Справа № 340/573/21
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2021-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2021 року справа № 340/573/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі - Управління) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду зі заявою до Управління про визнання протиправними дій щодо зменшення відсоткового співвідношення пенсії за вислугу років до грошового забезпечення з 82% до 70%.

Водночас просив суд зобов`язати відповідача перерахувати пенсію та виплатити кошти на підставі довідки ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області (далі - Управління 2 ) від 21 березня 2018 року №7509, починаючи з 15 серпня 2020 року.

Разом з тим, просив суд зобов`язати Управління нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів.

У позовній заяві зазначає, що після звільнення зі служби в органах внутрішніх справ встановили пенсію у розмірі 82% грошового забезпечення.

Вважає, що зміни до законодавства стосовно розміру пенсійного забезпечення військовослужбовців (після звільнення зі служби) не поширюються на правовідносини, які припинились до набрання ними чинності.

Управління заперечило щодо задоволення позову, надіславши відзив на нього (а.с.37-42).

Зазначає, що з 01 січня 2016 року максимальний розмір пенсії військовослужбовця не може перевищувати 70% грошового забезпечення.

Стверджує, що у зв`язку із збільшенням грошового забезпечення військовослужбовців пенсію позивача перерахували і її розмір (70% грошового забезпечення) є більшим, ніж розмір до перерахунку (82% грошового забезпечення).

Ухвалою суду від 18 лютого 2021 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.29-30).

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини і факти, що стали підставами звернення.

Так, позивачу (пенсіонер МВС України) призначена пенсія з 10 грудня 2002 року в розмірі 82% грошового забезпечення, що склало 530,59 грн. (а.с.34).

Станом на грудень 2015 року пенсія становила 82% грошового забезпечення (3061,26 грн.) (а.с.34).

З 01 січня 2016 року розмір пенсії склав 70% грошового забезпечення (5995,46 грн.) (а.с.34).

21 березня 2018 року Управління 2 видало довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку пенсії, №7509 станом на січень 2016 року, у якій зазначено, що розмір грошового забезпечення складає 8564,94 грн. (а.с.20).

У квітня 2018 року Управління перерахувало пенсію позивача на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова) з урахуванням довідки Управління 2, починаючи з 01 січня 2016 року.

Розмір пенсії склав 5995,46 грн. (70% грошового забезпечення) (а.с.34).

Позивач звернувся до суду 15 лютого 2021 року (а.с.27).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, позивач прагне перерахунку пенсії та виплати додаткових коштів.

Стверджує, що отримує пенсію у меншому розмірі з вини Управління.

Вирішуючи спір, у суду виник обов`язок дати відповідь на таке запитання: який відсоток грошового забезпечення становить пенсія позивача станом на 01 січня 2016 року?

У грудні 2015 року Управління нараховувало пенсію у розмірі 82% грошового забезпечення.

За січень 2016 року відповідач нарахував пенсію у розмірі 70% грошового забезпечення, керуючись приписами частини 2 статі 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон).

Цією нормою права встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Таке максимальне обмеження розміру пенсії встановлено Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі - Закон 2), яким внесли зміни до Закону.

Закон 2 набрав чинності 01 квітня 2014 року.

Тому виникає питання: чому Управління не застосовувало таку величину обмеження пенсії військовослужбовців з 01 травня 2014 року?

Відзив на позов не містить відповіді на таке запитання.

Це вказує на непослідовність дій Управління.

Правовідносини військовослужбовця і держави завершуються під час звільнення зі служби.

Військовослужбовцю призначається пенсія відповідно до законодавства, яке діяло на час звільнення.

Ним визначається відсоткове співвідношення пенсії до грошового забезпечення за останньою посадою, яке складається з певних складових, та умови перерахунку, якщо таке право встановлено законом.

Наступні зміни законодавства стосовно проходження військової служби не можуть стосуватись військовослужбовця, якого звільнено, оскільки припинили діяти правовідносини.

Таке правило стосується і законодавства щодо виплати пенсії військовослужбовцю, крім випадків, коли відбувається покращення прав останніх.

Зменшивши відсоткове співвідношення пенсії до грошового забезпечення, Управління надало Закону зворотну дію (поширивши його дію на припинені правовідносини), що призвело до погіршення прав позивача.

Це суперечить приписам статті 58 Конституції України.

Нею встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Збільшення пенсії військовослужбовця пов`язане виключно зі зміною грошового забезпечення військовослужбовців, що встановлено приписами частини 4 статті 63 Закону.

Цією нормою права передбачено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, Закон не дозволяє під час перерахунку пенсії військовослужбовцям у зв`язку зі зміною грошового забезпечення військовослужбовців зменшувати відсоткове співвідношення пенсії до грошового забезпечення, яке встановлено на час звільнення, до тієї межі, щоб новий розмір пенсії (грошовий вираз) був більшим, ніж попередній.

Підсумовуючи, суд зробив висновок, що Управління вчинило протиправні дії стосовно зменшення відсоткового співвідношення пенсії до грошового забезпечення (порушення припису пункту 1 частини 2 статті 2 КАС України).

Такий правовий висновок поділяє і Верховний Суд (справа №686/12623/17).

Порушене право підлягає захисту шляхом зобов`язання Управління перерахувати пенсію та виплатити додаткові кошти.

Що стосується вимоги про зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою, то суд зазначає наступне.

Так, приписами частини 2 статті 55 Закону встановлено, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Отже, в Управління виникне обов`язок нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів після набрання цим рішенням суду законної сили і сплатою додаткових коштів.

Таким чином, на час звернення до суду не виник спір в цій частині позовних вимог.

Тому звернення до суду з такою вимогою є передчасним.

Отже, суд відмовляє у задоволенні позову у цій частині вимог у зв`язку із відсутністю ознак порушеного права, яке підлягає захисту відповідно до приписів частини 1 статті 2 КАС України.

Підсумовуючи, суд констатує про часткове задоволення позову.

Судові витрати у справі складаються з судового збору у сумі 908 грн. (а.с.13).

Суд розподіляє судові витрати відповідно до приписів статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 263, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 з 82% до 70% грошового забезпечення, починаючи з 15 серпня 2020 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 , починаючи з 15 серпня 2020 року, враховуючи її розмір у 82% грошового забезпечення, та виплатити кошти з урахуванням раніше сплачених.

В іншій частині позовних вимог відмовити у задоволенні.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині нарахування та виплати пенсії за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. Брегей