Справа № 160/329/21
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2021-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2021 року Справа № 160/329/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та стягнення компенсації, -
06.01.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції України у Дніпропетровській області по невиплаті компенсації (грошового забезпечення) за роботу в надурочний час ОСОБА_1 за період з червня 2019 року по серпень 2020 року; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції України у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 компенсацію за службу (роботу) в надурочний час за період з червня 2019 року по серпень 2020 року в розмірі 179 484, 78 грн.
Позов обґрунтовано тим, що відповідачем протиправно не виплачено позивачу заробітну плату за відпрацьовані надурочні години. Заробітна плата позивачу нарахована лише за відпрацьовану законодавством норму, інформація щодо нарахування йому заробітної плати за відпрацювання надурочних годин відсутня. Вважає, що так як служба здійснювалась в черговому режимі за графіком, порушення прав виникли не внаслідок особливого характеру служби, а внаслідок недотримання керівництвом норм чинного законодавства про працю, яке спричинило перевищення 40-годинної норми і порушення режиму відпочинку, а саме між чергуваннями було менше 2 діб відпочинку. У зв`язку з викладеним, позивач просив задовольнити позов.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2021 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Заперечуючи проти позовної заяви, представником відповідача 18.02.2021 року подано письмовий відзив на позов, який долучено до матеріалів справи.
Водночас, відповідач зазначив, що згідно довідки, яка надана т.в.о. начальника ВП № 7 Дніпровського районного управління поліції (на час виникнення спірних правовідносин - Шевченківське ВП ДВП) ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 проходив службу на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП з 17.04.2018 року по 01.09.2020 року, та був звільнений зі служби в Національній поліції України наказом ГУНП від 31.08.2020 року № 236 о/с за п. 7 (за власним бажанням) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію». В період проходження служби в Шевченківському ВП ГУНП ОСОБА_1 після несення служби в добових нарядах надавався відповідний час для відпочинку. Таким чином, з огляду на приписи Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-УІІІ та Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, в ГУНГ відсутні правові підстави для виплати ОСОБА_1 , компенсації за служба понад установлений службовий час за період з червня 2019 року по серпень 2020 року. Підсумовуючи вищевикладене, вважає, що позовні вимогі ОСОБА_1 до ГУНП є безпідставними, і такими, що не ґрунтуються на законі, а викладені у позові обставини не відповідають дійсності.
10.03.2021 року позивачем подано відповідь на відзив в якій він підтримав позицію викладену в позовній заяві. Додатково зазначив, що листом Міністерства юстиції України від 26.12.2008 за №758-0-2-08-19 «Щодо практики застосування норм права у випадку колізії», пунктом 3 передбачено, що у разі існування неузгодженості між актами, виданими одним й тим же органом, але які мають різну юридичну силу, застосовується акт вищої юридичної сили. Наприклад, у випадку суперечності норм закону та Конституції України (254к/96-ВР), які прийняті Верховною Радою України - колізія вирішується на користь Конституції, яка має найвищу юридичну силу. Отже, ЗУ «Про національну поліцію» суперечить Кодексу законів про працю, який має найвищу юридичну силу, а тому твердження відповідача, що в даному випадку слід керуватися нормами спеціального закону є неправильними.
Дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, старший лейтенант ОСОБА_1 проходив службу на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області з 17.04.2018 до 01.09.2020 та був звільнений зі служби в Національній поліції України наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 31.08.2020 № 236 о/с за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням).
В період проходження служби і Шевченківському ВП ДВП ОСОБА_1 неодноразово залучався до несення служби у добових нарядах. Після несення служби останньому надавався відповідний час для відпочинку, що підтверджується довідкою № 437/15-893 від 16.02.2021 року.
Листом від 27.10.2020 № 1/0-7122/103/05-2020 «Про розгляд вимоги» ОСОБА_1 було надано відповідь на вимогу від 06.10.2020 року щодо виплати грошових коштів за виконання надурочних робіт повідомлено, що у Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області відсутні законні підстави для виплати грошових коштів за виконання надурочних робіт.
Не погоджуючись з такими діями відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи адміністративний спір по суті суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII).
Згідно зі ст. 91 Закону України "Про національну поліцію" особливий характер служби в поліції містить такі спеціальні умови для певних категорій поліцейських: 1) службу у святкові та вихідні дні; 2) службу позмінно; 3) службу з нерівномірним графіком; 4) службу в нічний час.
Розподіл службового часу поліцейських визначається розпорядком дня, який затверджує керівник відповідного органу (закладу, установи) поліції.
Для поліцейських установлюється п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями, а для курсантів (слухачів) вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які готують поліцейських, - шестиденний робочий тиждень з одним вихідним днем.
Вихідні, святкові та неробочі дні є днями відпочинку для всіх поліцейських, крім залучених до виконання службових обов`язків.
Поліцейським, які виконували службові обов`язки у вихідні, святкові та неробочі дні, крім поліцейських, які працюють у змінному режимі, відповідний час для відпочинку в порядку компенсації надається протягом двох наступних місяців.
Статтею 94 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) обумовлено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України. За поліцейськими, які тимчасово проходять службу за межами України, зберігається виплата грошового забезпечення в національній валюті та виплачується винагорода в іноземній валюті за нормами і в порядку, що визначаються Кабінетом Міністрів України. Поліцейські, відряджені до інших органів державної влади, установ, організацій та прикомандировані відповідно до цього Закону, отримують грошове забезпечення, враховуючи посадовий оклад за посадою, яку вони займають в органі, установі чи організації, до якої вони відряджені, а також інші види грошового забезпечення, визначені цим Законом. Грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.
Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260 (далі - Порядок № 260).
Положення Порядку № 260 визначають критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання).
Пунктом 3 визначено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.
До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до пункту 20 за виконання службових обов`язків понад установлений службовий час, у вихідні, святкові та неробочі дні грошове забезпечення поліцейським додатково не виплачується. Поліцейським, які виконували службові обов`язки у вихідні, святкові та неробочі дні, крім поліцейських, які працюють у змінному режимі, відповідний час для відпочинку (у порядку компенсації) надається протягом двох наступних місяців.
З урахуванням викладеного, суд зазначає, що компенсація за надурочний час не підлягає виплаті у грошовому еквіваленті, оскільки на законодавчому рівні встановлено її компенсацію шляхом надання відповідного часу для відпочинку протягом двох наступних місяців.
Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07 серпня 2019 року у справі №8205122/17.
Відтак, позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.
При цьому, суд зазначає, що до правовідносин, які стосуються проходження служби у поліції слід застосовувати спеціальне законодавство, водночас, якщо спірні правовідносини не врегульовані спеціальним законодавством, підлягають застосуванню норми трудового законодавства.
В даному випадку, наказ № 260, вступив в дію -27.05.2016, яким встановлено пряму заборону на виплату поліцейським грошового забезпечення за виконання службових обов`язків понад установлений службовий час, тому підстави для нарахування за службу (роботу) в надурочний час за період з червня 2019 року по серпень 2020 року відсутні.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є не обґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та стягнення компенсації - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська