Справа № 205/7653/20
Суддя: Терещенко Т. П.
Дата ухвалення: 2021-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

26.05.2021 Єдиний унікальний номер 205/7653/20
Провадження № 2-а/205/5/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2021 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Терещенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання - Далакян Л.А.,

представника відповідача - Прокопенка О.Л.,

третьої особи - Гури Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 , про скасування постанови серії РАП № 00173604 від 08 вересня 2020 року про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 21.09.2020 року він отримав з пошти постанову серія РАП № 00173604 від 08 вересня 2020 року про накладення адміністративного стягнення. Згідно тексту постанови, головний спеціаліст - інспектор з паркування відділу контролю за паркуванням Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Онищенко Д.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення встановив, що 21 липня 2020 року о 12 годині 24 хвилин транспортним засобом марки «Opel», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснено зупинку, стоянку, що створюють перешкоди дорожнього руху або загрозу безпеці руху в районі будинку, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького,49, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим, його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Вважає, що зазначена постанова про накладення на нього адміністративного стягнення є незаконною, протиправною та підлягає скасуванню. Зазначає, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 він є власником автомобіля «Opel Vectra» 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , про те, постійне керування вказаним автомобілем останнім часом здійснює його батько - ОСОБА_2 . Як свідчать фактичні обставини справи, 21.07.2020 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Opel Vectra», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , приблизно о 11 годині 30 хвилин здійснив вимушену зупинку на пр. Дмитра Яворницького в районі буд. № 49, у зв`язку з неналежною роботою системи охолодження двигуна (низький рівень охолоджувальної рідини). Вимушена зупинка була здійснена в незабороненому місці з дотриманням Правил дорожнього руху України, зокрема автомобіль знаходився на лівому боці дороги, на краю крайньої лівої смуги біля бордюру, з дотриманням відстаней визначених підпунктами «г, ґ, д, е, є, ж, и» п. 15.9 Правил дорожнього руху України. До відома, на зазначеній ділянці (пр. Дмитра Яворницького від перехрестя з вул. Січових Стрільців до Катеринославського бульвару), проїзна частина дороги має 3 смуги руху, позначених дорожньої розміткою, також, на цій ділянці дороги відсутній дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено», та відсутній дорожній знак 5.11. «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів», дія якого поширювалась би на ліву смугу руху, на якій знаходився його автомобіль. Таким чином, з урахуванням вимог Правил дорожнього руху України, зупинившись в цьому місці вищезазначений автомобіль, не створював перешкоди дорожньому руху (або загрози безпеці руху), ані для транспортних засобів, що рухались по пр. Дмитра Яворницького, ані для транспортних засобів, що рухались і вулицями Січових Стрільців та Барикадної, ані для транспортних засобів, що могли виїжджати з прилеглої території (пр. Дмитра Яворницького,53), ані для громадського транспорту, що зупинявся на крайній лівій смузі. Попри те, на наступний день його батькові - ОСОБА_2 випадково стало відомо від сторонніх осіб, що його автомобіль «Opel Vectra», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , внесено до бази правопорушень, за наче б то вчинене правопорушення: «Стоянка у місцях де транспортний засіб, зробить неможливий рух інших транспортних засобів». Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності на лобовому склі автомобіля не залишалось. З метою з`ясування цього питання, отримання правової оцінки та надання пояснень, ОСОБА_2 звернувся до відповідача та на підставі ст. 268 КУпАП просив надати для ознайомлення матеріали справи, на підставі яких було внесено інформацію в базу правопорушень. Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради листом від 28.07.2020 року № 4/4-76838 повідомила, що працівниками Інспекції в режимі напівавтоматичної фіксації 21.07.2020 року о 12 годині 24 хвилини зафіксовано транспортний засіб «Opel Vectra», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який по пр. Дмитра Яворницького в районі буд. 49 у м. Дніпрі, здійснював стоянку з порушенням вимог підпункту «д» пункту 15.10 Правил дорожнього руху України, а саме: стоянка транспортного засобу у місці, де транспортний засіб, що стоїть створить перешкоду для руху інших транспортних засобів, та відповідальність за таке порушення передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП, матеріали фотофіксації вчиненого правопорушення викладено на офіційному веб-сайті Інспекції, та за результатами розгляду матеріалів за зверненням, підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не вбачається. При цьому, в листі Інспекцією не повідомлялось, чому конкретно був неможливий рух інших транспортних засобів, та безпосередньо яким транспортним засобам створено перешкоди для руху. В прийнятій постанові від 08 вересня 2020 року про накладення адміністративного стягнення, також відсутні будь-які фактичні дані, що вказують на створення перешкоди дорожнього руху конкретним транспортним засобам. Таким чином, вважає що головним спеціалістом - інспектором з паркування відділу контролю за паркуванням Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Онищенком Д.І. в матеріалах адміністративного провадження не доведено та не обґрунтовано наявність на його думку порушення Правил дорожнього руху України. Отже, враховуючи викладені норми КУпАП, він не погоджуюсь із вищезазначеним рішенням інспектора, бо вважає, що ним не здійснене всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи та з`ясовано наявність складу адміністративного правопорушення, оскільки його автомобіль «Opel Vectra», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не створював перешкоди дорожнього руху, не робив неможливим рух інших транспортних засобів та пішоходів, не зважаючи на факт «вимушеної зупинки» транспортного засобу, у зв`язку із викладеним просив суд скасувати постанову головного спеціаліста - інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Онищенка Д.І. серія РАП № 00173604 від 08.09.2020 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Адміністративний позов не відповідав вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України, тому ухвалою суду від 08 жовтня 2020 року був залишений без руху з наданням позивачу десятиденного строку для усунення недоліків позовної заяви (а. с. 12).

10 листопада 2020 року шляхом поштового відправлення Укрпошта позивач, у встановлений судом строк, усунув недоліки позовної заяви та надав суду заяву з усунутими недоліками, що були вказані у мотивувальній частині ухвали про залишення позовної заяви без руху, яка надійшла до суду 16 листопада 2020 року (а. с. 15-21).

Ухвалою суду від 17 листопада 2020 року було відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами позовного провадження з особливостями розгляду такої категорії термінових адміністративних справ (а. с. 22-23).

28 грудня 2020 року представник відповідача засобами поштового зв`язку Укрпошта направив до суду клопотання в якому просив надіслати на поштову адресу копію позовної заяви з додатками та продовжити строк на подання відзиву на позовну заяву, яке надійшло до суду 30 грудня 2020 року та передано судді 04 січня 2021 року, у зв`язку з чим, ухвалою суду від 11 січня 2021 року клопотання було задоволено та продовжено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

15 лютого 2021 року на електронну адресу суду надійшли відзив на позовну заяву від представника відповідача Семєйко Н.Ю., в обґрунтування якого зазначено, що згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, автомобіль Opel, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за - ОСОБА_1 . Позивач у позовної заяві підтверджує, що є власником транспортного засобу «Opel Vectra», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , та зазначає, що постійне керування вказаним транспортним засобом здійснює його батько - ОСОБА_2 . Відповідно до п. 21 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою КМ України від 14.11.2018 р. № 1197, внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, якого визначив безпосередньо власник транспортного засобу, здійснюється у сервісному центрі МВС у присутності власника транспортного засобу (його представника за довіреністю) та належного користувача. Вважаємо за необхідне зауважити, що передача управління транспортного засобу третій особі не надає їй статусу належного користувача. Таким чином, інспектором з паркування вірно встановлено, що суб`єктом адміністративного правопорушення є ОСОБА_1 . Необхідно зазначити, що на момент винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення серії РАП № 00173604 від 08.09.2020 р., жодна особа із заявою в порядку абз. 2 ч. 1 ст.2793 КУпАП, до інспектора з паркування або до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради не зверталась, документ (квитанцію) про сплату штрафу не надавала. Отже, підстави для звільнення власника транспортного засобу ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, відсутні. Позивач зазначає, що здійснив вимушену зупинку вищевказаного транспортного засобу через неналежну роботу системи охолодження двигуна не порушуючи при цьому п.п. «г, ґ, д, е, є, ж, и» п. 15.9 Розділу 15 Правил дорожнього руху України. Однак, позивачем жодним чином не доведено, що вказаний транспортний засіб знаходився в технічній несправності. Позивачем не було дотримано вимог ПДР України та не вжито заходів для усунення технічних несправностей транспортного засобу, що є порушенням п. 31.5 Розділу 31, п.9.9, п. 9.10 та п. 9.11 Розділу 9 ПДР України. Посилання позивача на п.п. «г, ґ, д, е, є, ж, и» п. 15.9 Розділу 15 Правил дорожнього руху України є безпідставними, оскільки вказані норми ПДР України не мають відношення до вчиненого адміністративного правопорушення, зафіксованого інспектором з паркування 21.07.2020 року. Після здійснення фотофіксації адміністративного правопорушення, інспектором з паркування на лобовому склі транспортного засобу «Opel Vectra», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , через відсутність технічних можливостей встановити відповідальну особу на місці вчинення правопорушення, відповідно до вимог ч. 3 ст. 2791 КУпАГІ, було залишено повідомлення серія ІД № 00173604 про притягнення до адміністративної відповідальності. Інспектором з паркування було зроблено фотофіксацію обставин порушення правил паркування в режимі фотозйомки, шляхом створення зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, на яких було зафіксовано: 1) дату порушення 21.07.2020 р.; 2) місце розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомого об`єкта: пр. Дмитра Яворницького, буд. 49 у м. Дніпрі; 3) географічні координати: 48.461696, 35.050530; 4) час вчинення порушення: о 12 год. 24 хв. Пунктом 1.10 ПДР України визначено, що зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо). Стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу. Оскільки матеріали фотозйомки містять дату та час вчинення адміністративного правопорушення, з них можна встановити, що перший знімок зроблено о 12:03 год. а останній - о 12:24 год. Отже, зафіксовано перебування транспортного засобу в місці де він унеможливлює рух інших транспортних засобів більше ніж 5 хвилин, що є стоянкою транспортного засобу. Також, на вказаних фотознімках, можна беззаперечно встановити відсутність змін транспортного засобу, зокрема відносно нерухомого об`єкту та інших транспортних засобів, а отже, такі фотознімки є належними та допустимими доказами, здійснення позивачем припинення руху транспортного засобу більше ніж 5 хвилин, що є стоянкою, у відповідності до положень абз. 78 п. 1.10 ПДР України. Слід зазначити, що здійснена фотофіксація, у відповідності до вимог ст. 283 КУпАП, розміщена на офіційному веб-сайті та є належним і допустимим доказом, що підтверджує факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем. Крім того, матеріали фотозйомки містять геокординати місця розміщення транспортного засобу. Геокординати є загальнодоступною інформацією та не потребують доказуванню на загальних підставах. Отже, фіксація вчинення адміністративного правопорушення, зроблена інспектором з паркування в режимі фотозйомки, є належним та допустимим доказом, у відповідності до ст. 251 КупАП. Враховуючи викладене, твердження позивача, що факт адміністративного правопорушення оснований на припущеннях, не відповідають дійсності і мають на меті уникнення від адміністративної відповідальності. Позивачем не було надано жодних доказів, які б спростовували наявність правопорушення, в той час як ст. 77 КАС України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Більш того, ті обставини, з яких позивач просить скасувати постанову, не можуть істотно вилинути на цілком законне рішення, в зв`язку із чим вона просила у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

26 травня 2021 року позивач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки (а. с. 88).

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі та пояснив мотиви, якими він обґрунтовує у відзиві на позовну заяву. Водночас представник відповідача зазначив, що постанову про адміністративну відповідальність було складено на особу, за якою зареєстровано транспортний засіб, відповідно до вимог ч. 1 ст. 14-2 КУпАП, також в постанові чітко вказано, що позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 3 ст. 122 КУпАП, через здійснення ним стоянки транспортного засобу в місці де він унеможливлює рух інших транспортних засобів, що підтверджується долученими фотознімками на яких чітко видно транспортні засоби, яким було створену перешкоду руху. Крім того, зазначив про безпідставне посилання третьої особи на вимушену зупинку, оскільки на фотознімках видно відсутність включеної аварійної світлової сигналізації або встановленого аварійного знаку та позивачем не надано довідки про несправність транспортного засобу на той час.

