Справа № 500/2121/21
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2121/21

03 червня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просить:

визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, оформлену листом, у зарахуванні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до страхового стажу періоду роботи у ТзОВ ім. Івана Франка (колгоспі) с. Вікно Гусятинського району Тернопільської області з 15.05.1983 по 18.10.1991;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до страхового стажу період роботи у ТзОВ ім. Івана Франка (колгоспі) с. Вікно Гусятинського району Тернопільської області з 15.05.1983 по 18.10.1991 та призначити пенсію по віку відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», провівши перерахунок пенсії з 06.12.2020.

В обґрунтування позову вказує, що з настанням 60 років звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, однак йому було відмовлено у зв`язку з тим, що записи про виконання трудової участі у колгоспі ім. Івана Франка в період з 15.05.1983 по 18.10.1991 у трудовій книжці не завірені печаткою господарства, а в архівних довідках про трудовий стаж, виданих Гусятинським трудовим архівом, про роботу у ТзОВ ім. Івана Франка с. Вікно Гусятинського району Тернопільської області містяться відомості про роботу ОСОБА_1 (не вказано по батькові), що не відповідає паспортним даним заявника.

Таким чином, ОСОБА_1 не зараховано до трудового (страхового) стажу період роботи членом будівельної бригади у ТзОВ ім. Ів. Франка (колгоспі) с. Вікно Гусятинського району Тернопільської області з 15.05.1983 по 18.10.1991.

Щодо не завірення печаткою господарства записів про виконання трудової участі у колгоспі імені Івана Франка в період з 15.05.1983 по 18.10.1991 у трудовій книжці, позивач вказує, що необхідні відтиски печатки проставлені на всіх записах, які підтверджують факт прийняття позивача на роботу та звільнення з роботи, однак на сторінках 18, 19, де містяться записи про трудову участь у колгоспі, дійсно відсутній відтиск печатки. При цьому позивач наголошує, що не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку внесено відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним.

Крім того, стверджує, що недоліки у заповненні архівних довідок також не можуть бути підставою для відмови у зарахуванні спірного періоду роботи до страхового стажу, оскільки такий підтверджується записами у трудовій книжці, яка є основним документом, який підтверджує стаж роботи для призначення пенсії. Відтак вважає, що відмова відповідача у зарахуванні вказаного періоду роботи до страхового стажу порушує його законні права та інтереси.

З наведених підстав позивач просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 21.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено судове засідання на 18.05.2021.

06.05.2021 до суду надійшов відзив на позов, у якому представник відповідача зазначає, що згідно записів трудової книжки позивач з 15.05.1983 по 18.10.1991 працював у колгоспі АДРЕСА_1 ). На сторінках 18-19 трудової книжки позивача є записи про виконання трудової участі у господарстві, проте зазначені записи не завірені печаткою підприємства всупереч вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях. Архівна довідка про трудовий стаж №1508 від 16.10.2020, видана Гусятинським трудовим архівом, не може бути взята до уваги, так як інформація зазначена у ній, не відповідає паспортним даним, а саме не вказано по батькові.

Отже, страховий стаж позивача станом на 04.12.2020 згідно документів, доданих до заяви про призначення пенсії від 09.03.2021, та з урахуванням інформації з системи персоніфікованого обліку складає 19 років 04 місяці 28 днів.

З огляду на вказане Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.22-23).

Ухвалою суду від 18.05.2021 розгляд справи відкладено на 03.06.2021 та зобов`язано відповідача надати додаткові докази: копію заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії з розпискою-повідомленням про подані ним документи для призначення пенсії, а також провести розрахунок стажу позивача у колгоспі ім. Івана Франка за період з 15.05.1983 по 18.10.1991, враховуючи відомості про виконання/невиконання мінімуму трудової участі в громадському господарстві, а також розрахунок зарахованого позивачу страхового стажу, та пояснення чи у разі зарахування спірного періоду ОСОБА_1 матиме достатньо стажу для призначення пенсії за віком (27 років).

31.05.2021 на адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на виконання вимог ухвали суду від 18.05.2021 надійшли доповнення до відзиву на позовну заяву із витребуваними доказами (а.с.38-46). Так, представник відповідача вказує, що спірний період роботи позивача в колгоспі ім. Івана Франка з 01.05.1983 по 30.11.1991 (згідно трудоднів) складає 07 років 05 місяців 06 днів, що недостатньо для призначення пенсії за віком, оскільки позивач не набув необхідного страхового стажу (26 років 10 місяців 04 дні).

24.05.2021 до суду надійшла заява позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити (а.с.36).

В матеріалах справи наявна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 17.05.2021 про розгляд справи за відсутності представника відповідача, позовні вимоги ОСОБА_2 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не визнає з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву (а.с.27).

Також 03.06.2021 до суду надійшло клопотання представника відповідача про розгляд справи за її відсутності, позов не визнає.

Враховуючи положення частини третьої статті 194, частини дев`ятої статті 205 та частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16.01.2021 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, додавши до заяви відповідні документи (а.с.40, 41-42).

У відповідь на заяву від 16.01.2021 листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 26.01.2021 позивача повідомлено, що рішення про призначення пенсії не прийнято, оскільки відсутні документи для визначення права на призначення пенсії, а також вказано на необхідність надання додаткової інформації про період роботи в Гусятинському райсількомунгоспі (а.с.45).

09.03.2021 ОСОБА_1 повторно звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком та додав необхідні документи (а.с.43, 44).

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 31.03.2021 позивачу повідомлено, що згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 з 15.05.1983 по 18.10.1991 працював у колгоспі ім. Івана Франка, при цьому записи про виконання трудової участі у господарстві в трудовій книжці не завірені печаткою господарства. Архівну довідку про уточнення періоду роботи в колгоспі ім. Івана Франка від 16.10.2020 № 1508 за період роботи з травня 1983 року по листопад 1991 року не може бути прийнято до уваги, оскільки інформація зазначена у ній, не відповідає паспортним даним (не вказано по батькові). Отже, вищезазначений період не враховано до страхового стажу. З огляду на вищевикладене, згідно документів, долучених до заяви на призначення пенсії від 09 березня 2021 року та з урахуванням інформації, відображеної в системі персоніфікованого обліку до страхового стажу зараховано 19 років 04 місяці 28 днів (по 04.12.2020).

Відтак ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком (розпорядження про відсутність права на пенсію від 09.03.2021 № 44) (а.с.11-13).

Позивач вважає таку відмову відповідача протиправною та стверджує, що не зарахування до страхового стажу вказаного періоду роботи порушує його право на соціальний захист, а тому звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV).

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені в статті 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема, у статті 56 Закону N 1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Отже, законодавець передбачив зарахування до страхового стажу періоду роботи та членства у колгоспі і визначив для цього певні умови та порядок. Так, за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, то враховується час роботи за фактичною тривалістю, якщо ж виконував встановлений мінімум трудової участі або не виконував з поважних причин, то зараховується весь період роботи.

За змістом положень статті 62 Закону України № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Пунктом 17 Порядку №637 визначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника (пункт 18 Порядку №637).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Судом досліджено записи трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 щодо спірного періоду роботи позивача у колгоспі ім. Івана Франка Гусятинського району Тернопільської області з 15.05.1983 по 18.10.1991 (а.с.7 зворот), а саме:

Розділ «Відомості про роботу»:

запис №1, 15.05.1983 прийнятий в будівельну бригаду, підстава: розрахункові книги за 1983 рік;

запис №2, 18.10.1991 звільнений з членів будівельної бригади згідно поданої заяви, підстава: розрахункові книги за 1991 рік.

записи прийняття позивача на роботу та про звільнення засвідчені підписом голови колгоспу та завірені печаткою колгоспі ім. Івана Франка Гусятинського району Тернопільської області (а.с.7 зворот).

На підтвердження спірного періоду роботи з 15.05.1983 по 18.10.1991 у колгоспі ім. Івана Франка Гусятинського району Тернопільської області позивачем надано суду належним чином засвідчену копію архівної довідки про трудовий стаж №1508 від 16.10.2020, виданої Гусятинським районним трудовим архівом, з якої слідує, що у документах архівного фонду ТзОВ ім. І. Франка с. Вікно Гусятинського району містяться відомості про роботу ОСОБА_3 (так у документах) у колгоспі ім. І. Франка с. Вікно Гусятинського району з травня 1983 року по листопад 1991 року (а.с.9).

Судом встановлено, що у даній архівній довідці вказано « ОСОБА_3 » (без зазначення по батькові), що стало однією з підстав для прийняття відповідачем рішення про відмову у зарахуванні спірного періоду роботи до страхового стажу позивача.

Водночас суд зазначає, що у листі від 31.03.2021, яким оформлене рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком, відповідачем не оспорюються інші відомості, вказані у зазначеній архівній довідці, зокрема, щодо періоду роботи працівника у колгоспі ім. Івані Франка Гусятинського району Тернопільської області, з травня 1983 року по листопад 1991 року, що підтверджується вказаною довідкою.

Суд акцентує увагу на тому, що виявлені відповідачем недоліки не стосуються періоду роботи позивача у колгоспі ім. Івана Франка Гусятинського району Тернопільської області, йдеться лише про не зазначення в архівній довідці по батькові ОСОБА_1 .

