Справа № 140/17590/20
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2021-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань винесення окремої ухвали та
встановлення судового контролю

01 червня 2021 рокуЛьвівСправа № 140/17590/20 пров. № А/857/6999/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Кузьмича С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу представника адвоката Дзундзи Юрія Романовича, діючого на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23.02.2021р. в адміністративній справі за позовом представника адвоката Дзундзи Юрія Романовича, діючого на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення (суддя суду І інстанції: Лозовський О.А., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 23.02.2021р., м.Луцьк; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

22.12.2020р. (згідно з відтиском поштового штемпеля на конверті) представник Дзундза Ю.Р., діючий на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015р. по 23.02.2017р. в повному обсязі; визнати протиправними дії відповідача Військової частини НОМЕР_1 щодо застосування жовтня 2012 року як місяця, з якого здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базових місяців) за період з 01.12.2015р. по 23.02.2017р.; зобов`язати відповідача Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015р. по 23.02.2017р. в сумі 39523 грн. 84 коп., із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) (а.с.1-7).

Розгляд справи проведено судом першої інстанції в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с.25 і на звороті).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 23.02.2021р. заявлений позов задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність відповідача Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 12.12.2015р. по 23.02.2017р.; зобов`язано відповідача Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015р. по 23.02.2017р. (з врахуванням виплачених сум); в задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.53-56).

Не погодившись із рішенням суду, його оскаржив представник Дзундза Ю.Р., діючий на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_1 , який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини у відповідній редакції (а.с.59-62).

15.04.2021р. представник ОСОБА_2 , діючий на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_1 , скерував до апеляційного суду доповнення до апеляційної скарги, в якому покликається на усталену практику Верховного Суду з наведеної категорії справ, а також використовує правові позиції Європейського Суду з прав людини (а.с.71-75).

У вказаному доповненні представник позивача просить, з-поміж іншого, постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності посадових осіб Військової частини НОМЕР_1 , які здійснювали нарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 , за для уникнення повторних протиправних дій; встановити судовий контроль за виконанням відповідачем рішення суду.

Апеляційний розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.06.2021р. апеляційну скаргу представника адвоката Дзундзи Ю.Р., діючого на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_1 , задоволено частково; рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23.02.2021р. в адміністративній справі № 140/17590/20 змінено; доповнено частину третю резолютивної частини рішення суду наступним реченням: «Нарахування індексації за період з 01 грудня 2015 року по 23 лютого 2017 року включно проводити із застосуванням базового місяця - січень 2008 року.»; в решті рішення суду залишено без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та заявлене клопотання в межах наведених у ньому доводів, колегія суддів дійшла висновку, що таке клопотання не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як слідує із клопотання представника Дзундзи Ю.Р., діючого на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_1 , підставою для винесення окремої ухвали по справі заявник вважає допущені посадовими особами Військової частини НОМЕР_1 порушення під час нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону (ч.1).

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними (ч.2).

Згідно з ст.324 КАС України суд апеляційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених статтею 249 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.

Із наведених приписів слідує, що норми КАС України надають суду можливість відреагувати на деякі порушення закону, стосовно яких він не може самостійно вжити заходів для усунення цих порушень, причин та умов, що їм сприяли, для встановлення винних осіб та притягнення їх до юридичної відповідальності.

Окрім цього, окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому.

Колегія суддів враховує, що в розглядуваній справі судами вирішено спірні питання щодо нарахування та виплати індексації згідно норм Закону України № 1282-ХІІ від 03.07.1991р. «Про індексацію грошових доходів населення» на користь позивача, тобто, останніми вжиті заходи для відновлення порушених прав позивача на індексацію.

Водночас, будь-яких доказів допущення посадовими особами відповідача порушень інших норм діючого законодавства під час судового розгляду не встановлено.

За таких умов правові підстави для винесення окремої ухвали в порядку ст.ст.249, 324 КАС України колегія суддів не убачає.

Згідно з ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Із врахуванням особливостей розглядуваного спору, відсутністю будь-яких перешкод для реального та своєчасного виконання суб`єктом владних повноважень покладених на нього обов`язків згідно цього судового рішення, апеляційний суд не вбачає правових підстав для встановлення судового контролю в порядку ст.382 КАС України.

Водночас, позивач не навів переконливих обґрунтувань та не надав доказів, що підтверджують необхідність застосування процесуального інституту судового контролю за виконанням судового рішення.

При цьому, в матеріалах справи є наявні докази щодо самостійного нарахування та виплати відповідачем на користь позивача суми індексації за спірний період в розмірі 13620 грн. 17 коп. (а.с.75).

Решта доводів, які заявлені представником позивача під час апеляційного розгляду в обґрунтування наведених клопотань, колегія суддів вважає недостатніми та необґрунтованими, через що не убачає правових підстав для винесення в порядку ст.166 КАС України відповідних процесуальних рішень.

Із урахуванням наведеного, правові підстави для задоволення клопотань представника адвоката Дзундзи Ю.Р., діючого на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_1 , про постановлення окремої ухвали стосовно притягнення до відповідальності посадових осіб Військової частини НОМЕР_1 та про встановлення судового контролю за виконання рішення суду в адміністративній справі № 140/17590/20, є відсутніми.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ч.4 ст.229, ст.ст.249, 311, 382, ч.2 ст.321, ст.ст.324, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника адвоката Дзундзи Юрія Романовича, діючого на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_1 , щодо постановлення окремої ухвали стосовно притягнення до відповідальності посадових осіб Військової частини НОМЕР_1 та щодо встановлення судового контролю за виконання рішення суду в адміністративній справі № 140/17590/20, - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Р. М. Шавель
судді В. З. Улицький
С. М. Кузьмич
Дата складення повного тексту судового рішення: 02.06.2021р.