Справа № 540/2368/21
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2021-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 р. м. ХерсонСправа № 540/2368/21

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Попов В.Ф., перевіривши виконання вимог статей 160-168 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Білозерської селищної ради про скасування розпорядження № 143 к від 27.04.2021 року "Про проведення службового розслідування та відсторонення від здійснення повноважень за посадою",

встановив:

Позивач звернувся до суду із цим позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправним та скасувати розпорядження № 143 к від 27.04.2021 року "Про проведення службового розслідування та відсторонення від здійснення повноважень за посадою".

Відповідно до пункту 4 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Статтею 1 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кодекс адміністративного судочинства України визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:

1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; ......

Приписами пунктів 2, 17 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у цьому Кодексі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

- публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

- публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Зі змісту наведених норм випливає, що для спору, який має бути вирішений в порядку адміністративного судочинства має бути уповноваження одного суб`єкта владно керувати поведінкою іншого суб`єкта (суб`єктів), а ці суб`єкти зобов`язані виконати вимоги та приписи такого владного суб`єкта.

До юрисдикції адміністративних судів віднесені тільки ті публічно-правові спори, які виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктами владних повноважень віднесених до їх компетенції владних управлінських функцій, а не взагалі всіх функцій, які виконують суб`єкти владних повноважень.

З матеріалів адміністративного позову вбачається, що ОСОБА_1 обіймає посаду директора КП "Агрофірма радгосп "Білозерський". 27.04.2021 відповідачем прийнято оскаржуване розпорядження про проведення службового розслідування та відсторонення від здійснення повноважень за посадою відносно позивача. Позивач вважає розпорядження протиправним, тому звернувся до суду.

Відповідно до статуту КП Агрофірма радгосп "Білозерський" це підприємство є юридичною особою. Підприємство за своє організаційною формою є комунальним унітарним підприємством.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 на публічній службі не перебуває, призначений на посаду директора за контрактом, відповідно спір, який виник між сторонами з приводу розпорядження про проведення службового розслідування та відсторонення від здійснення повноважень не відноситься до категорії спорів з приводу проходження та звільнення з публічної служби.

Крім того, суд зазначає, що спірне спірне розпорядження, прийнято у межах трудових відносин та не є нормативним актом чи правовим актом індивідуальної дії, прийнятим на реалізацію владних управлінських функцій Управлінням Міністерства екології та природних ресурсів України.

Відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходження та припинення, правовий статус державного службовця регулює Закон України "Про державну службу" від 17 листопада 2011 року № 4050-VI.

Дія цього Закону не поширюється на працівників державних підприємств, установ та організацій (пункт 8 частини другої статті 2).

Таким чином, Закон України "Про державну службу" від 17 листопада 2011 року № 4050-VI не поширюється на спірні правовідносини. Посада на якій перебуває позивач не відноситься до посад державної служби. Крім того, перебування позивача на посаді директора підприємства не є діяльністю на державній політичній посаді і не наділена владно-управлінськими функціями.

Частиною першою статті 3 Кодексу законів про працю України встановлено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Необхідно зауважити, що судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне між собою.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Необхідно звернути увагу і на те, що приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Отже, як установлено, спірні правовідносини стосуються прав та інтересів позивача, а позовні вимоги у зазначеній справі спрямовані на захист його трудового права. З огляду на суб`єктний склад сторін спору він має вирішуватися за правилами цивільного судочинства.

Зазначена правова позиція також, викладена в Ухвалі Верховного Суду від 05.02.2019 р. № 826/20585/14.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження у адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 необхідно відмовити на підставі пункту 1 частини першої статті 170 КАС України.

Згідно із частиною п`ятою статті 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Відповідно до частини шостої статті 170 КАС України необхідно роз`яснити позивачу, що розгляд даного спору віднесений до юрисдикції місцевих загальних судів.

Також суд вважає за необхідне вказати, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 7 Закону України Про судовий збір, у разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, сплачена сума судового бору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Із урахуванням того, що позивачем сплачено судовий збір, суд вважає за необхідне його повернути.

Керуючись ст.170, 243, 248 КАС України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень) відповідно до квитанції № 9233-7511-1120-4308 від 26.05.2021.

Роз`яснити позивачеві, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Позовну заяву разом із усіма доданими до неї документами повернути позивачу.

Розгляд такої справи віднесено до суду загальної юрисдикції.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня складання повного судового рішення, через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.Ф. Попов

кат. 106020000