Водночас, як вже було зазначено, спірний період роботи позивача у колгоспі ім. Івана Франка Гусятинського району Тернопільської області з 15.05.1983 по 18.10.1991 підтверджується відповідними належним чином оформленими записами про прийняття ОСОБА_1 на роботу у колгосп та про звільнення його з роботи (записи №1 та №2 розділу «Відомості про роботу» трудової книжки), які повністю відповідають в цій частині відомостям архівної довідки про трудовий стаж №1508 від 16.10.2020, виданої Гусятинським районним трудовим архівом. А тому слід прийти до висновку, що ця архівна довідка стосується саме ОСОБА_1 , і мала бути взята до уваги органами пенсійного фонду для підтвердження трудового стажу позивача.

Разом з тим, для обчислення стажу роботи ОСОБА_1 у колгоспі за спірний період підлягає з`ясуванню питання чи виконував він як член колгоспу мінімум трудової участі в громадському господарстві, якщо не виконував, то чи є відповідні докази на підтвердження поважних причин не виконання встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві.

Щодо вироблення позивачем річного мінімуму трудоднів для зарахування цього періоду до страхового стажу, то суд вважає за необхідне звернути увагу, що аркуші 18-19 трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 містять записи щодо його трудової участі у громадському господарстві за 1983-1991 роки, а саме наявні відомості про прийнятий колгоспом річний трудовий мінімум та нормо-зміни, однак згадані записи трудової книжки не містять інформації про виконання позивачем річних мінімумів такої трудової участі (а.с.8).

Такий висновок судом зроблено, виходячи з наявної у матеріалах справи архівної виписки №1509 від 16.10.2020, виданої Гусятинським районним трудовим архівом (що видана на підставі Книг обліку розрахунків по оплаті праці колгоспу ім. І.Франка с.Вікно Гусятинського району за 1983-1991 роки, Книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспника №15), у якій вказано відомості про виконання позивачем річного мінімуму трудоднів під час роботи у колгоспі ім. Івана Франка Гусятинського району Тернопільської області у спірний період, та виконання річного мінімуму нормо-зміни, а саме:

1. 1983, прийнятий колгоспом трудовий мінімум - 230, виконання річного мінімуму - 156,

2. 1984, прийнятий колгоспом трудовий мінімум - 220, виконання річного мінімуму - 244, виконання річного мінімуму нормо-зміни - 123,

3. 1985, прийнятий колгоспом трудовий мінімум - 220, виконання річного мінімуму - 203, виконання річного мінімуму нормо-зміни - 203,

4. 1986, прийнятий колгоспом трудовий мінімум - 240, виконання річного мінімуму - 236, виконання річного мінімуму нормо-зміни - 236,

5. 1987, прийнятий колгоспом трудовий мінімум - 240, виконання річного мінімуму - 239, виконання річного мінімуму нормо-зміни - 364,

6. 1988, прийнятий колгоспом трудовий мінімум - 240, виконання річного мінімуму - 242, виконання річного мінімуму нормо-зміни - 367,

7. 1989, прийнятий колгоспом трудовий мінімум - 240, виконання річного мінімуму - 275, виконання річного мінімуму нормо-зміни - 436,

8. 1990, прийнятий колгоспом трудовий мінімум - 220, виконання річного мінімуму - 271, виконання річного мінімуму нормо-зміни - 441,

9. 1991, прийнятий колгоспом трудовий мінімум - 220, виконання річного мінімуму - 213, виконання річного мінімуму нормо-зміни - 238.

Нормо-зміни, які зазначені в архівній довідці, аналогічні тим, що вказані у трудовій книжці позивача (а.с.10).

Таким чином, суд констатує, що на аркушах 18-19 трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 відсутня інформація про виконання позивачем річних мінімумів трудової участі в громадському господарстві у спірний період роботи в колгоспі ім. Івана Франка Гусятинського району Тернопільської області. Відтак належним доказом, який містить відомості про вироблені позивачем трудодні, при вирішенні питання зарахування періоду роботи з 15.05.1983 по 18.10.1991 до страхового стажу, є саме архівна виписка №1509 від 16.10.2020, видана Гусятинським районним трудовим архівом (а.с.10).

Як зазначено вище, законодавець визначив, що для обчислення трудового стажу в колгоспі враховуються відомості про виконання річного мінімуму колгоспником, а не виконання нормо-зміни.

З архівної виписки вбачається, що позивачем у 1984 році та в 1988-1990 роках повністю виконано річний мінімум трудової участі в громадському господарстві в колгоспі ім. Івана Франка Гусятинського району Тернопільської області, а тому такі періоди при обчисленні стажу роботи ОСОБА_1 мають враховуватися повністю (за повний календарний рік).

