Справа № 500/1800/21
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2021-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 рокуЛьвівСправа № 500/1800/21 пров. № А/857/9875/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Кузьмича С.М.,

з участю секретаря судового засідання - Мельничук Б.Б.,

а також сторін (їх представників):

від позивача Друзюк Р.М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Івано-Франківськ) на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.04.2021р. в адміністративній справі за позовом Тернопільської міської ради до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця щодо визначення особи боржника (суддя суду І інстанції: Мандзій О.П., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 19.04.2021р., м.Тернопіль; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 19.04.2021р.),-

В С Т А Н О В И В:

05.04.2021р. позивач Тернопільська міська рада звернулася до суду із адміністративним позовом, у якому просила визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Дубчак М.З. від 19.02.2021р. щодо визначення особи боржника ВП № 64120028; судові витрати по справі стягнути з відповідача (а.с.1-5).

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.04.2021р. заявлений позов задоволено; визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Дубчак М.З. від 19.02.2021р. щодо визначення особи боржника ВП № 64120028; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2270 грн. (а.с.72-77).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України (м.Івано-Франківськ), який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до невірного вирішення спору, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.80-92).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відповідно до листа № 16/14 від 27.01.2021р. боржник у виконавчому провадженні вказав на те, що відповідно до Положення про управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради, затв. рішенням міської ради № 6/4/51 від 05.01.2011р., вказане управління не є юридичною особою, що свідчить про відсутність рахунків та майна.

Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради не наділений, як виконавчий орган Тернопільської міської ради, майном та коштами, і відповідно у нього не відкриті рахунки у фінансових установах, у зв`язку з чим державний виконавець дійшов до висновку про відсутність можливості виконання виконавчого документа, так як у боржника є відсутніми кошти та майно, на яке можна звернути стягнення.

Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затв. постановою КМ № 845 від 03.08.2011р. (у редакції постанови КМ України № 45 від 30.01.2013р.), визначено, що боржниками є визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання.

Орган місцевого самоврядування - Тернопільська міська рада складається з відділів та управлінь, одним з яких є Управління містобудування, архітектури та кадастру.

Первинним рішенням (на підставі якого винесено постанову № 63231007 від 06.10.2021р.) є виконавчий лист № 500/709/20, виданий Тернопільським окружним адміністративним судом.

Стороною боржника у даному виконавчому листі визначено Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради із визначеним кодом боржника ().

Згідно даних Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зазначений код юридичної особи присвоєно Тернопільській міській раді (до складу якої входить Управління містобудування архітектури та кадастру Тернопільської міської ради).

На підставі вищевказаного, стороною боржника у постанові № 63231007 від 06.10.2021р. є Тернопільська міська рада, виконавчим органом якої є Управління містобудування архітектури та кадастру.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст.6 Закону України «Про виконавче провадження», ст.4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», п.7 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затв. постановою КМ України № 845 від 03.08.2011р. (в редакції постанови КМ України № 45 від 30.01.2013р.), державним виконавцем винесено постанову щодо визначення особи боржника ВП № 64118986 від 19.02.2021р.

Також Управління містобудування, архітектури та кадастру не ліквідовано, постанова про визначення особи боржника не є постановою про заміну сторони боржника у виконавчому провадженні його правонаступником, а нею встановлено, що юридичною особою є Тернопільська міська рада з кодом , який зазначено у виконавчому документі, а наведене управління є її структурним підрозділом без права юридичної особи, немає відкритих рахунків та майна.

Позивачем Тернопільською міською радою скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому остання вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, дотримався вимог процесуального закону, через що ухвалив законне і справедливе судове рішення (а.с.155-157).

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення представника позивача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду, на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Івано-Франківськ) перебувало виконавче провадження № 63231007 з примусового виконання виконавчого листа № 500/709/20, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом 19.08.2020р., про зобов`язання Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про видачу будівельного паспорта на забудову земельної ділянки площею 0,06 га, для індивідуального садівництва, кадастровий номер :17:002:0073, за межами населеного пункту на території Тернопільської міської ради Тернопільської обл. (автодорога Н02 Львів-Тернопіль), з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні (а.с.33-38).

Після набрання рішенням суду законної сили (07.08.2020р.) боржником на виконання виконавчого листа № 500/709/20 та постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 63231007 від 06.10.2020р. повторно заяву ОСОБА_1 про видачу будівельного паспорта на забудову земельної ділянки площею 0,06 га, для індивідуального садівництва, кадастровий номер :17:002:0073, за межами населеного пункту на території Тернопільської міської ради Тернопільської області (автодорога Н02 Львів-Тернопіль) не розглянуто (а.с.31).

