Справа № 640/23829/20
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2021-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року м. Київ № 640/23829/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Донця В.А. розглянув за правилами загального позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справі за позовом ОСОБА_1 до Шостого апеляційного адміністративного суд, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державна судова адміністрація України, про визнання протиправними дій, стягнення суддівської винагороди.

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом про:

- визнання протиправними дій Шостого апеляційного адміністративного суду щодо невиплати ОСОБА_1 , нарахованої суддівської винагороди за період з 18.04.2020 по 28.08.2020;

- стягнення з Шостого апеляційного адміністративного суду на користь ОСОБА_1 356861,57 грн. нарахованої, але не сплаченої суддівської винагороди за період з 18.04.2020 по 28.08.2020.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва: від 12.10.2020 - відкрито провадження в адміністративній справі, постановлено здійснювати судовий розгляд адміністративної справи в загальному позовному провадженні, встановлено строки для подання заяв по суті, призначено підготовче судове засідання, залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державну судову адміністрацію України; від 09.11.2020 - залучено Державну судову адміністрацію України в якості другого відповідача; від 09.11.2020 - закінчено підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи. На підставі частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) судом продовжено розгляд справи в письмовому провадженні.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всупереч вимогам статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII, якою визначено базовий розмір посадового окладу судді, відповідачем відповідно до Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 13.04.2020 №553-ІХ виплачено позивачу суддівську винагороду в період з 18.04.2020 по 28.08.2020 у розмірі, що не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної.

Шостим апеляційним адміністративним судом подано відзив про невизнання позову, оскільки заробітна плата позивачу в період з 18.04.2020 до 28.08.2020 виплачена відповідно до Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 13.04.2020 №553-ІХ, який набрав чинності 18.04.2020.

Державна судова адміністрація України подала письмові пояснення відповідно, за змістом яких грошове утримання позивачу в період з 18.04.2020 по 28.08.2020 виплачено з урахуванням Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 13.04.2020 №553-ІХ, яким обмежено грошове забезпечення суддів 10 розмірами мінімальної заробітної, що становило 47.230,00 грн.

Дослідивши письмові докази, судом установлено.

Указом Президента України "Про призначення суддів" від 09.01.2003 №13/2003 ОСОБА_1 призначено суддею Кам`янобрідського районного суду міста Луганська.

Постановою Верховної Ради України "Про обрання суддів" від 21.10.2010 №2637-VI ОСОБА_1 обрано суддею Київського апеляційного адміністративного суду безстроково.

Указом Президента України "Про переведення суддів" від 28.09.2018 №296/2018 ОСОБА_1 переведено на посаду судді Шостого апеляційного адміністративного суду.

Згідно з довідкою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2020 №71 ОСОБА_1 з 02.10.2018 (згідно з наказом в.о. Голови суду від 02.10.2018 №45-к) по теперішній час працює на посаді судді Шостого апеляційного адміністративного суду.

У довідці Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2020 №02.7-33/156 щодо не донарахованої суми суддівської винагороди судді Шостого апеляційного адміністративного суду ОСОБА_1 у період з квітня 2020 року по серпень 2020 року у зв`язку з дією частин першої, третьої статті 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 № 294-IX нарахована сума суддівської винагороди становила 356.861,57 грн.

Вирішуючи спір, суд ураховує таке.

Спірні відносини, пов`язані з виплатою позивачу суддівської винагороди в період з 01.04.2020 по 31.08.2020 в розмірі, що не перевищує 10 мінімальних заробітних плат (47.230,00 грн. у місяць).

Відповідно до статті 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Статтею 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII (у редакції, чинній на час існування спірних відносин):

суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами (частина перша);

суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: вислугу років; перебування на адміністративній посаді в суді; науковий ступінь; роботу, що передбачає доступ до державної таємниці (пункти 1-4 частини другої);

базовий розмір посадового окладу судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (пункт 2 частини третьої);

до базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додатково застосовуються регіональний коефіцієнт 1,25 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше один мільйон осіб (пункт 3 частини четвертої).

суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі, зокрема, за наявності стажу роботи більше 15 років - 40 відсотків (частина п`ята);

обсяги видатків на забезпечення виплати суддівської винагороди здійснюються за окремим кодом економічної класифікації видатків (частина дев`ята).

Судом установлено, що позивач у період з 01.04.2020 по 31.08.2020 перебував на посаді судді Шостого апеляційного адміністративного суду, місцезнаходження якого місто Київ.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 13.04.2020 №553-IX (набрав чинності 18.04.2020) внесено зміни до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 № 294-IX.

Відповідно до статті 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 № 294-IX (у редакції Закону України 13.04.2020 №553-IX) доповнено статтею 29, за якою:

установити, що у квітні 2020 року та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, заробітна плата, грошове забезпечення працівників, службових і посадових осіб бюджетних установ (включаючи органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування) нараховуються у розмірі, що не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2020. При цьому у зазначеному максимальному розмірі не враховуються суми допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та оплата щорічної відпустки (частина перша);

зазначене обмеження не застосовується при нарахуванні заробітної плати, грошового забезпечення особам із числа осіб, зазначених у частині першій цієї статті, які безпосередньо задіяні у заходах, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та які беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, у тому числі в операції Об`єднаних сил (ООС). Перелік відповідних посад встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина друга).

Обмеження, встановлене у частині першій цієї статті, застосовується також при нарахуванні заробітної плати, суддівської винагороди, грошового забезпечення відповідно народним депутатам України, суддям, суддям Конституційного Суду України, членам Вищої ради правосуддя, членам Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, прокурорам, працівникам, службовим і посадовим особам Національного банку України, а також іншим службовим і посадовим особам, працівникам, оплата праці яких регулюється спеціальними законами (крім осіб, встановлених у переліку, затвердженому Кабінетом Міністрів України відповідно до частини другої цієї статті)" (частина третя).

Рішенням Конституційного Суду України від 28.08.2020 №10-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення:

- частин першої, третьої статті 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 №294-IX зі змінами;

- абзацу дев`ятого пункту 2 розділу II "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 13.04.2020 №553-IX.

Згідно з резолютивною частиною Рішення Конституційного Суду України від 28.08.2020 №10-р/2020, положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 №294-IX зі змінами, Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 13.04.2020 №553-IX, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 17.11.2020 №1006-IX статтю 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" виключено.

Надаючи тлумачення наведеним нормам, Верховний Суд у постанові від 03.03.2021 справа №340/1916/20 висловив правову позицію, за якою оскільки Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 13.04.2020 №553-IX не є законом про судоустрій, цим Законом чи іншими законами не вносилися зміни до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII стосовно розміру суддівської винагороди, тому цей Закон не може встановлювати розмір винагороди судді. Розбіжність між нормами (різних) законів щодо регулювання одних правовідносин (розміру суддівської винагороди), яка виникла у зв`язку з набранням чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 13.04.2020 №553-IX, має вирішуватися на користь Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII.

Нормотворчі колізії є непоодиноким явищем всередині системи права, тому якщо усе ж склалася ситуація з суперечливим правовим регулюванням, її вирішення має ґрунтуватися на підході, відповідно до якого перевагу в застосуванні має спеціальна правова норма, якщо її видання передбачено актом вищої юридичної сили.

Для спірних правовідносин спеціальними є норми статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII, які попри те, що в часі цей закон прийнятий раніше, мають пріоритет стосовно пізніших положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 13.04.2020 №553-IX.

Конституція України має найвищу юридичну силу, тому "спеціальність" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII, зокрема стаття 135, що спирається передусім на конституційні положення частини другої статті 130 Основного Закону України і є своєрідним її "продовженням", у цьому випадку безапеляційно долає доктринальний принцип подолання колізії правових норм, за яким наступний закон з того самого питання скасовує дію попереднього (попередніх).

Закон України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 №294-IX (у редакції Закону України 13.04.2020 №553-IX) має іншу сферу регулювання. Вимоги щодо його змісту містяться в частині другій статті 95 Конституції України та деталізовані у Бюджетному кодекс України. Цей Закон не повинен містити інакшого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні (виняткові) норми. Конституція України не надає закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили стосовно інших законів.

Верховний Суд підсумував, що обмеження виплати судді, починаючи з 18.04.2020, суддівської винагороди розміром, що не перевищує десять прожиткових мінімумів на підставі статті 29 Закон України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 № 294-IX (у редакції Закону України 13.04.2020 №553-IX) було неправомірним.

Судом установлено, що внаслідок запровадження Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 13.04.2020 №553-IX обмеження з виплати суддівської винагороди в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, позивачу виплачено суддівську винагороду в меншому розмірі, різниця - 356.861,57 грн.

З огляду на наведене правове регулювання та правові позиції Верховного Суду, встановлені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання протиправними дій Шостого апеляційного адміністративного суду щодо невиплати ОСОБА_1 суддівської винагороди у період з 17.04.2020 по 28.08.2020 та стягнення з Шостого апеляційного адміністративного суду на користь ОСОБА_1 нарахованої, але не виплаченої суддівської винагороди за період з 18.04.2020 по 28.08.2020 у розмірі 356.861,57 грн., з якої Шостим апеляційним адміністративним судом мають бути відраховані податки, збори та обов`язкові платежі.

Задовольняючи позов, судом ураховано, що позивачу суддівська винагорода в період з 18.04.2020 по 28.08.2020 нараховувалась у повному обсязі відповідно до статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII, тобто відповідні видатки були виділені розпорядникам бюджетних коштів.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (зі змінами).

Оскільки учасниками справи не надано інших доказів понесення судових витрат, такі витрати розподілу та присудженню не підлягають.

Керуючись статтею 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Шостого апеляційного адміністративного суду щодо невиплати ОСОБА_1 , нарахованої суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року.

Стягнути з Шостого апеляційного адміністративного суду на користь ОСОБА_1 суму нарахованої, але не виплаченої суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року в розмірі 356.861,57 грн. (триста п`ятдесят шість тисяч вісімсот шістдесят одну гривню п`ятдесят сім копійок), з якої мають бути відраховані податки, збори та обов`язкові платежі.

Судові витрати розподілу та присудженню не підлягають.

Позивач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , поштова адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Шостий апеляційний адміністративний суд (ідентифікаційний код 42250890, місцезнаходження: 01010, місто Київ, вулиця Московська, будинок 8, корпус 30).

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно зі статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII) передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.А. Донець