Справа № 742/546/21
Суддя: Циганко М. О.
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/28/21
Єдиний унікальний № 742/546/21
РІШЕННЯ
31 травня 2021 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Циганко М.О., за участю секретаря судового засідання Харченко Л.О.,розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у Харківській області капітана поліції Кожурина Віталія Юрійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора Управління патрульної поліції у Харківській області капітана поліції Кожурина Віталія Юрійовича про скасування постанови Серії ЕАН№3721145, винесену 28 січня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн., мотивуючи тим, що відповідно до змісту постанови, 28.01.2021 о 15-16 год. на 448-м кілометрі 501-му метрі автодороги М-03(Київ-Харків-Довжанський) у населеному пункті Травневе(Харківський район, Харківської області) водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 36 км/год, рухався зі швидкістю 86 км/год. Швидкість вимірювалася приладом вимірювання швидкості руху TrucamТС 000748.
З вказаною постановою він не згоден, оскільки після його зупинки, працівник поліції показав фотографії із пристрою для лазерного вимірювання швидкості Trucam, де було зображено декілька автомобілів та зазначена швидкість 86 км/год, при цьому зображення автомобіля позивача не містило необхідної ідентифікуючої інформації транспортного засобу, зокрема не був відображений державний номерний знак і пристрій зафіксував швидкість попереду їдучого автомобіля. Крім того, на автодорозі у місці, де було зупинено позивача не було встановлено знаків про обмеження швидкості руху, в тому числі, знаки п.5.45 ПДР (населений пункт), знак 5.70ПДР, який інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями ПДР за допомогою спеціальних технічних приладів та (або) технічних засобів. Також, пристрій для вимірювання швидкості руху, що був використаний працівником поліції для фіксації порушення ПДР не дозволений до використання на території України та використовувався не в автоматичному режимі, а в ручному-знаходився у руках інспектора. Також працівником поліції не було зазначено докази порушення позивачем швидкісного режиму саме у населеному пункті, адже у постанові відсутні відомості щодо дії знаків 5.45 або 5.47, визначені ПДР, що визначають межі населеного пункту.
Позивач стверджує, що, було грубо порушені його права, передбачені ч.1 ст.268 КУпАП,оскільки поліцейським підготовку до розгляду справи здійснено не було, протокол про адміністративне правопорушення не складався, без можливості подання клопотань по справі на реалізацію своїх прав, в тому числі права на правову допомогу, а тому позивач просить скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.
В судове засідання позивач не з`явився, проте завчасно подав до суду письмову заяву, згідно з якою просив розглядати справу за його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, категорично стверджуючи про не порушення ним ПДР України .
Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином.
Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав:
У відповідності до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з п. 11 ч.1ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
У свою чергу, порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).
Так, у пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з пунктом 1.9.ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 12.4 ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Дорожній знак 5.45 ПДР України "Початок населеного пункту" застосовується для позначення початку населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.
Дорожній знак 5.46 ПДР України "Кінець населеного пункту" позначає місце, з якого на даній дорозі втрачають чинність вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.
Дорожній знак 5.47 ПДР України "Початок населеного пункту". Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому на даній дорозі не діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.
Відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху більше ніж на 20 км/год. передбачена частиною 1 ст. 122 КУпАП.
Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху (ч.1 ст.122 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
При цьому, в редакції яка діяла на момент розгляду справи відповідачем, ч.1 ст.122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне,всебічне,повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказані обставини, відповідно ст.33 КУпАП мають враховуватись і при накладенні адміністративних стягнень.
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити в тому числі: опис обставин, установлених під час розгляду справи…(ч.1 ст.283 КУпАП).
Постановою серії ЕАН №3721145 від 28.01.2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень (а. с. 10).
З вищевказаної постанови вбачається, що 28.01.2021 р. о 15-16 год. на 448-м кілометрі 501-му метрі автодороги М-03(Київ-Харків-Довжанський) у населеному пункті Травневе(Харківський район, Харківської області) водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом зі швидкістю 86 км/год, перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 36 км/год. Швидкість вимірювалася приладом вимірювання швидкості руху TrucamТС 000748, чим порушив п.12.4 ПДР порушення швид.режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год).