На підставі наведеного, керуючись вимогами ст.ст.63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем 27.10.2020р. за невиконання рішення суду № 500/709/20 на боржника накладено штраф в сумі 5100 грн., про що винесено постанову № 63231007 від 27.10.2020р.

Цією ж постановою про накладення штрафу зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів (відповідно до вимог ст.63 Закону України «Про виконавче провадження»).

У вказаний строк боржником про виконання рішення суду відповідача не повідомлено.

16.11.2020р. на адресу боржника державним виконавцем скеровано вимогу щодо надання до 25.11.2020р. письмової інформації про виконання виконавчого листа № 500/709/20 від 19.08.2020р. (а.с.39).

08.12.2020р. за невиконання рішення суду на боржника накладено штраф у подвійному розмірі в сумі 10200 грн., про що винесено постанову № 63231007 від 08.12.2020р. (а.с.41).

Ураховуючи викладене, керуючись вимогами п.11 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 63231007 від 12.01.2021р. (а.с.48-49).

Відповідно до цієї постанови виділено в окреме виконавче провадження постанови про виконавчий збір ВП № 63231007 від 06.10.2020р., про витрати виконавчого провадження ВП №63231007 від 27.10.2020р., про накладення штрафу ВП № 63231007 від 27.10.2020р., про накладення штрафу ВП № 63231007 від 08.12.2020р.

Постановою державного виконавця ВП № 64120028 від 13.01.2021р. відкрито виконавче провадження з виконання постанови про стягнення з боржника Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій в сумі 200 грн. (а.с.63).

Згідно постанови щодо визначення особи боржника ВП № 64120028 від 19.02.2021р. постановлено стороною боржника у постанові ВП № 63231007 від 13.01.2021 вважати Тернопільську міську раду, виконавчим органом якої являється Управління містобудування, архітектури та кадастру ().

При цьому, відповідач покликався на вимоги ст.6 Закону України «Про виконавче провадження», ст.4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», п.7 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затв. постановою КМ України № 845 від 03.08.2011р. (в редакції постанови КМ України № 45 від 30.01.2013р.).

Вирішуючи наведений спір, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець, наділений повноваженнями звертатися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження лише за умови настання відповідних обставин і вже як наслідок за результатами розгляду цієї заяви судом, на підставі постановленої судом ухвали, виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження.

Водночас, у разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування без процедури реорганізації (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець за наявності підтвердних документів (про внесення змін до установчих документів, довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, довідки органу державної реєстрації актів цивільного стану, копії паспорта) своєю постановою змінює назву сторони виконавчого провадження. Така постанова виконавця приєднується до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду.

Якщо під час проведення виконавчих дій встановлено дані, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, або виявлено технічну помилку, описку в реєстраційних даних вхідної та вихідної кореспонденції, виконавець своєю постановою змінює або доповнює реєстраційні дані в автоматизованій системі. Така постанова виконавця долучається до матеріалів виконавчого провадження.

Виходячи із аналізу цієї норми, державний виконавець має право за наявності підстав прийняти рішення про зміну назви сторони виконавчого провадження та про зміну або доповнення реєстраційних даних. У першому випадку - це зміна найменування без процедури реорганізації для юридичної особи, що має вбачатися із відповідного документу, а у другому випадку - наявність технічної помилки, описки в реєстраційних даних вхідної та вихідної кореспонденції.

З матеріалів справи слідує, що у спірних правовідносинах державний виконавець одноосібно, за відсутності ухвали суду про заміну сторони виконавчого провадження чи нових даних, що ідентифікують особу боржника, прийняв оскаржувану постанову щодо визначення особи боржника, якою фактично замінив боржника у виконавчому провадженні, чим змінив зміст виконавчого документа.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірних та обґрунтованих висновків, з огляду на наступне.

Із змісту заявленого позову слідує, що позивачем оспорюється правомірність рішення державного виконавця про визначення особи боржника, згідно якого у рамках виконавчого провадження про стягнення витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, боржником належить вважати Тернопільську міську раду, виконавчим органом якої являється Управління містобудування, архітектури та кадастру ().

Розглядувані правовідносини регулюються приписами Закону України № 1404-VIII від 02.06.2016р. «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 17.02.2017р., чинній на момент відкриття виконавчого провадження № 64120028) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, які визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ч.1 ст.5 зазначеного Закону).

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 цього Закону примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частинами 1, 5 ст.26 вказаного Закону встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст.3 цього Закону, зокрема, якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Приписами ст.4 згаданого Закону визначено, що у виконавчому документі зазначаються, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи (п.3); ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності).

За змістом ч.2 ст.15 цього Закону боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Із наведеного слідує, що саме у виконавчому документі визначаються сторони виконавчого провадження.

Водночас, чинне законодавством передбачає можливість заміни сторони виконавчого провадження та зміни назви сторони виконавчого провадження, при цьому наведені випадки не є тотожними.

Так, відповідно до абз.1 ч.5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Наведена норма кореспондується з правилами ст.379 КАС України, згідно якої у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою) та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належний чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Ухвалу суду за результатами вирішення питання про заміну стороні- виконавчого провадження може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Водночас, згідно з абз.2 ч.5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Пунктом 14 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затв. наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012р., передбачено, що у разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування без процедури реорганізації (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець за наявності підтвердних документів (про внесення змін до установчих документів, довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, довідки органу державної реєстрації актів цивільного стану, копії паспорта) своєю постановою змінює назву сторони виконавчого провадження. Така постанова виконавця приєднується до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду.

Якщо під час проведення виконавчих дій встановлено дані, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, або виявлено технічну помилку, описку в реєстраційних даних вхідної та вихідної кореспонденції, виконавець своєю постановою змінює або доповнює реєстраційні дані в автоматизованій системі. Така постанова виконавця долучається до матеріалів виконавчого провадження.

Отже, державний виконавець має право за наявності підстав прийняти рішення про зміну назви сторони виконавчого провадження та про зміну або доповнення реєстраційних даних. У першому випадку - це зміна найменування без процедури реорганізації для юридичної особи, що має вбачатися із відповідного документу, а у другому випадку - наявність технічної помилки, описки в реєстраційних даних вхідної та вихідної кореспонденції.

З матеріалів справи убачається, що у спірних правовідносинах державний виконавець одноосібно, за відсутності ухвали суду про заміну сторони виконавчого провадження чи нових даних, що ідентифікують особу боржника, прийняв оскаржувану постанову щодо визначення особи боржника, якою фактично замінив боржника у виконавчому провадженні, чим змінив зміст виконавчого документа.

Відповідно до спірної постанови щодо визначення особи божника ВП № 64120028 від 19.02.2021р. Управління містобудування, архітектури та кадастру є виконавчим органом Тернопільської міської ради, тому міська рада повинна виступати боржником у постанові про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження ВП № 63231007 від 13.01.2021р.

Водночас, у відповідності до виконавчого листа № 500/709/20, виданого 19.08.2020р., зобов`язано Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради повторно розглянути заяву стягувача про видачу будівельного паспорта на забудову земельної ділянки.

Боржником зазначено Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради.

Приписами ч.3 ст.27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що надання будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження відповідної заяви та пакета документів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Відповідно до п.1.3 Положення про управління містобудування, архітектури та кадастру, затв. рішенням Тернопільської міської ради № 7/39/19 від 25.10.2019р., зазначене управління є спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури.

Згідно із п.3.19 цього Положення до основних функцій управління відноситься видача будівельних паспортів забудови земельної ділянки.

З огляду на викладене, саме Управління містобудування, архітектури та кадастру несе відповідальність за розгляд заяви про видачу будівельного паспорта забудови земельної ділянки, та, як наслідок, витрати виконавчого провадження.

Відсутність процесуальної можливості стягнути витрати виконавчого провадження з боржника Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради не дає повноважень відповідачу змінювати зміст резолютивної частини рішення та спосіб захисту порушеного права, який був обраний судом під час вирішення справи, шляхом прийняття постанови ВП № 64120028 від 19.02.2021р. щодо визначення особи боржника Тернопільської міської ради.

За сукупністю встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що державний виконавець, приймаючи спірну постанову, за відсутності ухвали суду про заміну сторони виконавчого провадження чи нових даних, що ідентифікують особу боржника, не врахував вимог закону та прийняв помилкове рішення про визначення особи боржника.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

Оцінюючи в сукупності вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про підставність та обґрунтованість заявленого позову (в межах його доводів), а тому заявлений позов підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.

Згідно ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України (м.Івано-Франківськ).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Івано-Франківськ) на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.04.2021р. в адміністративній справі № 500/1800/21 залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України (м.Івано-Франківськ).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді В. З. Улицький
С. М. Кузьмич
Дата складення повного тексту судового рішення: 02.06.2021р.