Справа № 522/23697/20
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2021-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасишиної О.М., за участю секретаря судового засідання Горбаченка Е.С., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Фінансово-еконосічного управління командування сухопутних військ Збройних Сил України, Командування Сухопутних військ Збройних Сил України про визнання протиправними дії щодо відмови у складанні розрахунку та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Фінансово-еконосічного управління командування сухопутних військ Збройних Сил України, Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії Фінансово-Економічного управління командування сухопутних військ збройних сил України щодо відмови ОСОБА_1 у складанні розрахунку вислуги років на пенсію з урахуванням періоду військової служби у Криворізькому міському ліцеї з підвищеною військово-фізичною підготовкою з 26.09.1994 року по 12.06.1996 року;

зобов`язати Фінансово-Економічного управління командування сухопутних військ збройних сил України, як уповноважений орган Міністерства оборони України щодо обчислення вислуги років на пенсію, зарахувати ОСОБА_1 період військової служби у Криворізькому міському ліцеї з підвищеною військово-фізичною підготовкою з 26.09.1994 року по 12.06.1996 року у загальний строк військової служби, що дає право на пенсію з дня звільнення, провести перерахунок вислуги років на пенсію;

зобов`язати Фінансово-Економічного управління командування сухопутних військ збройних сил України скласти ОСОБА_1 розрахунок вислуги років на пенсію з урахуванням періоду військової служби у Криворізському міському ліцеї з підвищеною військово-фізичною підготовкою з 26.09.1994 року по 12.06.1996 рік вважаючи початком військової служби 26.09.1994 рік, ознайомити з розрахунком ОСОБА_1 та надати його до уповноважених органів для призначення та нарахування пенсії з дня звільнення ОСОБА_1 з військової служби.

Ухвалою від 08.02.2021 року прийнято до свого провадження позовну заяву 522/23697/20.

Ухвалою від 07.04.2021 року залучено Командування Сухопутних військ Збройних Сил України до участі у справі, як другого відповідача у справі, а розгляд справи справи почато спочатку.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачем було отримано розрахунок вислуги років № 2037 від 02.10.2020 року, проте всупереч постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 04.07.2007 року по справі № 2-а-328/07р., ОСОБА_1 не було зараховано строк навчання в Криворізькому міському ліцеї з підвищеною військово-фізичною підготовкою у загальний строк військової служби та у строк безперервної служби, а саме з 26.09.1994 року, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому, в обґрунтування правової позиції, зазначено, що останній діяв у межах наданих йому повноважень, відповідно до Закону, та у спосіб і в порядку визначеному ним, у зв`язку з чим, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відтак, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1).

За таких обставин суд дійшов висновку про підсудність позовної заяви ОСОБА_1 Одеському окружному адміністративному суду.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 12.06.1992р. по 26.09.1994р. навчався в Криворізькому військовому ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою, після закінчення якого був направлений для продовження навчання до Харківського військового університету та був зарахований до нього наказом начальника інституту 16.07.1996 року (а.с. 11).

Зазначені обставини відповідачем не заперечуються.

В подальшому позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 04.07.2007 року по справі №2-а-328/07р., уточнений позов задоволено.

Визнано неправомірними дії командира військової частини НОМЕР_1 щодо відмови зарахувати ОСОБА_1 строк навчання в Криворізькому міському ліцеї з підвищеною військово-фізичною підготовкою у загальний строк військової служби та у строк безперервної служби в Збройних Силах України.

Зобов`язано командира військової частини НОМЕР_1 встановити початком військової служби ОСОБА_1 день зарахування до Київського Криворізькому міському ліцеї з підвищеною військово-фізичною підготовкою з 26.09.1994 року.

Зобов`язано командира військової частини НОМЕР_1 зарахувати ОСОБА_1 строк навчання в Криворізькому міському ліцеї з підвищеною військово-фізичною підготовкою у загальний строк військової служби та у строк безперервної служби, внести зміни в усі відповідні документи грошового забезпечення та провести перерахунок вислуги років, вважаючи початком військової служби день зарахування до Криворізького міського ліцею з підвищеною військово-фізичною підготовкою 26.09.1994 року.

Зобов`язано командира військової частини НОМЕР_1 провести перерахунок щомісячного грошового забезпечення ОСОБА_2 щ урахуванням строку навчання в Криворізькому міському ліцеї з підвищеною військово-фізичною підготовкою у загальний строк військової служби та у строк безперервної служби в Збройних Силах України. Постанова Комінтернівського районного суду Одеської області не скасована, є чинною.

Згідно з Витягом з наказу Командира військової частини НОМЕР_1 від 02.03.2010 №168, зазначена постанова місцевого районного суду виконана в повному обсязі, шляхом, в тому числі, внесення змін до відповідної графи особової справи позивача в частині дати призвання на військову службу, а саме, вважати 26.09.1994.

Оцінивши за правилами ст. 90 КАС України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Частиною 4 ст. 78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» та пункту четвертого розділу першого «Тимчасового положення про проходження військової служби солдатами, матросами, сержантами і старшинами», затвердженого Указом Президента України від 13 травня 1993 року № 174/93, чинних в період здійснення правовідносин щодо навчання в Ліцеї, початком перебування на військовій службі вважався день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею), вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом, - для допризовників, призовників і військовозобов`язаних.

У даному випадку правовідносини щодо проходження військової служби в Збройних Силах України виникли 26.09.1994 року і на день набрання чинності Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу № 766-XIV від 18 червня 1999 року (відповідно до якого норма, що містилася у ст. 24 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» стосовно військових ліцеїв та військово-навчальних закладів втратила чинність) не припинилися.

З огляду на викладене, місцевий районний суд зазначив, що застосування відповідачем по справі зворотної (ретроактивної) дії в часі ст. 24 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XlI від 25 березня 1992 року, викладеної відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу»» № 766-XIV від 18 червня 1999 року є неправомірним і призвело до звуження обсягу прав позивача у сфері проходження військової служби, що виявилось у не зарахуванні йому до вислуги строку навчання у вказаному Ліцеї.

Дійсно, за змістом ч.5 ст.78 КАС України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Однак, відповідачем не було спростовано обставин навчання позивача в Ліцеї та не надано доказів скасування Постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 04.07.2007 року по справі 2-а-328/07р.

Суд зазначає, що позивач, звертаючись до суду з цим позовом, обґрунтував сформовані ним позовні вимоги встановленням Комінтернівським районним судом Одеської області при розгляді справи №2-а-328/07р. обставин наявності у нього права на зарахування періоду навчання в Криворізькому міському ліцеї до загального стажу військової служби та стажу безперервної служби у ЗC України. Крім того, позивач просив задовольнити його позовні вимоги саме з урахуванням висновків, наведених зазначеним місцевим районним судом.

В той же час, відповідачем було відмовлено у зарахуванні відповідного стажу позивачу, як вказано в листі відповідача від 11.12.2020 №116/14/2/1719/а є те, що вказана вище Постанова Комінтернівського районного суду Одеської області не зобов`язує відповідача здійснити новий розрахунок вислуги років.

Таким чином, при розгляді цієї справи з`ясуванню підлягають обставини наявності або відсутності підстав для зобов`язання Фінансово-еконосічного управління командування сухопутних військ Збройних Сил України здійснити позивачу ОСОБА_1 розрахунок вислуги років на пенсію із зарахуванням у строк військової служби строку навчання у Криворізькому міському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою з 26.09.1994 року по 12.06.1996 рік, включно.

Однак, у відзиві на позовну заяву відповідач безпідставно вийшов за межі заявлених позивачем позовних вимог та надав оцінку правомірності зарахування періоду навчання позивача в Криворізькому міському ліцеї до загального стажу військової служби, не зважаючи на те, що щодо цих обставин на час розгляду цієї справи було таке, що набрало законної сили та обов`язкове до виконання судове рішення Комінтернівського районного суду Одеської області, яке було повністю виконано за попереднім місцем служби позивача - військовою частиною НОМЕР_1 .

В той же час, доводи відповідача, викладені у відзиві, фактично зводяться до незгоди з правомірністю постанови Комінтернівського районного суду Одеської області, а тому, з моменту коли відповідач дізнався про таке судове рішення, у випадку незгоди з його правомірністю, останній мав право скористатись інститутом поновлення строку на апеляційне оскарження, чого зроблено не було.

За аналогічних обставин доводи відповідача про те, що він не був учасником справи в місцевому районному суді, є недоречними, оскільки у випадку існування у відповідача переконання про те, що рішення суду по справі №2-а-328/07р. може вплинути на його права та обов`язки, відповідач не був позбавлений можливості оскаржити відповідне рішення.

В іншому випадку рішення районного суду не випливає на права і обов`язки відповідача, а тому посилання на судовий акт в листі-відмові є помилковими, адже таке рішення вже було реалізовано ВЧ НОМЕР_1 , а тому при розрахунку вислуги років позивача відповідач не мав правових підстав відхиляти Наказ Командира ВЧ НОМЕР_1 від 02.03.2010 №168, яким вже було внесено зміни в особову справу позивача в частині дати призвання ОСОБА_1 на військову службу.

Відтак, суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що ліцей, в якому навчався позивач, не є військовим навчальним закладом відповідно до правової позиції, сформованої Верховним Судом України у постанові від 01.10.2013 року (справа №21-330а13), оскільки зазначені обставини не є предметом розгляду цієї справи, їм була надана правова оцінка при розгляді Комінтернівським районним судом Одеської області вказаної справи.

На підставі викладеного, суд погоджується з обґрунтованістю заявлених позовних вимог, оскільки лист від 11.12.2020 №116/14/2/1719/а не містить в собі правових підстав для відмови позивачу у здійсненні перерахунку, а доводи викладені у відзиві зводяться до незгоди з правомірністю судового рішення, яке набрало законної сили.

Враховуючи зазначене суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними дії Фінансово-Економічного управління командування сухопутних військ збройних сил України в особі командування сухопутних військ збройних сил України щодо відмови ОСОБА_1 у складанні розрахунку вислуги років на пенсію з урахуванням періоду військової служби у Криворізькому міському ліцеї з підвищеною військово-фізичною підготовкою з 26.09.1994 року по 12.06.1996 року; зобов`язання Фінансово-Економічного управління командування сухопутних військ збройних сил України в особі командування сухопутних військ збройних сил України зарахувати ОСОБА_1 період військової служби у Криворізькому міському ліцеї з підвищеною військово-фізичною підготовкою з 26.09.1994 року по 12.06.1996 року у загальний строк військової служби, що дає право на пенсію з дня звільнення, провести перерахунок вислуги років на пенсію; зобов`язання Фінансово-Економічного управління командування сухопутних військ збройних сил України в особі командування сухопутних військ збройних сил України скласти ОСОБА_1 розрахунок вислуги років на пенсію з урахуванням періоду військової служби у Криворізському міському ліцеї з підвищеною військово-фізичною підготовкою з 26.09.1994 року по 12.06.1996 рік вважаючи початком військової служби 26.09.1994 рік, та відмовити в решті позовних вимог з огляду на їх передчасність, заявлених на майбутнє .

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача не стягується.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 205, 242-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Фінансово-еконосічного управління командування сухопутних військ Збройних Сил України (місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 19; ), Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 19; ) про визнання протиправними дії щодо відмови у складанні розрахунку та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Фінансово-Економічного управління командування сухопутних військ збройних сил України в особі командування сухопутних військ збройних сил України щодо відмови ОСОБА_1 у складанні розрахунку вислуги років на пенсію з урахуванням періоду військової служби у Криворізькому міському ліцеї з підвищеною військово-фізичною підготовкою з 26.09.1994 року по 12.06.1996 року.

Зобов`язати Фінансово-Економічне управління командування сухопутних військ збройних сил України в особі командування сухопутних військ збройних сил України зарахувати ОСОБА_1 період військової служби у Криворізькому міському ліцеї з підвищеною військово-фізичною підготовкою з 26.09.1994 року по 12.06.1996 року у загальний строк військової служби, що дає право на пенсію з дня звільнення, провести перерахунок вислуги років на пенсію.

Зобов`язати Фінансово-Економічне управління командування сухопутних військ збройних сил України в особі командування сухопутних військ збройних сил України скласти ОСОБА_1 розрахунок вислуги років на пенсію з урахуванням періоду військової служби у Криворізському міському ліцеї з підвищеною військово-фізичною підготовкою з 26.09.1994 року по 12.06.1996 рік вважаючи початком військової служби 26.09.1994 рік.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст. 255 КАС України.

Пунктом 15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Повний текст рішення складено та підписано 03.06.2021 р.

Суддя О.М. Тарасишина