Третя особа - ОСОБА_2 у судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив її задовольнити, також зазначив, що постанову про адміністративне правопорушення складено щодо тієї особи, яка не керувала транспортним засобом, відсутня доказова база вказаного правопорушення, оскільки з наявних фотокарток не можливо встановити склад правопорушення, а також відсутні посилання, яким саме транспортним засобам перешкоджав його автомобіль. Крім того, ним було здійснено вимушену зупинку, оскільки виникли перебої двигуна та спрацював датчик, у зв`язку з чим, після перетинання перехрестя, він вибрав смугу руху, щоб не було заборонених знаків, рахував відстань від зупинки і пішохідного переходу, та припарку вав автомобіль і включив аварійну світлову сигналізацію, а також на лобовому склі залишив папірець на якому вказав про вимушену зупинку.

Заслухавши пояснення представника відповідача, третьої особи, дослідивши докази по справі, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із вимогами ч. 2 вказаної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що відносно позивача головним спеціалістом - інспектором з паркування відділу контролю за паркуванням Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Онищенком Д.І. було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) РАП №00173604 до повідомлення серії ІД № 00173604 від 08.09.2020 року та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП.

Зі змісту вбачається, що 21.07.2020 року о 12 годині 24 хвилини транспортним засобом Opel, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснено зупинку, стоянку, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху в районі будинку, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, пр. Д.митра Яворницького,49, чим порушено вимоги підпункту д) пункту 15.10 розділу 15 ПДР України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, чим вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Фотозйомка/відеозапис здійснювався за допомогою технічного засобу LOGIC INSTRUMENT FIELDBOOK K80V2 (а.с. 6).

Зазначена постанова була отримана позивачем 21 вересня 2020 року (а. с. 5).

Також судом встановлено, що в оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 здійснено стоянку транспортного засобу Opel, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що створює перешкоду дорожньому руху та загрозу безпеці руху, чим порушено вимоги пп. д) п.15.1 ПДР України, в частині заборони стоянки транспортного засобу у місцях, де транспортний засіб, що стоїть створив перешкоду для руху інших транспортних засобів, тобто у постанові від 08.09.2020 року інспектором було зазначено пункт 15.1 ПДР України, однак суд з огляду на матеріали справи встановив, що не зазначення інспектором в оскаржуваній постанові однієї цифри у пункті, а саме - 15.10 ПДР України, є опискою.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.1. Правил дорожнього руху України передбачено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно із п. 1.9. Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Положення, зокрема, щодо правил стоянки транспортних засобів визначені у розділі 15 Правил дорожнього руху, підпункти якого є суміжними один до одного під час їх застосування та мають враховуватись у системній єдності один з одним.

Так, відповідно до під. д) п. 15.10 Правил дорожнього руху України встановлено заборону стоянки у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху інших транспортних засобів.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема особу правопорушника та наявність його вини у вчиненні такого правопорушення.

Крім того, відповідно до примітки ст. 122 КУпАП суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Статтею 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Враховуючи, що було проведено фотофіксацію обставин порушення в режимі фотозйомки та через відсутність технічних можливостей встановити особу, зазначену у частині першій статті 142 КУпАП на місці вчинення правопорушення (яка є суб`єктом правопорушення), інспектором у повній відповідності до ст. 2791 КУпАП було розміщено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності серія ІД № 00173604 на лобовому склі транспортного засобу Opel, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Згідно даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів (держателем якого є МВС України), інспектором було визначено, що транспортний засіб з номерним знаком НОМЕР_1 зареєстровано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто відповідальною особою за правопорушенням є ОСОБА_1 . На підставі ст. 279-1 КУпАП інспектором встановлено особу власника транспортного засобу.

Згідно із ст. 251, ст. 280 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, до повноважень інспектора входить виявлення, фіксування та винесення санкції за адміністративне правопорушення, вчинене водієм при керуванні транспортним засобом, при порушенні обов`язкових норм КУпАП чи інших правил.

Встановлено, що інспектором з паркування відділу контролю за паркуванням Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпропетровської міської ради здійснено фіксацію порушення.

Крім того, аналізуючи норми вище приведеного законодавства, суд зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини, необхідна наявність відповідних доказів. Окрім того, належним чином оформлені матеріали фото/відео фіксації є допустимим доказом.

Згідно із ст. 252 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

У відповідності до положень статті 142 КУпАП інспектором було здійснено фото фіксацію обставин порушення в режимі фотозйомки, шляхом створення зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, на яких було зафіксовано: дату порушення 21 липня 2020; марка транспортного засобу та його державний реєстраційний номер: Opel , НОМЕР_1 ; місце розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомого об`єкта: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 49; географічні координати: 48..05053000; час вчинення порушення: з 12:11:06 до 12:24:52; наявність інших транспортних засобів, яким створено перешкоду у русі.

Вказані зображення (копії яких додаються) у відповідності до ст. 251 КУпАП є належними доказами, які фіксують і підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення, адже при дослідженні цих зображень можливо безумовно встановити здійснення позивачем стоянки транспортного засобу, що своїм розташуванням створює перешкоду для руху іншим транспортним засобам, у зв`язку з чим здійснення позивачем такої стоянки є порушенням підпункту д) пункту 15.10 Розділу 15 ПДР України та суттєвим перешкоджанням дорожньому руху і створенням загрози безпеці руху (п. 3 ч.3 ст. 2654 КУпАП), що в свою чергу є підставою для застосування стягнення передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП.

Згідно із ч. 3 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач у своєму позові зазначає, що не порушував Правила дорожнього руху України, а саме не здійснював зупинки або стоянки транспортного засобу так, щоб це створювало перешкоди іншим транспортним засобам. Однак, таке твердження позивача не відповідає дійсності та повністю спростовуються наявними у справі доказами, з огляду на наступне.

Факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП є наявним та підтверджується наданим стороною відповідача доказом у вигляді фото фіксації з місця події (а саме неналежної стоянки автомобіля Opel, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ). Водночас, з наданих до суду фотографій вбачається спосіб постановки транспортного засобу належного позивачу, а також те, що позивач здійснив стоянку таким чином, що перешкоджає руху іншим транспортним засобам, чим було порушено п.п. «д» п. 15.10 ПДР України, в зв`язку з чим, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП (а.с. 6).

При цьому, посилання позивача також спростовується ним самим у своєму позові, оскільки він вказав, що через неналежну роботу системи охолодження двигуна здійснив вимушену зупинку.

Водночас, на підтвердження доводів про необхідність здійснення вимушеної зупинки, позивачем не надано суду жодного доказу, також посилання третьої особи у судовому засіданні на залишення в автомобілі під склом записки про здійснення вимушеної зупинки, яку також видно на фотознімках, зроблених відповідачем, не приймаються до уваги, оскільки із вказаних фотознімків не вбачається, що це саме вказана третьою особою записка.

Крім того, суд погоджується з твердженням відповідача про те, що здійснюючи, зі слів третьої особи, вимушену зупинку в зв`язку із несправністю транспортного засобу, він зобов`язаний був увімкнути аварійну світлову сигналізацію, виконавши вимоги п. 15.14 ПДР України.

Втім, згідно із п. 15.14 ПДР у разі вимушеної зупини і місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9 - 9.11 цих Правил (ввімкнути аварійну світлову сигналізацію), разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними.

Згідно вимог п.п. «а» п. 9.9 ПДР України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі вимушеної зупинки на дорозі.

Відповідно до п. 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу: правильність розміщення та кріплення вантажу; бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Таким чином, в обов`язок водія перед виїздом покладається перевірка справності та комплектності транспортного засобу, а також стеження за технічним станом відповідного засобу, а в разі здійснення вимушеної зупинки - довести наявність підстав для неї.

Будь-яких доказів, що транспортний засіб був в несправному стані та взагалі, що позивачем було здійснено вимушену зупинку/стоянку до матеріалів справи - не надано. На усіх зображеннях транспортного засобу в момент вчинення правопорушення на транспортному засобі - відсутня ввімкнена аварійна світлова сигналізація, адже жодна його лампа або Фара - не горить, знак аварійної зупинки - відсутній. Доводи позивача щодо здійснення ним саме «вимушеної зупинки» є безпідставними та вказані ним виключно з метою уникнення від відповідальності.

