Справа № 234/5090/21
Суддя: Ткачова С. М.
Дата ухвалення: 2021-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 234/5090/21
Провадження № 2-а/234/112/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі судді Ткачової С.М., за участю секретаря Аксеніної В.М., розглянув адміністративну справу

№234/5090/21, номер провадження №2-а/234/112/21

за позовом ОСОБА_1

до сержанта поліції Березанського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Миколаївській області сектора реагування патрульної поліції № 2 Петрук Євгенія Валерійовича та Березанського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Миколаївській області,

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

учасники справи :

позивач ОСОБА_1 не з`явився

відповідач ОСОБА_2 не з`явився

представник відповідача: Березанського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Миколаївській області не з`явився

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідачів з вимогою про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у відповідності до змісту постанови серія БАА № 109669 від 09.04.2021 року зазначалося, що ОСОБА_1 09.04.2021 року приблизно о 16.40 годин керував вантажним транспортним засобом «ГАЗ 3302-1014», д.н.з. НОМЕР_1 , причіп д.н.з. НОМЕР_2 на с. Красне, вул. Одеська та перевозив на причепі вантаж з вагою 2100 кг, а допустима по технічним характеристикам 2700 кг, чим порушив розділ 22 ПДР за що передбачена відповідальність, згідно ст. 132-1 КУпАП у розмірі 510 грн. За результатами проведеної перевірки працівниками поліції складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 109669 від 09.04.2021 року. Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є незаконним, не обґрунтованим та недоведеним, а постанова підлягає скасуванню з наступних підстав. При складанні постанови інспектором поліції не правильно було кваліфіковано адміністративне правопорушення, замість ст. 132-1 КУпАП (порушення правил перевезення ) підлягало застосування ч. 1 ст. 122 КУпАП. Інспектором не було конкретизовано саме, який пункт Правил дорожнього руху порушено позивачем. В зазначеній постанові вказувався загальний розділ 22 ПДР України (Перевезення вантажу). Порушення правил перевезення вантажу може кваліфікуватися лише за ч. 1 ст. 122 КУпАП (порушення правил перевезення вантажу). В супереч зазначеного інспектором було кваліфіковано правопорушення за ст. 132-1 КУпАП (порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами). Відповідачем не було надано доказів, які підтверджували, що ТЗ «ГАЗ 3302-1014», д.н.з. НОМЕР_3 , причіп д.н.з. НОМЕР_2 великоваговим, згідно п. 2 постанови КМУ від 27.06.2007 року «Про заходи про збереження автомобільних доріг загального користування» тобто те, що ТЗ «ГАЗ 3302-1014», д.н.з. НОМЕР_3 та причіп д.н.з. НОМЕР_2 перевозив вантаж маса якого була більше ніж допустима його технічним характеристикам чи фактична маса та навантаження осі перевищують встановлені нормативи у відповідності до п. 22.5. ПДР України. Зважування ТЗ «ГАЗ 3302-1014», д.н.з. НОМЕР_3 , причіп д.н.з. НОМЕР_2 від 09.04.2021 року відповідачем не проводилось, а всі висновки відповідача ґрунтувалися на припущеннях, виходячи з даних якоїсь «бази» інспекторів поліції. Виходячи з наведеного, просить скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 109669 від 09.04.2021 року; справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі закрити.

2. Заяви (клопотання ) учасників справи.

26.05.2021 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

26.05.2021 року від відділення поліції № 8 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області до суду надійшов лист, в якому просили в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Краматорського міського суду від 20.04.2021року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до сержанта поліції Березанського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Миколаївській області сектора реагування патрульної поліції № 2 Петрук Євгенія Валерійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.

Ухвалою Краматорського міського суду від 14.05.2021 року залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до сержанта поліції Березанського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Миколаївській області сектора реагування патрульної поліції № 2 Петрук Євгенія Валерійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, як співвідповідача - Березанський відділ поліції Головного управління Національної поліції у Миколаївській області.

Протокольною ухвалою від 26.05.2021 року судом вирішено питання про розгляд справи за відсутності позивача та представника відповідача.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

В судовому засіданні встановлено, що 09.04.2021 р. інспектором Березанського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Миколаївській області сектора реагування патрульної поліції № 2сержантом поліції Петрук Є.В. винесено постанову серії БАА №109669про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 132-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Відповідно до постанови БАА №109669, ОСОБА_1 09.04.2021 року о 16.32 в с. Красне, вул. Одеська, водій, керуючи транспортним засобом ГАЗ 3302-1014, д.н. НОМЕР_1 , з причепом НОМЕР_2 , на якому перевозив автомобіль з вагою 2100 кг, при дозволеній 2700 кг, чим порушив п.22 ПДР України,чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 132-1 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу в межах позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В примітці до якої зазначено, що дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів.

Пункт 22.5 Правил дорожнього руху передбачає спеціальний порядок перевезення вантажів, а саме за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до «Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 01.01.2001 року (пп.3,4) транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів,зазначених у п. 22.5 Правил дорожнього руху. Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у п. 22.5 ПДР України на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Об`єктивна сторона правопорушення за ст. 132-1 КУпАП виражається у порушенні правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та порушенні правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

У відповідності до ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги», рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30 затверджено Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, пунктом 2 яких визначено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306 (далі - ПДР України).

Пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30, передбачено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданого перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Отже, для притягнення особи за порушення зазначених вимог ПДР України перш за все необхідно встановити факт переміщення транспортним засобом, зокрема, у даному випадку, габаритні параметри якого перевищують нормативні.

Відповідно до п.1.10 ПДР України, габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Пунктом 2.4.1 ПДР України передбачено, що у місці здійснення габаритно-вагового контролю на вимогу працівника пункту габаритно-вагового контролю або поліцейського водій вантажного автомобіля (в тому числі механічного транспортного засобу) повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) передати для перевірки документи, зазначені в підпунктах "а", "б" і "г" пункту 2.1 цих Правил; б) надати транспортний засіб та причіп (за наявності) для вагового та/або габаритного контролю відповідно до встановленої процедури.

Відповідно до п. 2.4.2 ПДР України, у разі виявлення під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових та/або габаритних параметрів установленим нормам і правилам рух такого транспортного засобу та/або причепу забороняється до отримання в установленому порядку дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, про що складається відповідний акт.

Проведення габаритно-вагового контролю щодо здійснення відповідних вимірювань, віднесення того чи іншого транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних, є виключною компетенцією Укртрансбезпеки.

Великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., N 41, ст. 1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки (п.п.3 п.2 Порядку).

Габаритно-ваговий контроль здійснюється виключно у місці здійснення габаритно-вагового контролю, якими є відповідні стаціонарні та пересувні пункти.

Проте, відповідачем не надано доказів того, що було здійснено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу позивача. Тобто, відповідач, притягуючи позивача до адміністративної відповідальності, зробив висновок, що позивач здійснював перевезення вантажу, з перевищенням габаритів без відповідного дозволу та погодження з органам національної поліції, чим порушив вимогу пункту з Розділу 22 ПДР України.

Факт переміщення позивачем великогабаритного вантажу в розумінні п.п.3 п.2 Порядку, затвердженого постановою КМ України від 27.06.2007 року №879, відповідачем у передбачений законодавцем спосіб не встановлено та перед судом не доведено.

У відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, Правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 Кодексу). Згідно з Кодексом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247); справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (частина перша статті 249); оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідачем до суду не надано жодних доказів того, що транспортний засіб «ГАЗ 3302-1014», номерний знак НОМЕР_3 , з причепом номерний знак НОМЕР_2 є великоваговим, оскільки зважування транспортного засобу відповідачем не проводилось.

Крім того, в оскаржуваній постанові зазначено, що водій ОСОБА_1 порушив п.22 ПДР України, тоді як в постанові повинно бути конкретизовано, який саме пункт розділу 22 було порушено.

Таким чином,відповідачем не доведено, що правопорушення, яке є предметом розгляду даної справи, повинно кваліфікуватись саме за ст. 132-1 ч.1 КУпАП.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 ч.1 КУпАП, оскільки відповідачем жодним чином не доведено, що позивач порушував Правила дорожнього руху України, а тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

5. Позиція суду.

Відповідно до приписів статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими,речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем норм ПДРУкраїни,за що повинна бути передбачена відповідальність згідно КУпАП.

Відповідачем не доведено, що позивач скоїв адміністративне правопорушення за ч.1 ст.132-1 КУпАП, оскільки, не надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 дійсно порушував будь-який пункт Розділу 22 (Перевезення вантажу) Правил дорожнього руху України.

З урахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку, що інспектор поліції при винесенні постанови зробив порушення матеріального та процесуального права, тобто права притягнення до адміністративної відповідальності за відповідною статтею КУпАП, таким чином, постанову серії БАА № 109669 від 09.04.2021 року слід скасувати.

Щодо позовних вимог в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно зі статтею 248 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Таким чином, згідно висновку Верховного Суду України, право закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу, або ж суду у передбачених статтею 221 КУпАП випадках та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення суб`єктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

6. Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно позиції Великої Палати Верховного Суду України у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення, у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

При цьому ставка судового збору у справах про скасування постанови про адміністративне правопорушення складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч.1ст.139 КАС України у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч.1 ст. 105 Закону України «Про Національну поліцію», фінансування і матеріально-технічне забезпечення поліції здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України, а також інших джерел, не заборонених законом.

Діючим законодавством не передбачено стягнення судових витрат з суб`єкта владних повноважень, наділених функцією складання постанов про адміністративні правопорушення, дані витрати покладені на державу.

Оскільки, судом встановлено, що позивачем під час подачі позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 454,00 грн, позов задоволено частково, тому судові витрати слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 19, 20,72,77,286 КАС України, ст.ст. 9, 132-1, 251, 254, 258, 283, 288,289 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до сержанта поліції Березанського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Миколаївській області сектора реагування патрульної поліції № 2 Петрук Євгенія Валерійовича та Березанського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову серії БАА № 109669 від 09.04.2021 року, складену сержантом поліції Березанського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Миколаївській області сектора реагування патрульної поліції № 2 Петрук Євгенієм Валерійовичем, відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. за порушення вимог ч.1 ст.132-1 КУпАП.

В іншій частині позовних вимог щодо закриття справи про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.132-1 КУпАП відмовити.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 , витрати зі сплати судового збору за подачу позову до суду в сумі 454,00 грн. згідно квитанції № 17 АТ КБ «Приватбанк» від 19.04.2021 року.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана в Перший апеляційний адміністративний суд через Краматорський міський суд протягом 10 днів після проголошення.

Суддя Краматорського міського суду С.М. Ткачова