.189.1 статті 189, п.198.5 статті 198, п.200.1, 200.4 статті 200 ПК України, в результаті чого завищено залишок від`ємного значення ПДВ за грудень 2014 року (ряд.24 Декларації) в сумі 4061710 грн.;

- п. 44.1, 44. 3 ст.44, п. 85.2 ст. 85 ПК України, що полягає у ненаданні до перевірки всіх первинних документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

На підставі наведених висновків акта перевірки контролюючий орган 07.12.2015 виніс податкові повідомлення-рішення:

- № про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на 4061710 грн;

- № про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 785443,75 грн, в тому числі за основним платежем 628355грн та штрафними санкціями 157088,75 грн;

- № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 510 грн.

При прийнятті рішення суд керується такими нормами права:

Податковий кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

- підпункт 14.1.36 пункту 14.1 статті 14.

Господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

- пункти 44.1, 44.3 статті 44.

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

У разі ліквідації платника податків документи, визначені у пункті 44.1 цієї статті, за період діяльності платника податків не менш як 1095 днів, що передували даті ліквідації платника податків, в установленому законодавством порядку передаються до архіву.

- пункт 189.1 статті 189.

У разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

- пункт 198.5 статті 198.

Платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу); б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Платник податку може включити на підставі бухгалтерської довідки до податкового кредиту виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, суми податку, сплачені (нараховані) у вартості товарів/послуг, необоротних активів, що не були включені до складу податкового кредиту при придбанні або виготовленні таких товарів/послуг, необоротних активів, та/або з яких були визначені податкові зобов`язання відповідно до цього пункту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання і податковий кредит визначаються на дату початку фактичного використання товарів/послуг, необоротних активів, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

- стаття 1.

Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

- частина друга статті 3.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

- частини перша та друга статті 9.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

- Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88:

- пункт 2.4.

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

- пункт 2.15.

Первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників.

При прийнятті рішення суд керується такими мотивами щодо оцінки спірних правовідносин:

І) висновки контролюючого органу, що лягли в основу оскаржених рішень, ґрунтуються на твердженні про те, що ТОВ «Крамар ЛТД» фактично не продало товар (м`ясні субпродукти) на загальну суму 28140273 грн. (в т.ч. 4690045 грн. ПДВ) покупцям ПП «Вертикал», ТОВ «Люкс Груп», ТОВ «Міланто», ТОВ «Некст Левел Солюшнз», ТОВ «Нестіан Трейд», ТОВ «Пума Груп», ТОВ «Радонс», ТОВ «Сан Телеком», ТОВ «Торговий дім Укртрейд Груп», оскільки підприємством не надано першого примірника ТТН, довіреності на отримання товару від ТЗОВ «Крамар ЛТД» за договором, у видаткових накладних відсутня розшифровка підпису отримувача, до перевірки не надано кількісного обліку руху запасів та переліку матеріально-відповідальних осіб, які мали право підписувати документи на відпуск товарів зі складу, встановлено відсутність механізмів та персоналу для здійснення навантажувально-розвантажувальних робіт, при проведенні аналізу наявної в АІС «Податковий блок» інформації встановлено факти формування податкових зобов`язань по операціях з підміни товарів, що свідчить про можливі порушення податкового законодавства та залучення суб`єкта до схеми формування штучного податкового кредиту, контрагентами - покупцями не подано декларації з податку на прибуток за 2014 рік тощо.

При цьому контролюючий орган встановив підчас перевірки та визнає в суді, що ТОВ «Крамар ЛТД»: - імпортувало згаданий товар та при його митному оформленні сплатило до бюджету суми ПДВ, які надалі віднесло до податкового кредиту; - мало в розпорядженні складські приміщення з відповідним температурним режимом, а реалізація м`ясних субпродуктів відповідає зареєстрованим видам діяльності цього суб`єкта господарювання; - виписало на реалізований товар податкові накладні та відобразило вказані в цих податкових накладних суми ПДВ у власних податкових деклараціях як суми податкових зобов`язань з ПДВ.

Зміст первинних документів та деталей бухгалтерського та податкового обліку спірних господарських операцій описано в акті перевірки, а копії первинних документів долучено до матеріалів судової справи свідчать про таке:

- ТОВ «Крамар ЛТД» (продавець) та ПП «Вертикал» (покупець) уклали договір купівлі-продажу № 3-12 від 02.12.2014. На виконання умов договору реалізовано товар, що підтверджується такими документами: картка розрахунків з контрагентом ПП «Вертикал» за період 2014 року, видаткові накладні № РН-0000313 від 02.12.2014, № РН-0000317 від 03.12.2014, податкові накладні від 02.12.2014 № 313, від 03.12.2014 № 317, банківські виписки від 03.12.2014 про перерахування коштів на банківський рахунок ТОВ «Крамар ЛТД».

За результатами продажу товару покупцю (ПП «Вертикал») ТОВ «Крамар ЛТД» задекларувало податкове зобов`язання з ПДВ за грудень 2014 року в сумі 80002 грн., що підтверджується декларацією з податку на додану вартість за грудень 2014 року з додатком № 5 (розшифровка податкових зобов`язань). В акті перевірки з посиланням на інформацію з «Системи автоматизованого співставлення даних податкового зобов`язання та податкового кредиту» вказано, ТОВ «Крамар ЛТД» по взаємовідносинах з ПП «Вертикал» відобразив в податковій звітності господарські операції згідно наведених вище податкових накладних, а саме: ТОВ «Крамар ЛТД» задекларувало податкові зобов`язання по податку на додану вартість за грудень 2014 року 80002 грн., а ПП «Вертикал» податковий кредит в розмірі 80002 грн по взаємовідносинах з ТОВ «Крамар ЛТД» за грудень 2014 року не декларувався. За таких обставин для суду залишається незрозумілим, яким чином в цій ситуації діє «схема формування штучного податкового кредиту» (згідно тверджень відповідача);

- ТОВ «Крамар ЛТД» (продавець) та ТОВ «Люкс Груп» (покупець) уклали договір купівлі-продажу № 73/2014 від 05.12.2014, розрахунки за яким проводилися шляхом перерахування покупцем коштів на банківський рахунок продавця. На виконання договору реалізовано товар, що підтверджується такими документами: картка розрахунків з контрагентом ТОВ «Люкс Груп» за період 2014 року; видаткові накладні №РН-0000372 від 11.12.2014, №РН-0000365 від 10.12.2014, №РН-0000359 від 09.12.2014, №РН-0000358 від 09.12.2014, №РН-0000357 від 09.12.2014, №РН-0000356 від 09.12.2014, №РН-0000347 від 08.12.2014, №РН-0000346 від 08.12.2014, №РН-0000345 від 08.12.2014, №РН-0000344 від 08.12.2014, №РН-0000336 від 05.12.2014, №РН-0000335 від 05.12.2014, №РН-0000334 від 05.12.2014, №РН-0000443 від 24.12.2014, №РН-0000438 від 23.12.2014, №РН-0000419 від 19.12.2014, №РН-0000418 від 19.12.2014, №РН-0000400 від 17.12.2014, №РН-0000392 від 16.12.2014, №РН-0000391 від 16.12.2014, №РН-0000384 від 12.12.2014, №РН-0000383від 12.12.2014, №РН-0000375 від 11.12.2014, №РН-0000374 від 11.12.2014, №РН-0000444 від 24.12.2014, №РН-0000432 від 22.12.2014; податкові накладні №372 від 11.12.2014, №365 від 10.12.2014, №359 від 09.12.2014, №358 від 09.12.2014, №357 від 09.12.2014, №356 від 09.12.2014, №347 від 08.12.2014, №346 від 08.12.2014, №345 від 08.12.2014, №344 від 08.12.2014, №336 від 05.12.2014, №335 від 05.12.2014, №334 від 05.12.2014, №443 від 24.12.2014, №438 від 23.12.2014, №419 від 19.12.2014, №418 від 19.12.2014, №400 від 17.12.2014, №392 від 16.12.2014, №391 від 16.12.2014, №384 від 12.12.2014, №383 від 12.12.2014, № 375 від 11.12.2014, №374 від 11.12.2014, № 444 від 24.12.2014, № 432 від 22.12.2014; банківські виписки від 08.12.2014, 10.12.2014, 11.12.2014, 12.12.2014, 16.12.2014, 17.12.2014, 23.12.2014, 24.12.2014, 25.12.2014.

За результатами продажу товару покупцю ТОВ «Крамар ЛТД» задекларувало податкове зобов`язання з ПДВ за грудень 2014 в сумі 1337322 грн., що підтверджується декларацією з податку на додану вартість за грудень 2014 року з додатком № 5 (розшифровка податкових зобов`язань). Відповідно до даних «Системи автоматизованого співставлення даних податкового зобов`язання та податкового кредиту» контролюючого органу «Податковий блок» ТОВ «Крамар ЛТД» по взаємовідносинах з ТОВ «Люкс Груп» відобразив в податковій звітності господарські операції згідно наведених вище податкових накладних, а саме: ТОВ «Крамар ЛТД» задекларовано податкові зобов`язання по податку на додану вартість за грудень 2014 року в розмірі 1337322 грн., а ТОВ «Люкс Груп» податковий кредит в розмірі 1337322 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «Крамар ЛТД» за грудень 2014 року не декларувався. За таких обставин для суду залишається незрозумілим, яким чином в цій ситуації діє «схема формування штучного податкового кредиту» (згідно тверджень відповідача);

- ТОВ «Крамар ЛТД» (продавець) та ТОВ «Міланто» (покупець) укладено договір купівлі продажу №20/2014 від 04.08.2014, розрахунки за яким проводилися шляхом перерахування покупцем коштів на банківський рахунок продавця. На виконання договору реалізовано товар, що підтверджується такими документами: картка розрахунків з контрагентом ТОВ «Міланто» за період 2014 року, видаткова накладна №РН-0000095 від 05.08.2014; податкова накладна № 95 від 19.06.2014; банківські виписки за 05.08.2014.

За результатами продажу товару покупцю ТОВ «Крамар ЛТД» задекларувало податкове зобов`язання з ПДВ за серпень 2014 року в сумі 16680 грн., що підтверджується декларацією з податку на додану вартість за серпень 2014 року з додатком № 5 (розшифровка податкових зобов`язань). Відповідно до даних «Системи автоматизованого співставлення даних податкового зобов`язання та податкового кредиту» контролюючого органу «Податковий блок» ТОВ «Крамар ЛТД» по взаємовідносинах з ТОВ «Міланто» задекларовано податкові зобов`язання по податку на додану вартість за серпень 2014 року в сумі 16680 грн., а ТОВ «Міланто» податковий кредит в розмірі 16680 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «Крамар ЛТД» за серпень 2014 року не декларувався. За таких обставин для суду залишається незрозумілим, яким чином в цій ситуації діє «схема формування штучного податкового кредиту» (згідно тверджень відповідача);

- ТОВ «Крамар ЛТД» (продавець) та ТОВ «Некст Левел Солюшнз» (покупець) уклали договір купівлі продажу №9/2014 від 12.06.2014, розрахунки за яким проводилися шляхом перерахування покупцем коштів на банківський рахунок продавця.

На виконання договору реалізовано товар, що підтверджується такими документами: картка розрахунків з контрагентом ТОВ «Некст Левел Солюшнз» за період 2014 року, видаткові накладні №РН-000019 від 13.06.2014, №РН-000027 від 16.06.2014, №РН-000020 від 16.06.2014; податкові накладні №19 від 13.06.2014, №27 від 16.06.2014, №20 від 16.06.2014; банківські виписки від 13.06.2014, 16.06.2014.

За результатами продажу товару покупцю ТОВ «Крамар ЛТД» задекларувало податкове зобов`язання з ПДВ, що підтверджується декларацією з податку на додану вартість за червень 2014 року з додатком №5 (розшифровка податкових зобов`язань). Відповідно до даних АІС «Податковий блок» кожен із контрагентів по взаємовідносинах відобразив в податковій звітності господарські операції згідно наведених вище податкових накладних, а саме: ТзОВ «Крамар ЛТД» задекларовало податкові зобов`язання по податку на додану вартість за червень 2014 року в розмірі 94592,52 грн, а ТзОВ «Некст Левел Солюшнз» за червень 2014 року задекларовало податковий кредит в розмірі 94592,52 грн. За наслідками складання ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська акту від 06.01.2015 №21/22-01/38864898 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТзОВ «Некст Левел Солюшнз» задекларовані ТзОВ «Некст Левел Солюшнз» суми податкового кредиту по взаємовідносинах з ТзОВ «Крамар ЛТД» були зняті, внаслідок чого в «Податковому блоці» відображено декларування продавцем податкового зобов`язання, а декларування ТзОВ «Некст Левел Солюшнз» сум податкового кредиту на ці ж суми анульовано. Внаслідок таких дій контролюючих органів в системі співставлення сум податкового кредиту і податкового зобов`язання ТзОВ «Крамар ЛТД» і ТзОВ «Некст Левел Солюшнз» на час проведення перевірки була наявна розбіжність, зумовлена діями контролюючого органу щодо анулювання податкового кредиту контрагента позивача на суму 94592,52 грн.;

- ТОВ «Крамар ЛТД» (продавець) та ТОВ «Нестіан Трейд» (покупець) уклали договір купівлі-продажу №16/2014 від 07.07.2014, розрахунки за яким проводилися шляхом перерахування покупцем коштів на банківський рахунок продавця. На виконання договору реалізовано товар, що підтверджується такими документами: картка розрахунків з контрагентом ТОВ «Нестіан Трейд» за період 2014 року, видаткові накладні №РН-0000028 від 07.07.2014, №РН-0000031 від 09.07.2014, №РН-0000035 від 11.07.2014, №РН-0000059 від 15.08.2014, №РН-0000060 від 15.08.2014, №РН-0000050 від 07.08.2014, №РН-0000046 від 05.08.2014, №РН-0000051 від 07.08.2014, №РН-0000055 від 11.08.2014, №РН-0000045 від 04.08.2014, №РН-0000044 від 04.08.2014; податкові накладні №28 від 07.07.2014, №31 від 09.07.2014, №35 від 11.07.2014, №59 від 15.08.2014, №60 від 15.08.2014, №50 від 07.08.2014, №46 від 05.08.2014, №51 від 07.08.2014, №55 від 11.08.2014, №45 від 04.08.2014, №44 від 04.08.2014; банківські виписки від 11.07.2014, 04.08.2014, 07.08.2014, 18.08.2014.

За результатами продажу товару покупцю ТОВ «Крамар ЛТД» задекларувало податкове зобов`язання з ПДВ, що підтверджується деклараціями з податку на додану вартість за липень, серпень 2014 року з додатком №5 (розшифровка податкових зобов`язань). Відповідно до відомостей «Системи автоматизованого співставлення даних податкового зобов`язання та податкового кредиту» контролюючого органу «Податковий блок» кожен із контрагентів по взаємовідносинах відобразив в податковій звітності господарські операції згідно наведених вище податкових накладних, а саме: ТОВ «Крамар ЛТД» задекларовано податкові зобов`язання по податку на додану вартість за липень, серпень 2014 року в розмірі 433698,25 грн, а ТОВ «Нестіан Трейд» за липень, серпень 2014 року задекларовано податковий кредит в розмірі 433698,25 грн.

- ТОВ «Крамар ЛТД» (продавець) та ТОВ «Пума Груп» (покупець) уклали договір купівлі-продажу №67/2014 від 27.11.2014, розрахунки за яким проводилися шляхом перерахування покупцем коштів на банківський рахунок продавця. На виконання договору реалізовано товар, що підтверджують такі документи: картка розрахунків з контрагентом ТОВ «Пума Груп» за період 2014 року, видаткові накладні №РН-0000028 №РН-0000280 від 27.11.2014, №РН-0000279 від 27.11.2014, №РН-0000289 від 28.11.2014, №РН-0000288 від 28.11.2014, №РН-0000287 від 28.11.2014, №РН-0000286 від 28.11.2014, №РН-0000328 від 04.12.2014, №РН-0000327 від 04.12.2014, №РН-0000326 від 04.12.2014, №РН-0000325 від 04.12.2014, №РН-0000373 від 11.12.2014, №РН-0000302 від 01.12.2014; податкові накладні №280 від 27.11.2014, №279 від 27.11.2014, №289 від 28.11.2014, №288 від 28.11.2014, №287 від 28.11.2014, №286 від 28.11.2014, №328 від 04.12.2014, №327 від 04.12.2014, №326 від 04.12.2014, №325 від 04.12.2014, №373 від 11.12.2014, №302 від 01.12.2014; банківські виписки від 28.11.2014, 01.12.2014, 02.12.2014, 05.12.2014, 09.12.2014, 10.12.2014, 19.12.2014).

За результатами продажу товару покупцю ТОВ «Крамар ЛТД» задекларувало податкове зобов`язання з ПДВ, що підтверджується деклараціями ТОВ «Крамар ЛТД» з податку на додану вартість за листопад, грудень 2014 року з додатком №5 (розшифровка податкових зобов`язань). Відповідно до відомостей «Системи автоматизованого співставлення даних податкового зобов`язання та податкового кредиту» контролюючого органу «Податковий блок» кожен із контрагентів відобразив в податковій звітності господарські операції згідно наведених вище податкових накладних, а саме: ТОВ «Крамар ЛТД2 задекларовано податкові зобов`язання по податку на додану вартість за листопад, грудень 2014 року в розмірі 415803,30 грн і ТОВ «Пума Груп» за листопад, грудень 2014 року задекларовано податковий кредит в розмірі 415803,30 грн.;

- ТОВ «Крамар ЛТД» (продавець) та ТОВ «Радонс» (покупець) уклали договір купівлі-продажу №41/2014 від 23.10.2014, розрахунки за яким проводилися шляхом перерахування покупцем коштів на банківський рахунок продавця. На виконання договору реалізовано товар, що підтверджується такими документами: картка розрахунків з контрагентом ТОВ «Радонс» за період 2014 року, видаткові накладні №РН-0000138 від 27.10.2014, №РН-0000139 від 27.10.2014, №РН-0000140 від 27.10.2014, №РН-0000132 від 24.10.2014, №РН-0000133 від 24.10.2014, №РН-0000134 від 24.10.2014, №РН-0000143 від 28.10.2014, №РН-0000144 від 28.10.2014, №РН-0000270 від 26.11.2014, №РН-0000271 від 26.11.2014, №РН-0000253 від 21.11.2014, №РН-0000252 від 21.11.2014, №РН-0000248 від 20.11.2014, №РН-0000247 від 20.11.2014, №РН-0000246 від 20.11.2014, №РН-0000240 від 19.11.2014, №РН-0000233 від 18.11.2014, №РН-0000232 від 18.11.2014, №РН-0000225 від 14.11.2014, №РН-0000224 від 14.11.2014, №РН-0000220 від 13.11.2014, №РН-0000219 від 13.11.2014, №РН-0000213 від 13.11.2014, №РН-0000190 від 10.11.2014, №РН-0000194 від 10.11.2014, №РН-0000187 від 07.11.2014, №РН-0000178 від 05.11.2014, №РН-0000176 від 05.11.2014, №РН-0000175 від 05.11.2014, №РН-0000162 від 03.11.2014, №РН-0000291 від 28.11.2014, №РН-0000290 від 28.11.2014, №РН-0000295 від 01.12.2014, №РН-0000301 від 01.12.2014, №РН-0000312 від 02.12.2014, №РН-0000311 від 02.12.2014, №РН-0000319 від 03.12.2014; податкові накладні №138 від 27.10.2014, №139 від 27.10.2014, №140 від 27.10.2014, №132 від 24.10.2014, №133 від 24.10.2014, №134 від 24.10.2014, №143 від 28.10.2014, №144 від 28.10.2014, №270 від 26.11.2014, №271 від 26.11.2014, №253 від 21.11.2014, №252 від 21.11.2014, №248 від 20.11.2014, №247 від 20.11.2014, №246 від 20.11.2014, №240 від 19.11.2014, №233 від 18.11.2014, №232 від 18.11.2014, №225 від 14.11.2014, №224 від 14.11.2014, №220 від 13.11.2014, №219 від 13.11.2014, №213 від 13.11.2014, №190 від 10.11.2014, №194 від 10.11.2014, №187 від 07.11.2014, №178 від 05.11.2014, №176 від 05.11.2014, №175 від 05.11.2014, №162 від 03.11.2014, №291 від 28.11.2014, №290 від 28.11.2014, №295 від 01.12.2014, №301 від 01.12.2014, №312 від 02.12.2014, №311 від 02.12.2014, №319 від 03.12.2014; банківські виписки від 24.10.2014, 27.10.2014, 28.10.2014, 29.10.2014, 05.11.2014, 13.11.2014, 14.11.2014, 18.11.2014, 20.11.2014, 27.11.2014, 28.11.2014, 01.12.2014, 02.12.2014, 05.12.2014.

За результатами продажу товару покупцю ТОВ «Крамар ЛТД» задекларувало податкове зобов`язання з ПДВ, що підтверджується деклараціями з податку на додану вартість за жовтень-грудень 2014 року з додатком №5 (розшифровка податкових зобов`язань). Відповідно до відомостей АІС «Податковий блок» кожен із контрагентів відобразив в податковій звітності господарські операції на підставі наведених вище податкових накладних, а саме: ТОВ «Крамар ЛТД» задекларовано податкові зобов`язання по податку на додану вартість за жовтень, листопад, грудень 2014 року в розмірі 1928573,93 грн, а ТОВ «Радонс» за жовтень, листопад 2014 року задекларовано податковий кредит в розмірі 1706874,45 грн., в грудні 2014 року сума податкового кредиту по відносинах з позивачем ТОВ «Радонс» не декларувалась. Це пояснює розбіжність в системі співставлення сум податкового кредиту і податкового зобов`язання за грудень 2014 року (покупець не задекларував податковий кредит у сумі, що відповідала б задекларованому ТОВ «Крамар ЛТД» податковому зобов`язанню).

- ТОВ «Крамар ЛТД» (продавець) та ТОВ «Сан Телеком» (покупець) уклали договір купівлі-продажу №19/2014 від 01.08.2014, розрахунки за яким проводилися шляхом перерахування покупцем коштів на банківський рахунок продавця. На виконання договору реалізовано товар, що підтверджується такими документами: картка розрахунків з контрагентом ТОВ «Сан Телеком» за період 2014 року, видаткові накладні №РН-0000042 від 01.08.2014, №РН-0000043 від 04.08.2014, податкові накладні від 01.08.2014 №42, від 04.08.2014 №42; банківські виписки за 01.08.2014.

За результатами продажу товару покупцю ТОВ «Крамар ЛТД» задекларувало податкове зобов`язання з ПДВ, що підтверджується деклараціями з податку на додану вартість за серпень 2014 року з додатком №5 (розшифровка податкових зобов`язань). Відповідно до відомостей «Системи автоматизованого співставлення даних податкового зобов`язання та податкового кредиту» контролюючого органу ТОВ «Крамар ЛТД» задекларовало податкові зобов`язання по податку на додану вартість за серпень 2014 року в сумі 83364,00 грн, а ТОВ «Сан Телеком» по взаємовідносинах з ТОВ «Крамар ЛТД» за серпень 2014 року податковий кредит не декларувався. За таких обставин для суду залишається незрозумілим, яким чином в цій ситуації діє «схема формування штучного податкового кредиту» (згідно тверджень відповідача);

- ТОВ «Крамар ЛТД» (продавець) та ТОВ «Торговий дім Укртрейд Груп» (покупець) уклали договір купівлі-продажу №31/2014 від 06.10.2014, розрахунки за яким проводилися шляхом перерахування покупцем коштів на банківський рахунок продавця. На виконання договору реалізовано товар, що підтверджується такими документами: картка розрахунків з контрагентом ТОВ «Торговий дім Укртрейд Груп» за період 2014 року, видаткові накладні №РН-0000042 та №РН-0000131 від 23.10.2014, №РН-0000153 від 29.10.2014, №РН-0000155 від 29.10.2014, №РН-0000154 від 29.10.2014, №РН-000092 від 09.10.2014, №РН-0000130 від 23.10.2014, №РН-000091 від 09.10.2014; податкові накладні №131 від 23.10.2014, №153 від 29.10.2014, №155 від 29.10.2014, №154 від 29.10.2014, №92 від 09.10.2014, №130 від 23.10.2014, №91 від 09.10.2014; банківські виписки від 07.10.2014, 26.10.2014, 29.10.2014.

За результатами продажу товару покупцю ТОВ «Крамар ЛТД» задекларувало податкове зобов`язання з ПДВ за жовтень 2014 року в сумі 300008,80 грн., що підтверджується деклараціями ТОВ «Крамар ЛТД» з податку на додану вартість за жовтень 2014 року з додатком № 5. Відповідно до інформації «Системи автоматизованого співставлення даних податкового зобов`язання та податкового кредиту» контролюючого органу ТОВ «Крамар ЛТД» відобразив по взаємовідносинах з ТОВ «Торговий дім Укртрейд Груп» в податковій звітності господарські операції на підставі наведених вище податкових накладних, а саме: ТОВ «Крамар ЛТД» задекларовано податкові зобов`язання по податку на додану вартість за жовтень 2014 року в сумі 300008,80 грн., а ТОВ «Торговий дім Укртрейд Груп» податковий кредит по взаємовідносинах з ТОВ «Крамар ЛТД» за жовтень 2014 року не декларувався. За таких обставин для суду залишається незрозумілим, яким чином в цій ситуації діє «схема формування штучного податкового кредиту» (згідно тверджень відповідача);

Оцінюючи вказані контролюючим органом недоліки оформлення первинних документів (відсутність вказівки на видаткових накладних повного імені особи, що їх підписала, відсутність довіреностей на осіб, що підписали видаткові накладні, відсутність товарно-транспортних накладних) суд враховує пояснення позивача про те, що проданий ТзОВ «Крамар ЛТД» товар отримували зі складу підприємства керівники контрагентів, про що свідчать їх підписи на видаткових накладних, засвідчені печатками суб`єктів господарювання: - договір № 3-12 купівлі-продажу товарів від 02.12.2014 був підписаний директором ОСОБА_1 із зазначенням його підпису та скріплений печаткою ПП «Вертикал», аналогічний підпис, засвідчений печаткою підприємства, міститься на видаткових накладних; - договір № 19/2014 купівлі-продажу товарів від 01.08.2014 був підписаний директором ОСОБА_2 із зазначенням його підпису та скріплений печаткою ТзОВ «Сан Телеком», аналогічний підпис, засвідчений печаткою підприємства, міститься на видаткових накладних; - договір № 31/2014 купівлі-продажу товарів від 06.10.2014 був підписаний директором ОСОБА_3 із зазначенням його підпису та скріплений печаткою ТОВ «Торговий дім «Укртрейд Груп», аналогічний підпис, засвідчений печаткою підприємства, міститься на видаткових накладних № РН-0000091, № РН-0000092 від 09.10.2014, № РН-0000130, № РН-0000131 від 23.10.2014, № РН-0000153, № РН-0000154, № РН-0000155 від 29.10.2014; - договір № 73/2014 купівлі-продажу товарів від 05.12.2014 був підписаний директором ОСОБА_4 із зазначенням його підпису та скріплений печаткою ТОВ «Люкс Груп», аналогічний підпис, засвідчений печаткою підприємства, міститься на видаткових накладних; - договір № 67/2014 купівлі-продажу товарів від 27.11.2014 був підписаний директором ОСОБА_5 із зазначенням його підпису та скріплений печаткою ТзОВ «ПУМА ГРУП», аналогічний підпис, засвідчений печаткою підприємства, міститься на видаткових накладних; - договір № 16/2014 купівлі-продажу товарів від 07.11.2014 був підписаний директором ОСОБА_6 із зазначенням його підпису та скріплений печаткою ТзОВ «Нестіан Трейд», аналогічний підпис, засвідчений печаткою підприємства, міститься на видаткових накладних; - договір № 41/2014 купівлі-продажу товарів від 23.10.2014 був підписаний директором ОСОБА_7 із зазначенням його підпису та скріплений печаткою ТзОВ «Радонс», аналогічний підпис, засвідчений печаткою підприємства, міститься на видаткових накладних; - договір № 9/2014 купівлі-продажу товарів від 12.06.2014 був підписаний директором ОСОБА_8 із зазначенням його підпису та скріплений печаткою ТОВ «НЕКСТ ЛЕВЕЛ СОЛЮШНЗ», аналогічний підпис, засвідчений печаткою підприємства, міститься на видаткових накладних; - договір № 20/2014 купівлі-продажу товарів від 04.08.2014 був підписаний директором ОСОБА_5 із зазначенням його підпису та скріплений печаткою ТОВ «Мілано», аналогічний підпис, засвідчений печаткою підприємства, міститься на видатковій накладній; перелічені договори купівлі-продажу товарів також не містять вказівки на обов`язковість пред`явлення довіреності на отримання товару представником покупця.

У розумінні пункту 1 статті 9 Закону України № 996-XIV від 16.07.1999 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, довіреність сама по собі не є первинним документом і не фіксує факт здійснення господарських операцій. Довіреність тільки фіксує рішення уповноваженої особи (керівника) підприємства уповноважити конкретну фізичну особу (представника) отримати для підприємства певний перелік і кількість цінностей. Сам же факт руху цих цінностей (тобто господарську операцію) довіреність не фіксує. Тому визнання господарської операції фіктивною на тій підставі, що до перевірки не надано довіреності, є помилковим, оскільки господарські операції в обліку відображають на підставі первинних документів, а не довіреностей.

За таких обставин (підписання видаткових накладних керівником підприємства-покупця) відсутність довіреностей на отримання товару є цілком виправданою та сама по собі жодним чином не свідчить про нереальність господарської операції.

Щодо вимоги контролюючого органу до позивача надати перший примірник товарно-транспортних накладних та аргументи про нереальність господарських операцій через відсутність ТТН суд враховує таке:

Досліджуючи порядок передачі товару за договорами купівлі-продажу та його прийняття і оформлення транспортування суд з`ясував, що укладені ТОВ «Крамар ЛТД» договори є типовими та передбачають (п. 2.4), що товар доставляється (перевозиться) силами та засобами покупця. Отже, ТзОВ «Крамар ЛТД» як продавець зобов`язувалося передати покупцям товар, а покупці зобов`язувалися отримати його на складі продавця та самостійно організувати транспортування товару до місця на свій розсуд. Тому покликання контролюючого органу на норми законодавства, що регулюють перевезення, є нерелевантними, оскільки ТзОВ «Крамар ЛТД» не мало обов`язків щодо організації чи оформлення транспортування товару.

