Справа № 161/5721/21
Суддя: Пушкарчук В. П.
Дата ухвалення: 2021-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/5721/21
Провадження № 2-а/161/158/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.

при секретарі Фурман Ю.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора відділення № 1 Червоноградського районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області старшого лейтенанта Б`ялика Тараса Дмитровича, Головного управління національної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

29.03.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що 19.03.2020 року його було зупинено інспектором поліції, який пред`явив йому обвинувачення у порушенні вимог ПДР України. Незважаючи на його ґрунтовні заперечення щодо відсутності інкримінованого правопорушення, відносно нього було проведено розгляд справи, а також винесено постанову за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП України та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 850 гривень. З оскаржуваною постановою він не погоджується та вважає її незаконною. Дійсно, 19.03.2021 року близько 23 год. 25 хв. його було зупинено інспектором поліції та пред`явлено обвинувачення в тому, що він керував транспортним засобом в якого в темну пору доби не підсвічувався задній номерний знак, чим порушив п. 2.9 «в» ПДР України. Разом з тим, перед початком руху він ретельно перевірив належність роботи освітлення заднього номерного знаку. Технічна особливість конструкції його автомобіля передбачає лише одну лампочку освітлення номерного знаку. При цьому, під час руху транспортним засобом неможливо спостерігати, чи горить лампочка освітлення номерного знаку, неможливо встановити дату та час, коли лампочка може вийти з ладу. У свою чергу, після зупинки інспектором і вказівки на непрацююче освітлення заднього номерного знаку він замінив лампочку на запасну в результаті чого на місці усунув порушення справності транспортного засобу. Очевидно, що внаслідок неякісного дорожнього покриття лампочка під час руху перегоріла. Відповідно до ПДР України при виникненні будь-яких несправностей на шляху слідування водій повинен застосувати заходи до їх усунення. Відсутність освітлення номерного знака не є перешкодою для подальшого руху автомобіля і на ділянці дороги, рух по якій досить не інтенсивний, і не загрожує безпеці дорожнього руху. Однак, поліцейський проігнорував очевидну відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення та виніс відносно нього оскаржувану постанову. На підставі викладеного вважає, що у його діях відсутній склад правопорушення, що передбачений ч. 6. ст. 121 КУпАП. Враховуючи наведене, просить суд оскаржувану постанову скасувати, провадження відносно нього за ч. 6 ст. 121 КУпАП закрити та стягнути з відповідача на свою користь судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 21.04.2021 року до участі у справі залучено співвідповідача Головне управління Національної поліції у Львівській області.

У судове засідання позивач подав заяву, в якій підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити та розгляд справи проводити у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 19.03.2021 року інспектор відділення № 1 Червоноградського районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області старший лейтенант Б`ялик Т.Д. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, серія БАВ № 120861 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 19.03.2021 року близько 23 год. 25 хв., м. Радехів Львівської області, керував транспортним засобом Opel Vivaro д.н.з. НОМЕР_1 , у якого в темну пору доби не підсвічувався задній номерний знак, чим порушив п. 2.9 «в» ПДР України.

Пунктом 2.9 «в» ПДР України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, не визнавав.

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Разом з тим, жодних доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ознаками вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, відповідач суду не надав, доводи ОСОБА_1 викладені ним у позовній заяві, належними та допустимими доказами не спростував.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що будь-які докази, що підтверджують вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення суду не надані, відзив чи будь-які заперечення проти позову на адресу суду не надходили, суд вважає за необхідне позов задовольнити, оскаржувану постанову скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 454 грн.

За таких обставин та з урахуванням того, що поліцейський Б`ялик Т.Д., як суб`єкт владних повноважень, притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КАС України, діяв від імені ГУНП у Львівській області, тому саме з останнього слід стягнути на користь позивача 454 грн.

На підставі ст. ст. 121, 251, 252, 280 КУпАП, керуючись ст. ст. 77, 121, 241-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора відділення № 1 Червоноградського районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області старшого лейтенанта Б`ялика Тараса Дмитровича, Головного управління національної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора відділення № 1 Червоноградського районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області старшого лейтенанта Б`ялика Тараса Дмитровича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії БАВ № 120861 від 19 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 КУпАП України закрити.

Стягнути з Головного управління національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук