Справа № 333/2391/21
Суддя: Варнавська Л. О.
Дата ухвалення: 2021-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/2391/21
Провадження № 2-а/333/77/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: судді Варнавської Л.О., розглянувши адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за позовом ОСОБА_1 до інспектора третього батальйону другої роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області молодшого лейтенанта Рибицького Станіслава Олександровича, Управління патрульної поліції в Запорізькій області, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із уточненою позовною заявою до інспектора третього батальйону другої роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області молодшого лейтенанта Рибицького Станіслава Олександровича, Управління патрульної поліції в Запорізькій області, про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 07.04.2021 року, ОСОБА_1 на автомобілі Geely Emgrand, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по Набережній магістралі в м. Запоріжжя, де був зупинений екіпажем патрульної поліції за нібито порушення правил дорожнього руху, а саме перевищення швидкості руху. На вимогу інспектора патрульної поліції мною було передано посвідчення водія та реєстраційне свідоцтво на автомобіль, після чого інспектором було повідомлено про перевищення швидкості руху, а саме рух зі швидкістю 75 км/год, що є перевищенням встановленої швидкості руху в населеному пункті, а саме порушенням п. 12.4 Правил дорожнього руху

На місці зупинки поліцейським була складена та надана ОСОБА_1 під підпис постанова про адміністративне правопорушення, та у випадку не згоди з постановою звернутися до суду.

ОСОБА_1 вважає, що при складанні постанови поліцейським були порушення вимоги ст. 280 КУпАП. В діях ОСОБА_1 взагалі відсутній склад правопорушення, оскільки відповідачем не надано достатніх доказів перевищення ним швидкості руху, через що просить визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серії ЕАН № 4034309, від 07 квітня 2021 року, про накладення на нього адміністративного стягнення.

Позивач зазначає, що відповідно до ч. 1 статті 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог - дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пунктом 5 розділу IV Інструкції № 1395 "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі; нормативно-правовий акт № 1395 від 07.11.2015 року, передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі

Згідно із п 12.4 Правил дорожнього руху, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км./год.

Рішенням Запорізької міської ради № 68 від 18 грудня 2019 року, яке оприлюднено на офіційному сайті 03 лютого 2020 року, збільшено швидкість руху транспортних засобів вздовж вул. Прибережна автомагістраль у м. Запоріжжі до 70 км/год. У період з 01 квітня до 01 листопада.

Отже, найнижча допустима швидкість руху транспортного засобу становить не більше 70 км/год., що вказує на те, що у разі фактичного руху позивача на зазначеній ділянці автошляху зі швидкістю 75 км/год, воно не є адміністративним правопорушенням за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Стосовно правових підстав застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam 000571 ОСОБА_1 зазначає, щонаказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02 листопада 2015 року № 1362 пристрій був TruCamвиключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Тобто, вказана процедура проводилась виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, які планувалося серійно виробляти в Україні або ввозити на територію України відповідними партіями.

Така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Проте, в постанові ЕАН 4034309 вказано прилад TruCam000571, який взагалі відсутній як самостійний у переліку вимірювачів швидкості руху.

Вважає, що матеріалами справи про адміністративне правопорушення не доведено того, що ОСОБА_1 , допустив 07 квітня 2021 року порушення Правил дорожнього руху,а сама постанова не може бути підтвердженням порушення позивачем ПДР України, оскільки лише описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом учинення особою такою порушення. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

У зв`язку з чим, просить суд скасувати постанову серії ЕАН № 4034309 від 07.04.2021 року, відносно ОСОБА_1 , винесену Інспектором третього батальйону другої роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області молодшим лейтенантом Рибицьким Станіславом Олександровичем, за ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити. Стягнути на користь ОСОБА_1 , судові витрати в розмірі судового збору 454 гривні 00 копійок.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.04.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. (а.с.29, зворот)

Копію ухвали від 26.04.2021 року, копію позовної заяви з матеріалами позову, направлено відповідачам за місцем їх знаходження, відповідно до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України.

17.05.2021 року та 24.05.2021 року на адресу суду представником УПП в Запорізькій області надано відзиви на позовну заяву відповідно до якого зазначає, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

07.04.2021 р. під час несення служби в м. Запоріжжі, інспектором управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП Рибицьким С.О. за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 ТС №000571 було виявлено порушення Правил дорожнього руху. А саме, водій транспортного засобу Geely Emgrand з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 75 (сімдесят п`ять) км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 25 (двадцять п`ять) км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України.