В постанові зазначено, що позивач перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті. Однак у постанові відсутні відомості щодо дії знаків 5,45, 5,47 визначені ПДР, що визначають межі населеного пункту.
Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також, працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
1. На сайті та у соцмережах публікується карта, де позначені ділянки, на яких вимірюється швидкість;
2. На дорозі встановлені відповідні знаки, які попереджають про фото- та відеофіксацію порушень;
3. У місцях фіксації порушень стоїть службовий автомобіль з увімкненими синіми проблисковими маячками.
Відповідно до карти розташування пристроїв вимірювача швидкості TruCam, опублікованої на вищезазначеному офіційному сайту патрульної поліції, з урахуванням останніх змін 20.11.2019 року, в Донецькій області використання лазерного вимірювача швидкості TruCam дозволено на автодорозі М-03 Київ-Харків-Довжанський на ділянці дороги 400-508 км.
Разом з тим, відповідачем не надано жодних доказів розміщення на автодорозі М-03 Київ-Харків-Довжанський, на 448 км 501-му дорожніх знаків 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень правил дорожнього руху».
Посилання позивача на те, що працівник поліції під час фіксування швидкості руху переміщався у просторі, а вимірювання швидкості проводив не в автоматичному, а в ручному режимі є необґрунтованими. Позивачем оскаржується постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про що зазначено в самій постанові, отже порядок фіксації адміністративного правопорушення виключає його автоматичне фіксування.
З огляду на положення ст. ст. 122, 245, 280 КУпАП особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана, по-перше, встановити склад правопорушення, яким відповідно до статті 9 КУпАПє протиправна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).
Однією із обставин, що підлягає обов`язковому встановленню при розгляді справ про адміністративні правопорушення за ч. 1ст.122 КУпАП щодо перевищення встановлених обмежень швидкості руху є місце вчинення зазначеного правопорушення.
За положеннями ПДР обмеження швидкості руху встановлені в залежності від місця керування транспортним засобом: в населеному пункті 50 км/год (п. 12.4), за межами населеного пункту, в залежності від категорії дороги швидкість має бути від 90 до 130 км/год (п.12.6).
До адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП може бути притягнута особа, яка допустила перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.
Отже, в залежності від місця керування транспортним засобом залежить який швидкісний режим встановлений на даній автомобільній дорозі, за перевищення якого на 20 двадцять кілометрів на годину настає адміністративна відповідальність.
Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, які обмеження швидкості руху транспортних засобів діяли на ділянці автодороги М-03 Київ-Харків-Довжанський, на 448 км 501м км, де працівники органів поліції здійснювали контроль за додержанням безпеки дорожнього руху, що унеможливлює встановлення судом факту перевищення швидкості руху транспортного засобу.
Факт встановлення на зазначеній автодорозі дорожнього знаку 5.45 «Початок населеного пункту» не доведений.
Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також, на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Поліцейським не надано належних, допустимих і достатніх доказів правомірності винесення оспорюваної постанови про притягнення позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, і відповідачем не доведено вини позивача у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення за стандартом доведення «поза розумним сумнівом».
При цьому, суд звертає увагу відповідача, що не може бути підтвердженням порушення позивачем ПДР України лише сама постанова від 28 січня 2021 року серії ЕАН №3721145, оскільки лише описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом учинення особою такого порушення. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано доказів, які б повністю спростовували доводи позивача в обґрунтування відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Тобто, відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень, не довів правовірність оскаржуваної постанови, яка є предметом оскарження позивачем.
Доказування в адміністративному судочинстві не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування є показання свідків, письмові докази, речові і електроні докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Враховуючи викладене, а також зважаючи на відсутність доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях позивача, а отже рішення відповідача слід вважати необґрунтованим.
Відповідно до ч. 3.ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 28 січня 2021 року серії ЕАН №3721145 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.
Керуючись вищевикладеним, на підставі ст. ст.12, 19, 72, 90, 241, 243, 286, 293, 295, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» КАС України, суд,
Позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у Харківській області капітана поліції Кожурина Віталія Юрійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити повністю.
Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення Серії ЕАН № 3721145, винесену 28 січня 2021 року інспектором Управління патрульної поліції у Харківській області капітаном поліції Кожурина В.Ю. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн.
Справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Прилуцький міськрайонний суд.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарженняна рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.О.Циганко