Абз. 40 п. 1.10 розділу ПДР України передбачено, що зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Абз. 78 п. 1.10. розділу 1 ПДР України встановлює визначення стоянки - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

В свою чергу, фіксація правопорушення інспектором була здійснена шляхом створення фотознімків у проміжок часу, який є більшим ніж 5 хвилин, а саме на початку фіксації о 12:11 год. та при закінченні фіксації о 12:24 год. Водночас, на створених інспектором зображеннях (фотознімках) можливо чітко та беззаперечно встановити відсутність змін розташування транспортного засобу (зокрема відносно нерухомих об`єктів та інших транспортних засобів). Здійснення позивачем припинення руху транспортного засобу на час - більше 5 хвилин (з 12:11 до 12:24), у зв`язку з чим, керуючись положеннями абз. 78 п. 1.10 ПДР України у вказаному випадку позивачем під час вчинення правопорушення було здійснено саме стоянку.

Отже, доводи позивача про «здійснення ним зупинки замість стоянки» є безпідставними, спростовуються належними доказами, а тому такі доводи вказані - виключно з метою уникнення з адміністративної відповідальності.

Оскаржуваною постановою на позивача накладено стягнення за порушення заборони стоянки, а не зупинки.

Також суд не бере до уваги посилання позивача на відсутність дорожніх знаків, які б вказували на заборону стоянки, оскільки ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності не за недотримання вимог дорожніх знаків, а за стоянку, яка робить неможливим рух інших транспортних засобів, чим створив суттєву перешкоду іншим учасникам дорожнього руху.

Варто додатково вказати, що на фотознімках можливо чітко побачити наявність транспортних засобів, яким здійснено перешкоду, одне з яких має державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , а також на вказаній смузі руху, де стоїть транспортний засіб Opel, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , видно як позаду по цій же смузі рухаються інші транспортні засоби, які вимушені здійснювати об`їзд вказаного транспортного засобу (а. с. 59-61).

Частиною 3 ст. 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого ст. 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Між тим, ч. 5 ст. 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, постановою Верховного Суду від 14.03.2018 року у справі № 760/2846/17 зроблено висновок, що відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України (у редакції до 15.12.2017 року), кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу (у редакції до 15.12.2017 року).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України, у редакції до 15.12.2017 року).

Тобто, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України (у редакції до 15.12.2017 року) розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Оскільки частинами 1, 2 ст. 77 КАС України (у чинній редакції) передбачено аналогічні положення, що й в ч. 1, 2 ст. 71 КАС України (у редакції до 15.12.2017 року), то вищезазначений висновок Верховного суду з приводу обов`язку доказування в адміністративному судочинстві підлягає застосуванню й до положень частин 1, 2 ст. 77 КАС України (у чинній редакції).

Статтею 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Разом з тим, оспорюючи факт вчинення адміністративного правопорушення в обґрунтування власної правої позиції позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність в його діяннях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а наведені третьою особою доводи не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду справи.

Судом при розгляді справи встановлено, що посадова особа відповідача дотрималася порядку притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченого діючим КУпАП, у зв`язку з цим, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення законна та обґрунтована і є такою, що відповідає вимогам ст.ст. 283-284 КУпАП. Таким чином, факт правопорушення доведений, оскаржувана постанова складена уповноваженою особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, розмір штрафу відповідає вимогам санкції частини 3 статті 122 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, дії інспектора відповідають вимогам закону, постанова про накладення адміністративного стягнення серії РАП № 00173604 від 08 вересня 2020 року є правомірною, відповідальна особа встановлена згідно законодавства, її вина підтверджується фотофіксацією обставин порушення правил зупинки в режимі фотозйомки транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності законно, норми положень КУпАП неконституційними не визнано, а тому суд не вбачає законних підстав для задоволення позову.

За таких обставин, зважаючи на те, що вина позивача доведена суд вважає, що підстави для скасування постанови відсутні та в задоволенні позову слід відмовити.

Зважаючи, що у задоволенні позову відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, - судові витрати не підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 74-77, 139, 241-246, 250, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 , про скасування постанови серії РАП № 00173604 від 08 вересня 2020 року про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Третього апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 31 травня 2021 року.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідачі: Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, , місце знаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Січових стрільців, буд. 18.

Третя особа: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: Т.П. Терещенко