Особи, які порушують ці Правила дорожнього руху, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію" поліцейським було прийнято рішення про зупинення вищевказаного транспортного засобу для з`ясування всіх обставин по справі. Зупинивши автомобіль під керуванням позивача, представившись згідно ч.3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», була наголошена причина звернення, а саме те, що водій порушив вимоги ПДР України. Згідно ч.1, п.2, ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" у поліцейського були підстави для перевірки документів особи у зв`язку з чим здійснено їх перевірку.

З приводу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 ТruCam, зазначив наступне:

На виконання вимог Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11.02.1998 р. № 113/98-В» та «Порядку оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки», затвердженого наказом Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України від 19.02.2002 № 100», які наразі втратили чинність, і здійснювалися державні приймальні випробування приладу ТruCam з подальшою реєстрацією останнього в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки і видачею Сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362 ТruCam був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки. У разі виключення затвердженого типу засобів вимірювальної техніки із Державного реєстру заборонялося їх серійне виробництво або ввезення на територію України.

Однак, засоби вимірювальної техніки, які були ввезені на територію України та введені в експлуатацію до моменту виключення їх із вказаного Державного реєстру, дозволяється застосовувати, оскільки в даному випадку закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Також необхідно зауважити, що відповідно до п. 3 Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.07.2016 № 1161, який є чинним, зберігання інформації про затверджені типи засобів вимірювальної техніки, унесені в установленому порядку до набрання чинності Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, як і формування та ведення вказаного реєстру, здійснювалося до 01.01.2019. При цьому, прилад ТruCam було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, відповідно, його подальша експлуатація жодним чином не обмежена нормами чинного законодавства.

Наразі єдиною та визначальною вимогою діючого законодавства у сфері метрології та метрологічної діяльності до засобів вимірювальної техніки, які вже введено в експлуатацію, є необхідність здійснення їх повірки. Відповідно до ст. 17 «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 р. № 1314-УІ (набрав чинності 01.01.2016 р.) законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

В свою чергу, відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/19784, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 07.10.2020 р. та чинного до 07.10.2021 р., лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів ТruCam LTI 20/20 № ТС000571 є придатним до застосування.

Новим законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 р. № 1314-VІ (набрав чинності 01.01.2016 р.) не передбачено повторного проходження даної процедури сертифікації для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Більше того, такої процедури як «сертифікація» взагалі вже не міститься в нормах чинного законодавства України.

Таким чином, посилання на не чинність сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA-МІ/1-2903-2012 від 29.08.2012 у зв`язку із виключенням засобу вимірювальної техніки із Державного Реєстру є необгрунтованим та повністю спростовується вищевикладеним.

Для всіх законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, згідно наказу Мінекономрозвитку від 13.10.2016 № 1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлено міжповірочні інтервали. В тому числі це стосується вимірювачів швидкості руху транспортних засобів дистанційних, до яких відноситься і вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 ТruCam. Міжповірочний інтервал для нього становить 1 рік (свідоцтво про повірку міститься в матеріалах справи).

Можливість використання виробу ТruCam також підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 року № 04/02/03/-3008, який підтверджує правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування АЕS відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Додаткове роз`яснення з цього питання було викладено у відповіді Міністерства економічного розвитку та торгівлі від 23.01.2019 вих. № 3423-08/3679-09.

Також зазначає, що позиція щодо правомірності використання поліцією лазерних вимірювачів швидкості ТruCam та належності доказів, отриманих з цих пристроїв, була застосована у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2019 у справі № 359/9278/18.

Щодо посилання позивача на рішення №68 Запорізької міської ради від 18 грудня 2019 року, зазначає наступне

Відповідно до п.12.8 Правил дорожнього руху України, на ділянках доріг, де створені дорожні умови, що дають можливість рухатися з більш високою швидкістю, за погодженим з уповноваженим підрозділом Національної поліції рішенням власників доріг або органів, яким передано право на утримання таких доріг, дозволена швидкість руху може бути збільшена шляхом встановлення відповідних дорожніх знаків.

Відповідно до п. 2.1 Рішення Запорізької міської Ради № 68 від 18.12.201 року, розробити та погодити з Управлінням патрульної поліції в Запорізькій області і затвердити у передбаченому законодавством порядку схеми організації дорожнього руху з встановленням необхідних дорожніх знаків та нанесенням відповідної дорожньої розмітки вздовж Прибережної автомагістралі.

На адресу управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції не надходила схема організації дорожнього руху від Районних адміністрацій Запорізької міської ради по Вознесенівському, Олександрівському та Комунарському районах. Також не було виконано вимоги щодо встановлення відповідних дорожніх знаків на Прибережній автомагістралі. У зв`язку з чим водії під час керування транспортним засобом повинні керуватись п. 12.4 Правил дорожнього руху України, а саме у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Таким чином обставини, на які вказує позивач, не виключають подію інкримінованого йому правопорушення та склад такого правопорушення у його діях.

Враховуючи вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП відносно нього була винесена постанова у справі про таке правопорушення.

Інспектор Рибицький С.О. відзив на позов не подав.

Клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін від учасників справи не надходило.

27.05.2021 року позивачем ОСОБА_1 надано відповідь на відзив, відповідного до якої зазначено, що відповідачем не доведено факту вчинення позивачем

адміністративного правопорушення та з матеріалів справи неможливо достовірно встановити даний факт, відтак і підстави для притягнення

позивача до адміністративної відповідальності відсутні. Позивач зазначає про відсутній сертифікат від 2020 - 2021 року, що підтверджує про те, що даний пристрій який був зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12, але наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02 листопада 2015 року № 1362 пристрій був ТruCam виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки. Ні свідоцтво про перевірку засобу вимірюваної техніки, ні експертний висновок жодним чином не підтверджує законність та точність вимірювання без надання сертифікату, тому позиція відповідача дуже хибна та саме підтверджує позицію позивача, щодо неналежного використання вимірювальної технікі співробітниками поліції.

Жодний документ незасвідчений відповідачем, що підтверджує відсутність у відповідача оригіналу документів які долучені в якості доказів у своєму запереченні. Крім того на копії відсутні номерні знаки НОМЕР_2 та взагалі не мають ознаків автомобіля.При цьому, відповідачем до матеріалів справи додано оптичний диск з місця події, на якому, зокрема, міститься відеофайл фотознімок з приладу ТruCam Тс 000571.

Таким чином, надані відповідачем матеріали на оптичному диску підпадають під визначення електронного доказу, встановленого ст. 99 КАС України, отже, копії зазначених доказів мають бути засвідчені електронним цифровим підписом або мають бути надані суду в оригіналі, що також передбачає наявність на них, серед іншого ознак цифрового підпису автора.

Шляхом огляду змісту оптичного диску, на відеозаписі та фотознімку з приладу ТruCam Тс 000571, відсутній цифровий підпис як їх автора так і особи, уповноваженої на виготовлення даних копій. Таким чином, наданий суду відеозапис та фотознімок з приладу ТгиСАМ не є допустимими доказами в розумінні ст. 74 КАС України.

Крім того, до матеріалів справи не надано носій, на який безпосередньо здійснений запис правопорушення (в даному випадку - прилад ТruCam чи його носій даних), який відповідно до вимог вищенаведених норм Закону є оригіналом такого електронного доказу.

Інших належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення,, відповідачем не надано та матеріали справи не містять.

На підставі ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно із п.1 ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За нормою п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача у даному випадку - постанова про адміністративне стягнення є правовим актом індивідуальної дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

До компетенції органів Національної поліції відповідно до ст. 222 КУпАП зокрема віднесено розгляд справи за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Тобто, складення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення є складовою виконання посадовою особою Національної поліції України своїх процесуальних обов`язків передбачених законом.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

З наведеного вбачається, що диспозиція, сформульована в ч.1 ст.122 КУпАП є бланкетною нормою, тобто такою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність. Таким чином, у вказаній постанові про адміністративне правопорушення повинно бути посилання на відповідний пункт ПДР, що передбачає вимоги до технічного стану транспортного засобу.

У постанові про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП вказано про порушення останнім п. 12.4 ПДР.

Пунктом 12.4 Правил дорожнього руху передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Із оскаржуваної постанови вбачається, що автомобіль Geely Emgrand, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 рухався зі швидкістю 75 км/год.

Позивач вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вздовж Прибережної автомагістралі швидкість руху транспортних засобів збільшено до 70 км/год в період з 01 квітня до 01 листопада відповідно до рішення ЗМР № 68 від 18.12.2019 р.

Поряд із цим, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 12.8. розділ 12 ПДР України, зазначено, що на ділянках доріг, де створені дорожні умови, що дають можливість рухатися з більш високою швидкістю, за погодженим з уповноваженим підрозділом Національної поліції рішенням власників доріг або органів, яким передано право на утримання таких доріг, дозволена швидкість руху може бути збільшена шляхом встановлення відповідних дорожніх знаків.

18.12.2019 року, керуючись законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про автомобільні дороги», Про дорожній рух», з метою збільшення пропускної спроможності Прибережної автомагістралі, Запорізька міська рада вирішила:

1. Збільшити швидкість руху транспортних засобів вздовж Прибережної автомагістралі до 70 км/год в період з 01 квітня до 01 листопада.

2. Районним адміністраціям Запорізької міської ради по Вознесенівському, Олександрівському та Комунарському районах:

2.1. Розробити та погодити з Управлінням патрульної поліції в Запорізькій області і затвердити у передбаченому законодавством порядку схеми організації дорожнього руху з встановленням необхідних дорожніх знаків та нанесенням відповідної дорожньої розмітки вздовж Прибережної автомагістралі.

2.2. Встановити дорожні знаки, які визначають дозволену швидкість руху транспортних засобів вздовж Прибережної автомагістралі відповідно до схем, розроблених, погоджених та затверджених відповідно підпункту 2.1 пункту 2 цього рішення.

3. Управлінню внутрішньої політики, преси та інформації міської ради оприлюднити інформацію через засоби масової інформації щодо організації дорожнього руху.

4. Контроль за виконанням рішення покласти на заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_2 та на постійну комісію міської ради з питань життєзабезпечення міста ( ОСОБА_3 )

Зазначене рішення оприлюднено на офіційному сайті 03 лютого 2020 року.

Згідно відповіді Департаменту інфраструктури та благоустрою ЗМР від 26.06.2020 року стосовно дотримання рішення ЗМР № 68 «Про збільшення швидкості руху транспортних засобів на Прибережній автомагістралі до 70 км/год в період з 01 квітня до 01 листопада зазначено наступне.

Департаментом інфраструктури та благоустрою Запорізької міської ради направлено лист на адресу управління патрульної поліції ДПП НГ1 в Запорізькій області для надання дислокації місць встановлення дорожніх знаків, які визначають дозволену швидкість руху транспортних засобів на Прибережній магістралі до 70 км/год в період з 01 квітня до 01 листопада.

Листом управління патрульної поліції ДПП НП в Запорізькій області повідомило, що за перше півріччя 2020 року на Прибережній автомагістралі сталось 44 дорожньо-транспортні пригоди з потерпілими, учасники яких отримали травми різних ступенів. Однією з основних причин зазначених дорожньо-транспортних пригод стало перевищення водіями дозволеної швидкості руху.

На підставі вищевикладеного та за результатами проведеної перевірки, управління патрульної поліції ДПП НП в Запорізькій області прийшло до висновку, що збільшення швидкості руху транспортних засобів на Прибережній магістралі в м. Запоріжжі до 70 км/год в період з 01 квітня до 01 листопада неминуче призведе до збільшення кількості дорожньо- транспортних пригод з потерпілими, у зв`язку з чим Управління патрульної поліції в Запорізькій області категорично заперечує проти збільшення швидкості руху транспортних засобів на Прибережній магістралі в м.Запоріжжі до 70 км/год в період з 01 квітня до 01 листопада.

На сьогодні, схему встановлення дорожніх знаків, яка визначає дозволену швидкість руху транспортних засобів на Прибережній магістралі не розроблено районними адміністраціями Запорізької міської ради по Вознесенівському, Олександрійському та Комунарському районах.

Відповідних дорожніх знаків, які дозволяють збільшення швидкості руху дозволеної, на Прибережній магістралі не встановлено.

За вказаних вище обставин, суд вважає, що посилання позивача на рішення ЗМР № 68 «Про збільшення швидкості руху транспортних засобів на Прибережній автомагістралі до 70 км/год в період з 01 квітня до 01 листопада» є безпідставним, оскільки не виконанні вимоги п.12.8. ПДР України.

Відповідно до п.2.3 (Б) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Частина 5 ст.14 ЗУ «Про дорожній рух» зазначає, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Таким чином, позивач, як учасник дорожнього руху мав бути обізнаний, що рух на спірній ділянці дороги є обмеженим та становить 50 км/год., оскільки останній здійснював рух саме в населеному пункті.

