Справа № 440/4725/20
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

31 травня 2021 року

м. Київ

справа № 440/4725/20

адміністративне провадження № К/9901/16705/21

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Гончарової І.А.,

суддів: Васильєвої І.А., Олендера І.Я.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2021 у справі № 440/4725/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна група «Євромістобуд» до Головного управління ДПС у Полтавській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

11.05.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2021.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна група «Євромістобуд» звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень комісії Головного управління ДПС у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: від 25.06.2020 № 1669648/42551952, № 1669678/42551952, № 1669680/42551952, № 1669677/42551952; від 26.06.2020 № 1674963/42551952, № 1674955/42551952; від 30.06.2020 № 1678820/42551952; від 17.07.2020 № 1746896/42551952, № 1746893/42551952, № 1746894/42551952, № 1746895/42551952; від 21.07.2020 № 1753927/42551952, № 1753924/42551952: від 27.07.2020 № 1770458/42551952, № 1770457/42551952; від 30.07.2020 № 1781349/42551952; від 04.08.2020 № 1794916/42551952 та № 1794917/42551952; зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, виписані та подані на реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна група «Євромістобуд»: від 26.07.2019 № 15; від 27.07.2019 № 17, №16; від 29.07.2019 № 18, № 19; від 30.07.2019 № 23; від 01.08.2019 № 1; від 06.08.2019 № 3, № 4, № 5; від 07.08.2019 № 18; від 10.08.2019 № 6; від 12.08.2019 № 9; від 13.08.2019 № 11, № 12; від 14.08.2019 № 13; від 16.08.2019 № 17 та № 18.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.12.2020, залишеним без змін Другого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2021, позов задоволено частково. Визнані протиправними та скасовані рішення комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: № 1669648/42551952 від 25.06.2020, № 1669678/42551952 від 25.06.2020, № 1669680/42551952 від 25.06.2020, № 1669677/42551952 від 25.06.2020; № 1674963/42551952 від 26.06.2020, № 1674955/42551952 від 26.06.2020; № 1678820/42551952 від 30.06.2020; № 1746896/42551952 від 17.07.2020, № 1746893/42551952 від 17.07.2020, № 1746894/42551952 від 17.07.2020, № 1746895/42551952 від 17.07.2020; № 1753927/42551952 від 21.07.2020, № 1753924/42551952 від 21.07.2020, № 1770458/42551952 від 27.07.2020, № 1770457/42551952 від 27.07.2020; № 1781349/42551952 від 30.07.2020; № 1794916/42551952 від 04.08.2020. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 26.07.2019 №15; від 27.07.2019 № 17, від 27.07.2019 № 16; від 29.07.2019 № 18, від 29.07.2019 № 19; від 30.07.2019 № 23; від 01.08.2019 № 1; від 06.08.2019 № 3, від 06.08.2019 № 4, від 06.08.2019 № 5; від 07.08.2019 № 18; від 10.08.2019 № 6; від 12.08.2019 № 9; від 13.08.2019 № 11, від 13.08.2019 № 12; від 14.08.2019 № 13; від 16.08.2019 № 17, видані та подані на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Євромістобуд». У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Головне управління ДПС у Полтавській області із зазначеними судовими рішеннями не погодилося та звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду. У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою Суд виходить з такого.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Механізм реалізації права на касаційне оскарження судового рішення в адміністративному судочинстві визначено Главою 2 Розділу ІІІ Кодексу адміністративного судочинства України .

Так, статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України врегульовано питання стосовно права на касаційне оскарження, за змістом частини першої якої учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Отже, за змістом наведених законодавчих приписів право на касаційне оскарження судового рішення мають учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, однак лише у визначених законом випадках.

В свою чергу, відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

У касаційній скарзі скаржник зазначив, що справа становить виняткове значення для контролюючого органу. Проте відповідачем не доведено в чому саме полягає виняткове значення для нього та не зазначено обставини, які виділяють її вимоги якимись особливими, рідкісними чи унікальними ознаками, завдяки чому вони виокремлюються із загального ряду подібних справ.

Отже, наведені Головним управлінням ДПС у Полтавській області у касаційній скарзі обставини є загальними і в контексті обставин справи не дають підстав для висновку, що справа має виняткове значення для відповідача.

За визначенням пункту двадцятого частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративною справою незначної складності (малозначною справою) є адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Частиною шостою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України визначено перелік категорій справ незначної складності, який не є вичерпним. При цьому за змістом пункту десятого названої норми процесуального закону для цілей цього Кодексу, справами незначної складності є справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положення вказаної правової норми процесуального закону узгоджуються з приписами частини четвертої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, яка відносить справи в аналогічних спорах до переліку справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

У цій справі, суд першої інстанції, врахувавши вимоги частин третьої та четвертої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. Предмет спору цієї справи не містить ознак, за яких її не можна було розглядати за правилами спрощеного провадження.

Зважаючи на характер спірних правовідносин, предмет доказування у даній справі, суб`єктний склад її учасників, а також враховуючи на неналежність зазначеної справи до категорії справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, Суд дійшов висновку, що Полтавського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 та постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2021 не підлягають касаційному оскарженню.

Передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України виняткові обставини, які виключають відмову у відкритті касаційного оскарження у справі незначної складності, судом не встановлені, таких застережень касаційна скарга також не містить.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження, -

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2021 у справі № 440/4725/20 відмовити.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіІ.А. Гончарова І.А. Васильєва І.Я. Олендер