Справа № 761/24646/16-а
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кобаля М.І..;

за участю секретаря: Несін К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 січня 2021 року (розглянута за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження), м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за розглядом заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач) щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% від розміру його середнього заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю між фактично отриманою на належною до сплати суми пенсії за вислугу років з 01.01.2016 року по теперішній час.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 15 серпня 2016 року позов задоволено: визнано дії Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років - протиправними; зобов`язано Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% від розміру його середнього заробітку за відповідною посадою на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 25.05.2016 року № 18-760 зп та виплатити різницю між фактично отриманою на належною до сплати суми пенсії за вислугу років з 01.01.2016 року по 15.08.2016 року.

Додатковою постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 16 березня 2017 року зобов`язано Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% від розміру його середнього заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру пенсії на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 25.05.2016 року № 18-760 зп та виплатити різницю між фактично отриманою на належною до сплати суми пенсії за вислугу років з 01.01.2016 року по 15.08.2016 року.

У грудні 2020 року, ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою про роз`яснення судового рішення, відповідно до якої заявник просить роз`яснити, що абзац 2 резолютивної частини постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 15.08.2016 р. по справі № 761/24646/16-а в редакції додаткової постанови цього ж суду по цій же справі від 16 березня 2017 р. слід розуміти так: Головне Управління Пенсійного фонду України у м. Києві зобов`язано здійснити перерахунок раніше призначеної мені пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90 відсотків від розміру мого середнього заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру пенсії на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 25.05.2016 р. № 18-760 зп без обмеження дій з перерахунку кінцевим терміном; Головне Управління Пенсійного фонду України у м. Києві зобов`язано виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати після перерахунку суми пенсії за вислугу років з 01.01.2016 р. по 15.08.2016 р.

Заява обґрунтована тим, що в у березні 2019 року відповідачем рішення суду було частково виконано.

З липня 2020 року відповідач почав виплачувати позивачу пенсію у розмір майже вдвічі меншим, ніж було перераховано за судовими рішенням. Мотиви зменшення розміру пенсії наведені у відповіді Головного управління від 302.10.2020 року № 24881-25615/Ш-02/8-2600/20, свідчать, що резолютивна частина постанови суду від 15.08.2016 року у редакції додаткової постанови суду від 16.03.2017 року є для боржника незрозумілими у частині визначення часу, за який належить здійснити перерахунок.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 січня 2021 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо повернення заяви про роз`яснення рішення без розгляду.

Відовляючи у задоволенні заяви про роз`яснення, суд першої інстанції виходив з того, що заявник просить роз`яснити судові рішення, шляхом зазначення, що судом зобов`язано здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії без обмеження дій з перерахунку кінцевим терміном, що фактично є зміною судового рішення.

Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Вказана стаття передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Незрозумілість судового рішення є оціночним поняттям, а доцільність роз`яснення судового рішення приймається на розсуд суду, який має відштовхуватись від раціональних критеріїв.

Виходячи з положень ст. 254 КАС України, роз`яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Пунктом 19 Постанови Пленум Вищого адміністративного суду, від 20.05.2013, № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» визначено, що роз`яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. За правовою природою роз`яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз`яснення є його складовою, тому заява про роз`яснення судового рішення розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, про роз`яснення якого ставиться питання. Результатом розгляду заяви про роз`яснення судового рішення є постановлення судом ухвали про задоволення заяви або відмову в задоволенні заяви. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, що викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. Суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення. Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання постанови чи ухвали суду.

Вимога логічності, зокрема передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині. Роз`яснення судом ухваленого ним рішення здійснюється насамперед з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Зрозумілість рішення полягає у тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Отже, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Також, роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для таких, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Роз`яснено може бути постанову чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз`яснення її неможливо виконати, оскільки високою є імовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Роз`яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов`язкового характеру.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 11.08.2016 року по справі №К/800/51749/16.

Колегія суддів звертає увагу на те, що постановою суду першої інстанції від 15.08.2016 року, позов ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задоволено. Визнати дії Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років - протиправними. Зобов`язано Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% від розміру його середнього заробітку за відповідною посадою на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 25.05.2016 року № 18-760 зп та виплатити різницю між фактично отриманою на належною до сплати суми пенсії за вислугу років з 01.01.2016 року по 15.08.2016 року.

Додатковою постановою суду від 16.03.2017 року, зобов`язано Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% від розміру його середнього заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру пенсії на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 25.05.2016 року № 18-760 зп та виплатити різницю між фактично отриманою на належною до сплати суми пенсії за вислугу років з 01.01.2016 року по 15.08.2016 року.

Колегія суддів вказує, що заявник просить роз`яснити судові рішення, шляхом зазначення, що судом зобов`язано здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії без обмеження дій з перерахунку кінцевим терміном, що фактично є зміною судового рішення.

Окрім зазначеного вище, звертає увагу на те, що під час судового засідання у суді апеляційної інстанції представником позивача надано копії рішень відповідача про перерахунок пенсії на виконання судових рішень.

З матеріалів пенсійної справи встановлено, що відповідачем з 01.01.2016 року по 15.08.2016 року перерахунок пенсії здійснено та станом на 01.12.2020 року продовжує здійснюватись.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що резолютивна частина судового рішення є зрозумілою, не припускає різного тлумачення, тому заява є не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Окрім зазначеного вказує, що відповідно до ч. 2-3 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Предметом даного спору є роз`яснення рішення, а позивач просить змінити порядок виконання судового рішення, що є предметом іншого звернення в порядку встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, відповідно до ст. 382 КАС України..

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку щодо відмови у роз`ясненні судового рішення.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вище викладеним та є такими, що не відповідають обставинам справи.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з додержання норм процесуального та матеріального права, в зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 312, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 січня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 03 червня 2021 року)

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

М.І. Кобаль