ІІ) Проміжні висновки контролюючого органу, що мають значення для оцінки спірних правовідносин, оскільки безпосередньо вплинули на формування кінцевого висновку акта перевірки, зводяться до такого (том 1, а.с. 92):

1) ТзОВ «Крамар ЛТД» завищило податкові зобов`язання з ПДВ на загальну суму 4690045 грн. «від операцій з оформлення документів на реалізацію товарів» по угодах купівлі-продажу із ПП «Вертикал», ТОВ «Люкс Груп», ТОВ «Міланто», ТОВ «Некст Левел Солюшнз», ТОВ «Нестіан Трейд», ТОВ «Пума Груп», ТОВ «Радонс», ТОВ «Сан Телеком», ТОВ «Торговий дім Укртрейд Груп»;

2) ТзОВ «Крамар ЛТД» занизило податкові зобов`язання з ПДВ на загальну суму 4690045 грн «за рахунок не включення до бази оподаткування ПДВ вартості коштів, які надійшли від контрагентів на розрахунковий рахунок» (+4690045 грн.);

3) ТзОВ «Крамар ЛТД» занизило податкові зобов`язання з ПДВ на загальну суму 4690045 грн. «за рахунок не відображення в складі податкових зобов`язань суми ПДВ від операцій зі списання ТМЦ на цілі, не пов`язані з господарською діяльністю».

При цьому контролюючий орган встановив підчас перевірки та визнає в суді, що ТОВ «Крамар ЛТД»:

- імпортувало згаданий товар та при його митному оформленні сплатило до бюджету суми ПДВ, які надалі віднесло до податкового кредиту;

- мало в розпорядженні складські приміщення з відповідним температурним режимом, а реалізація м`ясних субпродуктів відповідає зареєстрованим видам діяльності цього суб`єкта господарювання;

- виписало на реалізований товар податкові накладні та відобразило вказані в цих податкових накладних суми ПДВ у власних податкових деклараціях як суми податкових зобов`язань з ПДВ;

- отримало оплату від контрагентів в сумі, що відповідає вартості товару, поставка якого ставиться під сумнів.

Як підсумок обчислення числових значень наведених проміжних висновків (+4045-4690045 = - 4690045) контролюючий орган дійшов підсумкового висновку про заниження ТОВ «Крамар ЛТД» податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, в загальній сумі 628355 грн., а також завищення залишку від`ємного значення ПДВ в сумі 4061710 грн., разом 4690045 грн. (628355+406710=4690045).

При цьому відповідач в акті перевірки та поданих суду заявах по суті спору ніяк не пояснює кілька істотних обставин, що мають значення для оцінки судом обґрунтованості висновків ревізорів:

- на які саме «цілі, не пов`язані з господарською діяльністю» ТОВ «Крамар ЛТД» використало м`ясні субпродукти вартістю 28140273 грн., тобто куди «списалися» попередньо ввезені та розмитнені в митному відношенні товари на значну суму?;

- чому контролюючий орган, стверджуючи про «списання ТМЦ на цілі, не пов`язані з господарською діяльністю», при нарахуванні ТОВ «Крамар ЛТД» податкових зобов`язань обчислює вартість «списаного» товару відповідно до первинних документів (угод купівлі продажу, видаткових накладних тощо), які, як стверджує відповідач, є фіктивними та фактично не призвели до зміни майнового стану позивача та його контрагентів?;

- яка правова природа та призначення коштів на загальну суму 28140273 грн., які надійшли на розрахунковий рахунок ТОВ «Крамар ЛТД» від перелічених контролюючим органом контрагентів в якості розрахунку за поставлений товар?

Суд враховує, що всі висновки контролюючого органу ґрунтуються на твердженні ревізорів про те, що ТОВ «Крамар ЛТД» фактично не продало товар (м`ясні субпродукти) на загальну суму 28140273 грн. (в т.ч. 4690045 грн. ПДВ) переліченим контрагентам, а лише оформило відповідні первинні та облікові документи. Водночас ревізори не дали жодної оцінки надходженню на рахунки ТОВ «Крамар ЛТД» коштів в якості оплати за поставлені м`ясні субпродукти на згадану суму. При цьому відображення ТОВ «Крамар ЛТД» фінансових показників господарських операцій у податковому обліку як реальних та, як наслідок, нарахування підприємством собі податкових зобов`язань контролюючий орган кваліфікує як «факти формування податкових зобов`язань по операціях з підміни товарів, що свідчить про можливі порушення податкового законодавства та залучення суб`єкта до схеми формування штучного податкового кредиту».

Отже, контролюючий орган звинувачує ТОВ «Крамар ЛТД» у фіктивному (такому, що фактично не відбувся) продажі товару ПП «Вертикал», ТОВ «Люкс Груп», ТОВ «Міланто», ТОВ «Некст Левел Солюшнз», ТОВ «Нестіан Трейд», ТОВ «Пума Груп», ТОВ «Радонс», ТОВ «Сан Телеком», ТОВ «Торговий дім Укртрейд Груп» на суму 28140273 грн., проте одночасно розцінює перераховані на рахунки ТОВ «Крамар ЛТД» цими суб`єктами господарювання кошти за поставлений товар в сумі 28140273 грн. як легальний дохід суб`єкта господарювання, що підлягає оподаткуванню ПДВ.

Суд вважає описані підходи контролюючого органу суперечливими та взаємовиключними. Суд нагадує, що контролюючий орган на підставі підпункту 20.1.30. пункту 20.1 статті 20 ПК України має право звертатися до суду, у тому числі подавати позови до підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, щодо визнання оспорюваних правочинів недійсними та застосування визначених законодавством заходів, пов`язаних із визнанням правочинів недійсними, а також щодо стягнення в дохід держави коштів, отриманих за нікчемними договорами. Статтею 208 Господарського кодексу України визначено таке: якщо господарське зобов`язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін - у разі виконання зобов`язання обома сторонами - в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов`язанням, а у разі виконання зобов`язання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише у однієї із сторін усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави.

Оскільки контролюючий орган стверджує про фіктивний характер операцій ТОВ «Крамар ЛТД» щодо реалізації на користь перелічених контрагентів товару, такі аргументи могли б бути підставою для звернення до суду з позовом про визнання таких правочинів недійсними та стягнення всієї суми сплачених ними коштів (28140273 грн.) в бюджет. Натомість суд не приймає позиції контролюючого органу про те, що отримані ТОВ «Крамар ЛТД» в якості розрахунку за товар кошти на суму, що вже була врахована при визначенні податкових зобов`язань платника податків з ПДВ за першою подією («нереальне» відвантаження товару) повинна повторно включатися до «бази оподаткування ПДВ», тобто проводити оподаткування операцій, які відповідач кваліфікує як фіктивні. Тому проміжний висновок ревізорів про заниження ТзОВ «Крамар ЛТД» податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 4690045 грн «за рахунок не включення до бази оподаткування ПДВ вартості коштів, які надійшли від контрагентів на розрахунковий рахунок» (+4690045 грн.) є очевидно помилковим та свідчить про те, що кінцевий висновок контролюючого органу щодо заниження платником податків податкових зобов`язань є необґрунтованим.

ІІІ) відповідно до понятійного апарату ПК України:

- господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (пп. 14.1.36 статті 14 ПК України);

- розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності (пп. 14.1.231 статті 14 ПК України).

В судовій практиці суду касаційної інстанції домінуючим є таке тлумачення цих норм у їх взаємозв`язку (ст. 44, пп. 14.1.36, 14.1.231 ст.14 ПК України та ст.ст. 1, 9 Закону України № 996-XIV): будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) слід розцінювати як належні первинні документи лише в разі фактичного здійснення господарської операції; якщо ж фактичне здійснення господарської операції не відбулося, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством. Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Досліджуючи в цьому контексті (реальності господарської діяльності та наявності розумної економічної мети) наявні в справі докази та оцінюючи аргументи сторін щодо наявної податкової інформації про позивача та його контрагентів-покупців суд врахував таке:

1) ТОВ «Крамар ЛТД» станом на дату виникнення спірних правовідносин:

- було зареєстроване як юридична особа та як платник податків;

- з моменту реєстрації здійснювало господарську діяльність, що полягала в імпорті та оптовій торгівлі м`ясними субпродуктами, що відповідає його зареєстрованому виду діяльності

- мало в своєму розпорядження необхідні матеріальні та трудові ресурси (склад та достатню кількість працівників);

- задекларувало за охоплений перевіркою період (11.2013-12.2014) доходи, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування в сумі 83821372 грн.

Його контрагенти були зареєстровані як юридичні особи та платники податків, перебували на податковому обліку в територіальних органах ДФС за місцем знаходження. Будь-яких недоліків правосуб`єктності цих підприємств станом на дату укладення договорів купівлі-продажу не встановлено.

2) долучені до справи докази свідчать про те, що підприємство імпортувало товар та оформило його в митному відношенні (сплатило податки та збори при ввезенні на митну територію України), а надалі реалізувало цей товар покупцям-резидентам, отримавши розрахунок у формі коштів на банківський рахунок; ці господарські операції підприємство відобразило в бухгалтерському та податковому обліку, а також нарахувало собі податкові зобов`язання з ПДВ.

Отже, ТОВ «Крамар ЛТД» за наслідками описаних вище операцій зазнало цілком реальних змін свого майнового стану відвантажило товар зі складу, отримало на банківський рахунок кошти, за першою подією виписало податкові накладні та нарахувало собі (на суму, відповідну податковим накладним) податкові зобов`язання з податку на додану вартість шляхом подання контролюючому органу податкової звітності встановленої форми. З огляду на це висновок контролюючого органу про те, що ТзОВ «Крамар ЛТД» завищило податкові зобов`язання з ПДВ на загальну суму 4690045 грн. «від операцій з оформлення документів на реалізацію товарів» по угодах купівлі-продажу із ПП «Вертикал», ТОВ «Люкс Груп», ТОВ «Міланто», ТОВ «Некст Левел Солюшнз», ТОВ «Нестіан Трейд», ТОВ «Пума Груп», ТОВ «Радонс», ТОВ «Сан Телеком», ТОВ «Торговий дім Укртрейд Груп» є помилковим.

3) щодо згаданих в акті перевірки розбіжностей в показниках податкової звітності ТОВ «Крамар ЛТД» та його покупців, то такі зумовлені двома обставинами:

- станом на дату проведення перевірки платника податків контрагенти-покупці ще не скористалися своїм правом віднести суми податку на додану вартість на підставі виданих позивачем податкових накладних до сум задекларованого ним податкового кредиту з ПДВ (така можливість зберігається протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної);

- контролюючі органи за місцем реєстрації покупців внесли зміни до відомостей інформаційних систем ДФС щодо показників їх податкової звітності шляхом коригування («анулювання») сум податкового кредиту, що були задекларовані цими контрагентами.

Обидві причини розбіжностей не мають стосунку до позивача та питання його добросовісності як платника податків, оскільки відповідач підчас перевірки встановив, що ТОВ «Крамар ЛТД» віднесло всі суми податку на додану вартість відповідно до виписаних ним податкових накладних до складу своїх податкових зобов`язань з ПДВ, а отже виконало свій податковий обов`язок;

4) суд також враховує, що відповідач не пояснив, в чому може полягати економічна (податкова) вигода ТОВ «Крамар ЛТД» від фіктивного оформлення операцій з продажу переліченим контрагентам товару та нарахування собі податкових зобов`язань з ПДВ та доходу від реалізації продукції, що збільшує базу оподаткування податком на прибуток.

5) при оцінці проаналізованої контролюючим органом в ході перевірки податкової інформації про контрагентів-покупців ТОВ «Крамар ЛТД» суд керується такими міркуваннями:

аналіз тих чи інших відомостей, що можуть свідчити про недобросовісність контрагентів-покупців, слід проводити в двох аспектах:

- по перше, згадки про суб`єктів господарювання підприємства в документах на стадії досудового слідства в кримінальному провадженні в контексті положень частини шостої статті 78 КАС України не звільняє відповідача від доказування тих обставин, на які він посилається на обґрунтування своєї позиції. Позиція контролюючого органу зводиться до того, що аналіз податкової інформації свідчить про залучення ТОВ «Крамар ЛТД» до схеми з безпідставного формування іншими суб`єктами господарювання податкового кредиту з ПДВ. Суд враховує, що ця справа розглядалася судами неодноразово, тому від часу виникнення спірних правовідносин (2014) минуло вже сім років. Враховуючи встановлені КПК України строки це розслідування за такий час вже повинно було завершитися. Суд пропонував представникам сторін надати докази того, що за наслідками розгляду кримінальної справи (якщо така є) постановлено вирок чи ухвалу про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності тощо. Станом на дату постановлення рішення суду таких документів суду не надано з мотивів їх відсутності.

Більше того, на неодноразові запити адвоката позивача слідчі підрозділи повідомили, що в їх провадженні відсутні кримінальні провадження щодо контрагентів ТОВ «Крамар ЛТД». Всі перелічені контрагенти-покупці ТОВ «Крамар ЛТД» надалі (в 2021) зареєстровані як юридичні особи та платники податків, що підтверджується зібраними адвокатом витягами з реєстрів;

- по-друге, ревізори вказують, що відбулося «обривання ланцюга» проданих ТОВ «Крамар ЛТД» товарів між другою та третьою ланкою (у відносинах контрагентів-покупців з їх контрагентами). Суд вважає, що перевіряючи факт здійснення господарської операції в першу чергу слід досліджувати безпосередні відносини між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані бухгалтерського та податкового обліку. При цьому наступні відносини між учасниками «ланцюга постачання товарів» не мають безпосереднього впливу на встановлення факту реальності господарської операції, вчиненої платником податків з його безпосереднім контрагентом. Отже, навіть якщо припустити, що ПП «Вертикал», ТОВ «Люкс Груп», ТОВ «Міланто», ТОВ «Некст Левел Солюшнз», ТОВ «Нестіан Трейд», ТОВ «Пума Груп», ТОВ «Радонс», ТОВ «Сан Телеком», ТОВ «Торговий дім Укртрейд Груп» надалі порушили податкове законодавство, такі припущення жодним чином не доводить причетності ТОВ «Крамар ЛТД» до таких стверджуваних порушень. По-третє, цей «обрив» виявлено шляхом аналізу відомостей ЄРПН та податкової звітності з ПДВ контрагентів-покупців, що придбали товар у ТОВ «Крамар ЛТД». Відповідач не надав суду доказів того, що він чи інші територіальні підрозділи ДФС ініціювали/проводили документальні перевірки контрагентів ПП «Вертикал», ТОВ «Люкс Груп», ТОВ «Міланто», ТОВ «Некст Левел Солюшнз», ТОВ «Нестіан Трейд», ТОВ «Пума Груп», ТОВ «Радонс», ТОВ «Сан Телеком», ТОВ «Торговий дім Укртрейд Груп», а за наслідками таких перевірок контрагентам-покупцям ТОВ «Крамар ЛТД» чи їх покупцям донараховано податкові зобов`язання, прийнято рішення про анулювання реєстрації платниками податків чи подано позови про визнання угод недійсними, припинення юридичної особи тощо.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач не довів обставин, які б свідчили про:

- невідповідність господарських операцій ТОВ «Крамар ЛТД» з поставки товару меті та виду діяльності підприємства;

- фіктивність здійснених операцій, відсутність факту поставки товару, а також про те, що реалізацію цих операцій не було обумовлено розумними економічними чи іншими причинами (метою ділового характеру);

- те, що учасниками господарської операції не дотримано норм податкового законодавства щодо змісту та наслідків цієї операції для податкового обліку;

Суд також враховує, що відповідач не довів отримання ТОВ «Крамар ЛТД» економічної (податкової) вигоди від господарських операцій з продажу переліченим контрагентам товару, оскільки внаслідок їх оформлення позивач нарахував собі податкові зобов`язання з ПДВ та дохід від реалізації продукції, що збільшує базу оподаткування податком на прибуток. З огляду на це висновок контролюючого органу про те, що ТзОВ «Крамар ЛТД» занизило податкові зобов`язання з ПДВ на загальну суму 4690045 грн. «за рахунок не відображення в складі податкових зобов`язань суми ПДВ від операцій зі списання ТМЦ на цілі, не пов`язані з господарською діяльністю» є помилковим.

Оцінюючи твердження контролюючого органу про ненадання ТзОВ «Крамар ЛТД» документів до перевірки на запит ДПІ у Галицькому районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області від 30.10.2015 року №14112/13-04-22-02 (т. 3, а.с. 35-36), про що складено акт про ненадання документів від 09.11.2015 року № 25/13-04-22-02 (т.3, а.с. 76-77) і, як наслідок, прийнято податкове повідомлення рішення № від 07.12.2015, суд враховує таке:

Згідно із пунктом 121.1 статті 121 Податкового кодексу незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Акт про ненадання документів від 09.11.2015 року № 25/13-04-22-02 засвідчує ненадання платником податків лише довіреностей покупців та товаротранспортних накладних. З огляду на наведені вище висновки суду відсутність у платника податків саме цих документів є об`єктивно виправданою (підприємство і не повинно було їх мати), а ТзОВ «Крамар ЛТД» на запит ДПІ у Галицькому районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області від 30.10.2015 року №14112/13-04-22-02 надано необхідні документи, що підтверджують реалізацію товару позивачем покупцям.

Підсумовуючи свої висновки суд пересвідчився в необґрунтованості твердження контролюючого органу про заниження ТОВ «Крамар ЛТД» податкового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 628355 грн, завищення залишку від`ємного значення ПДВ за грудень 2014 року в сумі 4061710,00 грн, ненадання до перевірки всіх первинних документів. Тому оскаржені податкові повідомлення-рішення, що базуються на таких твердженнях контролюючого органу, не відповідають критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, оскільки такі прийнято необґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та непропорційно. В той же час платник податків довів обґрунтованість позовних вимог належними та допустимими доказами, що у своїй сукупності повністю спростовують доводи контролюючого органу. Тому суд дійшов висновку про те, що оскаржені податкові повідомлення-рішення слід скасувати як протиправні.

З огляду встановлені КАС України правила розподілу судових витрат понесені позивачем витрати на сплату судового збору відшкодовуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, а понесені відповідачем судові витрати покладаються судом на нього.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області від 07.12.2015 № , № , № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань до Головного управління ДПС у Львівській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Крамар ЛТД» судові витрати на сплату судового збору в сумі 72714 (сімдесят дві тисячі сімсот чотирнадцять) гривень 97 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, що постановив рішення, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення (з огляду на перебування головуючого судді після проголошення короткого рішення у відпустці) складено 02.06.2021.

Суддя Москаль Р.М.