У свою чергу у період 1983 року, 1985-1987 років та у 1991 році, працюючи у колгоспі ім. Івана Франка Гусятинського району Тернопільської області, ОСОБА_1 не виконав річний мінімум трудової участі у громадському господарстві.

Обставин поважності причин невиконання позивачем встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві у 1983 році, 1985-1987 роках та у 1991 році судом не встановлено, а тому, відповідно до статті 56 Закону №1788-XII при обчисленні стажу роботи має враховуватися час роботи за фактичною тривалістю.

Так, за 1983 рік відпрацьовано 156 людино-днів за рік, за 1985 рік відпрацьовано 203 людино-дні за рік, за 1986 рік відпрацьовано 236 людино-днів за рік, за 1987 рік відпрацьовано 239 людино-днів за рік, за 1991 рік відпрацьовано 213 людино-днів за рік (а.с.10).

Як вбачається з розрахунку, наданого відповідачем, у разі зарахування спірного періоду роботи позивача до трудового стажу, виходячи з виконання позивачем річних мінімумів трудової участі в громадському господарстві, його стаж за період з 15.05.1983 по 18.10.1991 становитиме 7 років 05 місяців 06 днів (а.с.46).

Відповідач протиправно не зарахував спірні періоди роботи позивача до трудового стажу, а тому відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, оформлена листом від 31.03.2021, зарахувати ОСОБА_1 до трудового (страхового) стажу зазначені періоди трудової діяльності у колгоспі ім. Івана Франка Гусятинського району Тернопільської області є протиправною та підлягає скасуванню.

Відтак наявні достатні обґрунтовані підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 15.05.1983 по 18.10.1991 у колгоспі ім. Івана Франка Гусятинського району Тернопільської області, у тому числі при вирішенні питання про призначення йому пенсії, таким чином: періоди 1983, 1985-1987 роки та 1991 році - за фактичною тривалістю, 1984, 1988-1990 роки повністю (за повний календарний рік).

Разом з тим, суд звертає увагу, що позивач не позбавлений права додатково з`ясувати питання щодо поважності причин невиконання ним встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві у відповідні роки, зібрати докази за їх наявності на підтвердження таких обставин (як-от, протоколи загальних зборів колгоспників), та повторно звернутися до органів пенсійного фонду для перегляду трудового стажу позивача за спірний період у разі підтвердження належними та допустимими доказами поважності причин невиконання ним встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві у відповідні роки.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію по віку відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», провівши перерахунок пенсії з 06.12.2020, то суд зазначає таке.

За нормами статті 26 Закону № 1058-ІV право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи, які народилися з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року, за наявності страхового стажу не менше 27 років.

Як вбачається з розрахунку зарахованого відповідачем трудового та страхового стажу ОСОБА_1 такий складає 19 років 04 місяці 28 днів (а.с.59), незарахований стаж (спірний період) становить 7 років 05 місяців 06 днів (а.с.46).

Загальний страховий стаж ОСОБА_1 на час звернення за призначенням пенсії, з урахуванням періодів, які слід зарахувати на підставі цього судового рішення, становить 26 років 10 місяців 04 дні, що є недостатнім для призначення позивачу пенсії за віком, оскільки відсутня наявність страхового стажу на день звернення за пенсією 27 років.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що станом на момент звернення із заявою про призначення пенсії за віком у позивача відсутній необхідний страховий стаж для призначення пенсії за віком, що свідчить про правомірність відмови відповідача в призначенні йому пенсії та відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з огляду на часткове задоволення позову, на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 454,00 грн, сплачений відповідно до квитанції №0.0..1 від 15.04.2021 (а.с.14).

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 15.05.1983 по 18.10.1991 у колгоспі ім. Івана Франка Гусятинського району Тернопільської області, оформлену листом від 31.03.2021.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 15.05.1983 по 18.10.1991 у колгоспі ім. Івана Франка Гусятинського району Тернопільської області таким чином: періоди 1983 рік, 1985 рік, 1986 рік, 1987 рік та 1991 рік - за фактичною тривалістю, 1984 рік, 1988 рік, 1989 рік, 1990 рік повністю (за повний календарний рік).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири грн 00 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд.

Позивач: ОСОБА_3 (село Клювинці, Чортківський район, Тернопільська область, 48246, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (Майдан Волі, 3, місто Тернопіль, Тернопільська область, 46001, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14035769).

Повний текст рішення складено та підписано 03 червня 2021 року.

Суддя Чепенюк О.В.