Щодо посилання позивача на те, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTІ 20/20 № ТС 000571 виключений з державного реєстру засобів вимірювальної техніки, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до постанови про адміністративне правопорушення, вимірювання швидкості здійснювалось лазерним вимірювачем швидкості руху TruCam, серійний номер ТС 000571.

З копії Сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки серії UА-MI/1 № 1-2903-2012, долученого відповідачем до свого відзиву, слідує, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UA-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12.

При цьому, чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Більше того, така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, наказом Мінекономрозвитку від 13.10.2016 року № 1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо врегульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категріями», зареєстрованими в Мін?юсті 01.11.2016 року № 1417/29547, встановлені міжповірочні інтервали незалежно від назви, типу, модифікації, виробника цих ЗВТ. Для вимірювачів швидкості руху транспортних засобів дистанційних встановлено міжповірочний інтервал 1 рік.

Проведення перевірки передбачено Порядком проведення перевірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08.02.2016 № 193.

Відповідно до копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/19784, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 07.10.2020 року та чинного до 07.10.2021 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 № ТС000571, є придатним до застосування.

Необхідно зазначити, що можливість використання виробу «TruCam LTІ 20/20» виробництва LaserTechnologyInc, США також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку.

Суд зауважує, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTІ 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Разом з тим, для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому, враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam. Між тим, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

Крім того, слід вказати, що наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 № 1362 зазначений пристрій TruCam був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки. У разі виключення затвердженого типу засобів вимірювальної техніки із Державного реєстру, заборонялося їх серійне виробництво або ввезення на територію України. Таким чином, оскільки прилад TruCam було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, відповідно його подальша експлуатація не обмежена нормами чинного законодавства.

У зв`язку з цим, суд дійшов висновку про можливість використання вимірюваної техніки TruCam LTI 20/20 № ТС 000571, яким було зафіксовано факт адміністративного правопорушення.

Підставами для висновку, про порушення ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, вичерпний перелік яких наведений у статті 251 Кодексу.

Відповідно до статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити в т.ч. відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

У постанові про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП вказано про те, що швидкість вимірювалась приладом TruCam ТС 000571.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис. Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, відповідачем, на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, було надано до суду відеозапис та фотозйомку (роздруківку) з технічного засобу TruСАМ ТС 000571.

Наданий відповідачем відеозапис на DVD-диску підпадає під визначення електронного доказу, встановленого ст. 99 КАС України, отже, копії зазначених доказів мають бути засвідчені електронним цифровим підписом відповідача або мають бути надані суду в оригіналі, що також передбачає наявність на них, серед іншого - ознаки цифрового підпису автора.

Як встановлено судом, шляхом огляду змісту DVD-диску, на відеозапису відсутній цифровий підпис як їх автора так і особи, вповноваженої на виготовлення копії відеозапису.

З наданої до відзиву на позовну заяву копії фотознімку з приладу TruСАМ ТС 000571 неможливо встановити марку автомобіля та номерний знак.

Таким чином, надані суду відеозапис та фотознімки з приладу ТruCAM не є допустимими доказами в розумінні ст. 74 КАС України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї (п. 1 ст. 32), неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів (п. 45 рішення у справі Бочаров проти України від 17.06.2011 р.; п. 75 рішення у справі Огороднік проти України від 05.05.2015 р.; п. 52 рішення у справі Єрохіна проти України від 15.02.2013 р.).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідач, заперечуючи проти позову, не довів належними доказами факт вчинення позивачем зазначеного в оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення.

Єдиний доказ, який був зазначений в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення, не є завіреним належним чином, а тому правопорушення не може вважатися доведеним.

Отже, відповідачем не надано належних та допустимих доказів порушення позивачем п. 12.4 ПДР та не надано до суду жодних доказів в підтвердження правомірності свого рішення.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з положеннями статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем при поданні позову сплачений судовий збір 454 грн., який підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Керуючись ст.ст. 122, 241-246, 255, 286 КАС України, ст. 293 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора третього батальйону другої роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області молодшого лейтенанта Рибицького Станіслава Олександровича, Управління патрульної поліції в Запорізькій області, про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАН № 4034309 від 07.04.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яка прийнята старшим лейтенантом поліції УПП в Запорізькій області Рибицьким Станіславом Олександровичем, про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП у розмірі 340 грн.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України судовий збір у розмірі 454 гривні.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його підписання.

Повний текст рішення складено 04.06.2021 року.

Суддя

Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська