Справа № 580/172/20
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2021-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/172/20 Суддя (судді) першої інстанції: О.А. Рідзель
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Федотова І.В., Коротких А.Ю.

за участю секретаря Ковтун К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-МТС" до Головного управління ДФС у Черкаській області, Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-МТС" звернулося до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Черкаській області, Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.07.2018 №.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. На думку апелянта, зазначене рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Апелянт зазначив, що судом першої інстанції не враховано наявність вини платника податків, у несвоєчасній реєстрації податкових накладних у 2015-2016 роках (помилковим зазначенням у відповідних податкових накладних коду « 2» по господарських операціях, які не стосувались здійснення позивачем діяльності як сільськогосподарським підприємством) відбулось зменшення реєстраційного ліміту позивача, що призвело в подальшому до несвоєчасної реєстрації податкових накладних.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Клопотань про відкладення розгляду справи на іншу дату чи про розгляд справи за участі представників сторін до суду не надходило.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а також те, що участь у судовому засіданні учасників справи не визнано обов`язковою, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Судове засідання проведено без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ГУ ДФС у Черкаській області проведено камеральну перевірку з питання своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ "Агро-МТС".

За наслідками проведеної камеральної перевірки ТОВ "Агро-МТС" складено Акт №4499/23-00-12-0506/38094755 від 25.06.2018, в якому зафіксовано порушення позивачем пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, а саме порушення граничних строків реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: від 27.10.2017 №21 із затримкою 29 днів; від 26.10.2017 №19 із затримкою 29 днів; від 31.10.2017 №24 із затримкою 29 днів; від 18.10.2017 №16 із затримкою 29 днів; від 02.11.2017 №1 із затримкою 14 днів; від 06.11.2017 №2 із затримкою 14 днів.

На підставі вказаного Акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.07.2018 №, яким застосовано до позивача штраф на загальну суму 62785,62 грн.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду із позовом.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що застосування штрафу за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних можливе лише за наявності вини платника податків, яка у даному випадку відсутня.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються, зокрема, положеннями Податкового кодексу України та Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 569.

Статтею 200-1 Податкового кодексу України передбачено електронне адміністрування податку на додану вартість.

Згідно п.200-1.1 ст.200-1 Податкового кодексу України, система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку певної інформації про платників податків, в тому числі інформації про суми залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість» затверджено Порядок електронного адміністрування ПДВ (далі - Порядок № 569), яким визначено механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, особливості складення податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків.

Відповідно до п. 200-1.2 та п. 200-1.5 ст. 200-1 Податкового кодексу України, платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. З рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету в сумі податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов`язань та суми податкового боргу з податку.

Згідно п. 200-1.3 ст. 200-1 Податкового кодексу України, платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (SНакл), обчислену за такою формулою: SНакл = SНаклОтр + SМитн + SПопРах + SОвердрафт - SНаклВид - SВідшкод - SПеревищ, де: SНаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних; SМитн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України; SПопРах - загальна сума поповнення з поточного рахунку платника податку рахунка в системі електронного адміністрування податку, в тому числі рахунків у системі електронного адміністрування податку платника - сільськогосподарського підприємства, що обрало спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, зазначених у підпунктах «а» - «в» пункту 200-1.2 цієї статті; SОвердрафт - сума середньомісячного розміру сум податку, які за останніх 12 звітних (податкових) місяців були задекларовані платником до сплати до бюджету та погашені чи розстрочені або відстрочені, а також задекларовані платником - сільськогосподарським підприємством, що обрав спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу; SНаклВид - загальна сума податку за складеними платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних; SВідшкод - загальна сума податку, заявлена платником до бюджетного відшкодування з урахуванням сум коригувань та результатів перевірок, що проводяться відповідно до цього Кодексу; SПеревищ - загальна сума перевищення податкових зобов`язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно п.11 Порядку №569 показники, зазначені у п.9 цього Порядку, обліковуються в розрізі платників податку наростаючим підсумком: з 1 липня 2015 року - для платників, що зареєстровані платниками податку до 1 липня 2015 року; з дати реєстрації платником податку, зазначеної у реєстрі платників податку, - для платників, що зареєстровані платниками податку після 1 липня 2015 року.

За приписами п.13 Порядку № 569 ДФС автоматично обчислює суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі.

Платник податку має право отримувати у ДФС інформацію про стан свого електронного рахунка (в тому числі додаткових електронних рахунків), а також суму податку, на яку він має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі.

Тобто, чинним законодавством передбачено розрахунок показників при електронному адмініструванні податку на додану вартість в цілому по платнику податків, а не по окремим операціям, і наростаючим підсумком, а не окремо по податковим періодам.

Згідно п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Згідно з п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі передбаченому цим пунктом.

Як слідує з матеріалів справи, позивачем було своєчасно складено в електронній формі податкові накладні від 27.10.2017 №21; від 26.10.2017 №19; від 31.10.2017 №24; від 18.10.2017 №16.

Однак, в реєстрації зазначених накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних було відмовлено через недостатність суми реєстраційного ліміту на рахунку платника.

У Витязі від 07.11.2017 №1 з Системи електронного адміністрування ПДВ зазначено, що сума ПДВ на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні становить - (мінус) 1126391,87 грн.

У рішенні відповідача 1 від 17.07.2018 №30225/23-00-12-0511 на заперечення щодо несвоєчасної реєстрації податкових накладних вказано, що вищевказані податкові накладні зареєстровані з порушенням строку у зв`язку із зменшенням контролюючим органом реєстраційного ліміту override 209" до суми - (мінус) 1131459,46 грн. Таке зменшення сталось у зв`язку з помилками у номерах податкових накладних за 2015-2016 роки та які були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зокрема, позивачем при складанні податкових накладних відображено у номері податкових накладних їх належність до спецрежиму, а саме коду "2". Тобто, в зареєстрованих податкових накладних були помилки у їх нумерації (помилки при визначенні ознаки спецрежиму у номері податкової накладної), а не розбіжності у сумах між задекларованими позивачем податковими показниками над сумою зареєстрованих податкових накладних.

Як вбачається з матеріалів справи, усі податкові накладні, в яких були помилки в нумерації, були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, і суми податкових зобов`язань у поданих деклараціях з податку на додану вартість із сумами зареєстрованих податкових накладних повністю співпадають. Отже, на дату складання податкових накладних показник SПеревищ у позивача складав 0 (нуль). Відповідно, у Державної фіскальної служби України, як суб`єкта, що автоматично обчислює суму податку (суму реєстраційного ліміту), на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі, були відсутні правові підстави на зміну показників платника податків в Системі електронного адміністрування ПДВ у зв`язку із помилками в нумерації податкових накладних.

У листі від 27.11.2017 №11310-09-10/32809 Міністерство фінансів України зазначило, що запроваджений ДФС алгоритм роботи системи електронного адміністрування податку на додану вартість в ряді випадків не давав можливості реєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в ЄРПН згідно з нормами пункту 200-1.9 статті 200-1 Кодексу, зокрема сільськогосподарськими підприємствами, які до 1 січня 2017 року застосовували спеціальний режим оподаткування податком на додану вартість, передбачений статтею 209 Кодексу. Мінфіном було проаналізовано дану ситуацію та 23 листопада 2017 року проведено нараду із представниками відповідних департаментів ДФС та заявниками, на якій обговорювались можливі шляхи вирішення порушеного питання. З урахуванням результатів обговорення Мінфін попросив ДФС провести відповідні заходи стосовно врегулювання порушеного питання і до 15 грудня 2017 року повідомити Мінфін про результати проведеної роботи.

На виконання доручення Міністерства фінансів України від 27.11.2017 №11310-09-10/32809 листом від 28.11.2017 №32659/7/99-99-15-03-02-17 Державна фіскальна служба України проінформувала платників податків про механізм дій для відновлення їх реєстраційного ліміту в Системі електронного адміністрування ПДВ.

Таким чином, Державна фіскальна служба України, як суб`єкт, що автоматично обчислює суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі, неправомірно змінила показники позивача в Системі електронного адміністрування ПДВ, що вплинуло на суму реєстраційного ліміту позивача та позбавило його можливості вчасно зареєструвати податкові накладні, а пізніше запропонувала платнику податків механізм усунення створеної безпосередньо цим органом проблеми у роботі Системи електронного адміністрування ПДВ. Відповідно, прострочення реєстрації податкових накладних відбулось не з вини позивача, а є безпосереднім наслідком протиправних дій Державної фіскальної служби України.

З урахуванням наведеного вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що застосування штрафу за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних можливе лише за наявності вини платника податків, яка у даному випадку відсутня.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 06.03.2018 у справі №826/15637/16 (К/9901/20160/18).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Надаючи оцінку доводам апелянта, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення дотримано норми матеріального права, що стало підставою для правильного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: І.В. Федотов

А.Ю. Коротких