Справа № 380/1071/21
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2021-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 року справа №380/1071/21

Львівський окружний адміністративний суд

у складі головуючої судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Термено О.А.,

позивач ОСОБА_1 ,

представника позивача ДжохР.В.,

розглянувши в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання незаконною і скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (79024, м. Львів, вул. Липинського, 54) про визнання незаконною і скасування постанови Західного міжрегіонального управління Укратрансбезпеки про застосування адміністративного-господарського штрафу №212791.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 10.11.2020 Західним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №212791 щодо позивача у розмірі 17000,00 грн. за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 10% до 20% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу. На переконання позивача, відповідачем здійснено контроль із застосуванням приладу, який не пройшов метрологічну атестацію. Зазначає, що під час виїзду з пункту відправлення під час завантаження також проводився габаритно-ваговий контроль заявником, і за його результатами загальна вага автомобіля, та вага на кожну вісь відповідала нормам та стандартам.

Ухвалою суду від 29.01.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний термін для усунення недоліків позовної заяви. На виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху позивач усунув зазначені недоліки.

Ухвалою суду від 25.02.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за цим позовом та вирішено розглянути таку справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач позов не визнав, 27.04.2021 за вх.№29593 подав до суду відзив на позовну заяву. Просив у задоволенні позову відмовити повністю. Зазначив, що 26.09.2020 контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Одеській області, на підставі графіку проведення рейдових перевірок, а також відповідно до направлення на перевірку №02644 від 18.09.2020, на автомобільній дорозі М-05 Київ-Одеса 452 км. + 811 км. проводилась рейдова перевірка у пункті габаритно-вагового контролю транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів. Під час здійснення перевірки були зупинено транспортний засіб RENAULT, номерний знак НОМЕР_2 . За результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу було встановлено, що загальна маса транспортного засобу становила 36080 при нормативно допустимій 40000 кг. Навантаження на одиничну вісь становило 12470 кг. При нормативно допустимому 11000 кг. Дані результатів габаритно-вагового контролю підтверджуються талоном зважування від 26.09.2020, транспортного засобу з номерним знаком НОМЕР_2 . Вказує, що зважування проводилось вагами автомобільними електронними AR-WIM, заводський №0011094, виробник «ESIT», Турція. Стверджує, що ваги пройшли у встановленому порядку повірку, що підтверджується відповідним Свідоцтвом №П40М05904920 від 20.05.2020.

Ухвалою суду від 23.04.2021 вирішено перейти із спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Залучено до участі у справі в якості співвідповідача Державну службу України з безпеки на транспорті.

18.05.2021 за вх. №35084 від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи письмових пояснень та додаткових доказів у справі. Не погоджується з твердженнями відповідача викладеними у відзиві на позовну заяву, зазначає, що надане відповідачем свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П40М05904920 від 20.05.020 не доводить того факту, що ваги, якими здійснювався габаритно-ваговий контроль під час рейдової перевірки є тими вагами, які використовувались під час здійснення такої, оскільки в жодному документі, який був складений під час здійснення перевірки не міститься інформації про прилад, який використовувався. Також вказує на той факт, що під час габаритно-вагового контролю вага відрізнялась від початкової. Просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Співвідповідач, Державна служба України з безпеки на транспорті, відзиву на позовну заяву чи заяви про визнання позову не подала, був належним чином повідомленний про дату, час та місце розгляду справи.

Позивач та представник позивача в засіданні суду позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд позов задоволити.

Відповідачі явки уповноважених представників в засідання суду не забезпечили, були належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

26.09.2020 контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Одеській області, на підставі графіку проведення рейдових перевірок, а також відповідно до направлення на перевірку №02644 від 18.09.2020, на автомобільній дорозі М-05 Київ-Одеса 452 км. + 811 км. здійснено перевірку транспортного засобу марки RENAULT Premium 450 DXI номер НОМЕР_3 з напівпричіпом «SCHMITZ», реєстраційний номер НОМЕР_4 . За результатами було складено Акт №242147 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, Акт №037686 про перевищення транспортним засобом нормативно-вагових параметрів, довідку №0005483 про результати здійснення габаритно-вагового контролю.

На підставі акту про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів № 037686 від 26.09.2020 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Львівській області складено розрахунок № /040 від 25.09.2020 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, згідно якого позивачу нараховано до сплати 55,00 євро.

Як вбачається з акту № 0018886 від 25.09.2020 та довідки № 00007886 від 25.09.2020 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Одеській області зафіксовано перевищення вагових параметрів на вісь, а саме, замість нормативно допустимих 11,22 тонн, навантаження становило 12,47 тонн, тобто на 1,25 тонн більше. При цьому повна маса транспортного засобу не перевищувала нормативно допустиму масу та становила 36,08 тонн при нормативно допустимій 40,8 тонни.

На підставі зазначених матеріалів перевірки Управлінням Укртрансбезпеки у Львівській області складено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 212791 від 10.11.2020, відповідно до якої до ФОП ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 17000,00 гривень за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%. Але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, відповідальність за яке передбачена ч.1 абз. 15 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Позивач вважає такі дії протиправними та такими, що порушують його права, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII (далі - Закон №3353-XII) до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

З метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 №2862-IV (далі - Закон №2862-IV) організація руху транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно до пункту 22.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху), маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04. 2001 № 2344-III (далі - Закон № 2344-III).

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 (далі - Порядок №879).

Пунктом 3 Порядку №879 встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Крім того, відповідно до п.4 Порядку №403 взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування затвердженого Наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2013 №1007/1207, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.02.2014 за №215/24992, посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю:

здійснюють зупинку транспортного засобу для здійснення габаритно-вагового контролю у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) з дотриманням Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013 №422;

видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю;

складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30-31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до підпункту 2 та 3 пункту І Порядку №879 терміни, що вживаються у цьому Порядку, мають таке значення:

вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженого спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології;

великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Згідно пунктів 12, 13 та 14 Порядку №879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Вимоги до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю визначаються Мінінфраструктури.

За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видасться довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а па запит водія міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Відповідно до пункту 21 у разі виявлення факту перевищення хоча б одною вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Зі змісту Акта проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом вбачається, що даний документ не містить характеристик в частині вимірювального та зважувального обладнання при проведенні габаритно-вагового контролю, зокрема, якими саме вагами проводилось зважування транспортного засобу позивача, який відсоток похибки таких ваг.

Відсутність таких документів, зокрема щодо пристрою, яким проводилося зважування транспортного засобу, позбавляє можливості перевірити відповідність цього приладу параметрам та технічному стану, що пред`являються до таких пересувних контрольних пунктів.

Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.12.2019 у справі №557/322/17 та врахована судом при розгляді даної справи.

Позивач при обґрунтуванні позовних вимог наголосив, що зі змісту документів, на підставі яких було винесено оскаржувану постанову, неможливо встановити будь-яких характеристик зважувального обладнання, яке було використане відповідачем при проведенні габаритно-вагового контролю.

Суд зазначає, що механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, визначає Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 (далі - Порядок № 879).

Відповідно до п. 12 цього Порядку вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Пунктом 13 цього Порядку передбачено, що під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Аналізуючи наведені норми законодавства, суд зазначає, що результати габаритно-вагового контролю створюють юридичні наслідки для перевізника тільки у випадку, якщо зазначений вид контролю здійснений справними засобами контролю, які пройшли періодичну повірку (метрологічну атестацію), результати якого оформлюються довідкою про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення, яка видається водієві.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що зважування транспортного засобу проводилось вагами автомобільними електронними AR-WIM, заводський №0011094, виробник фірма «ESIT», Турція.

На підтвердження вказаного представник відповідача долучив до матеріалів справи копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П40М05904920 від 20.05.2020, видане ДП «КИЇВОБЛСТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ» про повірку вищезазначеного вимірювального засобу.

З вказаного свідоцтва видно, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ OIML R 134-1:2010 «Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь загальні технічні вимоги та методи випробування».

У той же час сертифіката перевірки, декларації про відповідність, сертифіката відповідності чи будь-яких інших документів, що надають можливість здійснювати ваговий контроль суду не надано.

Суд також зазначає, що ні у довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0005483 від 26.09.2020, ні в акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 037686 від 26.09.2020 не вказаного, яким саме приладом проведене зважування транспортного засобу позивача.

Суд зазначає, що у вказаних документах зазначено лише про місце проведення габаритно-вагового контролю (місце розташування пункту).

Однак жодних відомостей про те, яким приладом зважування обладнано пункт габаритно-вагового контролю, що був розташований на автомобільній дорозі М-05 Київ-Одеса (452 км+811км), та яким приладом здійснено зважування транспортного засобу позивача, і чи відповідає такий прилад вимогам, зазначеним у пунктах 12, 13 Порядку № 879 вказані документи не містять.

З огляду на це суд критично оцінює посилання відповідача на те, що габаритно-ваговий контроль здійснювався саме вагами автомобільними електронними AR-WIM, заводський №0011094, виробник фірма «ESIT», Турція, оскільки інформація про такий не міститься у жодному документі, що став підставою для притягнення позивача до відповідальності.

Чек зважування транспортного засобу (державний номерний знак НОМЕР_2 ), ні такої інформації, ні інформації про хоча б номер приладу теж не містить. В Акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом немає жодних доказів того, що габаритно-ваговий контроль позивача було здійснено у спеціально відведених та належно облаштованих для нього місцях, та здійснено на обладнанні, яке відповідає вимогам законодавства.

Відсутність таких документів на пристрій, яким проводилося зважування транспортного засобу, позбавляє можливості перевірити відповідність цього приладу параметрам та технічному стану, що пред`являються до таких пересувних контрольних пунктів.

До відзиву додано копію Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, клас точності яких середній та не вказано чи можуть ці ваги використовуватися для поосьового зважування, також не було надано Акт обстеження дороги, яка використовувалася для здійснення габаритно-вагового контролю на автомобільній дорозі, що є порушенням п. 11 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879.

Крім цього, як встановлено судом з долученої представником позивача товаротранспортної накладної №00018640, вага вантажу, який перевозився позивачем значиться 20 т.

В той же час, згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 маса без навантаження спеціалізованого напівпричепа SCHMITZ S01 вказана 6600, та відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу транспортного засобу НОМЕР_6 маса без навантаження транспортного засобу RENAULT PREMIUM 450 DXI становить 7616.

Як вбачається з результатів зважування, загальна вага транспортного засобу з становить 36,08 т, при допустимій 40,8т.

З наведеного судом встановлено не відповідність результатів зважування під час габаритно-вагового контролю під час рейдової перевірки до початкової ваги.

Ураховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про відсутність належних доказів здійснення вагового контролю транспортного засобу позивача, а саме проведення зважування транспортного засобу справним засобом контролю, який пройшов періодичну повірку (метрологічну атестацію).

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання незаконною і скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки №212791 від 10.11.2020 про застосування адміністративного-господарського штрафу.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) з Державної служби України з безпеки на транспорті (03135, м. Київ, проспект Перемоги, ) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 04.06.2021.

Суддя Сподарик Н.І.