Справа № 761/8776/21
Суддя: Мальцев Д. О.
Дата ухвалення: 2021-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 761/8776/21
Провадження № 2-а/761/302/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Мальцева Д.О.,

при секретарі - Войновському О.І.

за участі:

представники позивача Міклуш М.І., Марініч В.К.

представника відповідача - Рудік А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) із адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (далі відповідач) про визнання протиправними дії заступника начальника ГУ ДПС у м. Києві Якушко І.В. щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення від 09.02.2021року відносно фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ; визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 09.02.2021р. відносно фізичної особи підприємця ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-15 КУпАП. Позовна заява обґрунтована тим, що постановою заступника начальника ГУ ДПС у м. Києві Якушко І.В. від 09.02.2021р. позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.1 постанови Кабінету Міністрів України № 878 від 29.09.2010р. «Про здійснення розрахунків за продані товари (надані послуги) з використанням спеціальних платіжних засобів», порушення порядку проведення готівкових розрахунків, а саме: встановлено не оприбуткування готівкових коштів за період з 01.01.2020р. по 15.01. 2021р. у сумі 326877,96 грн., чим порушено пункт 11 розділу ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» затвердженого постановою Правління НБУ від 29.12.2017р. № 148 зі змінами та доповненнями, ч.4 ст.163-15 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 3400грн. Позивач не погоджується із постановою та вважає що вона підлягає скасуванню, оскільки при оформленні, розгляді та прийняття оскаржуваного рішення порушено порядок встановлений діючим законодавством.

Провадження у даній справі було відкрито 09.03.2021 р., відповідно до положень ст. ст. 12,260 КАС України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та задоволено заяву про поновлення строку звернення до суду із позовом про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Від представника відповідача надійшов відзив на позов у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову з огляду на наступне. ГУ ДПС на підставі п.п.80.2.2- 80.2.6, п.80.2 ст.80 Податкового Кодексу України, відповідно до наказу ГУ ДПС у м. Києві від 13.01.2021р. № 11-п «Про проведення фактичних перевірок» і направлень на перевірку від 15.01.2021 № 234/26-15-07-07-01 та № 237/26-15-07-07-01 у період з 15.01.2021по 22.01.2021р. (включно) проведено фактичну перевірку магазину, за адресою: АДРЕСА_1 де позивач здійснює діяльність. За результатами перевірки складено акт фактичної перевірки від 22.01.2021 № 0085/26/25/07/ НОМЕР_1 у позовній заяві позивач зазначає, що посадових осіб ГУ ДПС у м. Києві не було допущено до проведення фактичної перевірки. Враховуючи викладене, платник податків може відмовити від допуску до проведення фактичної перевірки тільки у тому випадку якщо посадовими особами контролюючого органу не пред`явлено направлення на проведення перевірки,копії наказу про проведення перевірки та службових посвідчень, або у тому випадку якщо зазначені документи оформлені з порушенням вимог чинного законодавства. Посадовими особами контролюючого органу до проведення перевірки пред`явлено направлення на проведення перевірки, копії наказу про проведення перевірки та службові посвідчення. Зазначені документи складено у відповідності до чинного законодавства. Враховуючи вищезазначене, позивач не мав підстав для недопущення посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки. Крім цього, у відповідності до абз.8 ст.81 Податкового Кодексу України (далі ПК України)посадовими особами контролюючого органу було складено акт про відмову від підпису у направленні на перевірку, що є підставою для початку проведення фактичної перевірки. Крім цього, ГУ ДПС у м. Києві вжило всіх заходів для своєчасного та належного сповіщення позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення. Контролюючим органом завчасно було надіслано на адресу позивача лист запрошення від 28.01.2021р. № 2364/Гр/26-15-07-07-01-13, а також протокол про адміністративне правопорушення № 184 від 03.02.2021р. у якому зазначалось час і місце розгляду адміністративної справи. Будучи своєчасно та належним чином повідомленим, позивач не з`явився у попередньо визначений день, час та місце складання та підписання протоколу, а також для розгляду адміністративної справи, клопотання про відкладення розгляду справи не надсилав. Розгляд справи відбувся без його участі , за результатами розгляду винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 09.02.2021р., яка була надіслана 12.02.2021 позивачу за місцем реєстрації та отримана останнім 26.02.2021р. Підсумовуючи викладене, представник відповідача зазначив, що вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення адміністративного позову з підстав викладених у письмовому відзиві.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, заслухавши пояснення представників позивача та представника відповідача, суд дійшов до наступного висновку.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 61 Конституції України визначає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до п.75.1. ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно доп.75.1.3, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Судом встановлено що 13.01.2021р. начальником ГУ ДПС України у м. Києві Лагутіна З., видано наказ № 11-п «Про проведення фактичних перевірок». Згідно з додатком 3 до даного наказу працівниками управління контролю за розрахунковими операціями проводиться перевірка ФОП ОСОБА_1 з а адресою: АДРЕСА_1 магазин з 15.01.2021р. строком на 10 діб.

Судом встановлено, що 15 січня 2021року головними ревізорами інспекторами ГУ ДПС у м. Києві Віхор І., Сидоренко А., складено акт фактичної перевірки суб`єкта господарської діяльності ОСОБА_1 . Перевірка проведена на підставі ст..20, ст..80 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. із змінами та доповненнями, Кодексу законів працю України, Законів України від 06.07.95 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг», «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017р. та інших нормативно - правових актів що підлягають перевірці.

Відповідно до п.5 вказаного акту перевірка здійснена у присутності особи, яка знаходилась на місці проведення розрахунків та відмовилась надати документи, що посвідчують особу.

Відповідно до розділу 3 акту фактичної перевірки встановлено порушення п.6 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» ; ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального»; п.11 р.ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017р. № 148; ст.63, ст.85, п.85.2 ПК України, п.1 Постанови КМУ № 378 «Про здійснення розрахунків за продані товари (надані послуги) з використанням спеціальних платіжних засобів». Датою закінчення перевірки зазначено 22.01.2021р. о 12.00.

Розділом 4 вказаного акту зазначено, що особа відмовилась від надання зауважень та пояснень, другий примірник акту перевірки направлено особисто на податкову адресу з повідомленням про вручення.

Листом від 25.01.2021р. відповідач надіслав другий примірник акту на адресу: АДРЕСА_2 . При цьому у додатку зазначено на 2 аркушах, що не відповідає кількості аркушів акту фактичної перевірки.

03.02.2021р. головним державним ревізором-інспектором ГУ ДПС у м. Києві складено протокол про адміністративне правопорушення, у яком зазначено, що особа яка притягається до адміністративної відповідальності відмовилась від надання пояснень. Одночасно ревізорами Віхор І.В. , ВолинецьО.Я. , Гаврилішин К.А. складено акт № 23/26-15-07-07-12 неявки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності для складання про адміністративне правопорушення.

При цьому, у судовому засіданні сторонами не заперечувався факт того, що позивач отримав лист про його запрошення до установи ГУ ДПС у м. Києві для складання протоколу лише 04.02.2021р., про що вказує його підпис на зворотньому поштовому повідомленні про вручення поштової кореспонденції. Отже, при складанні протоколу у відповідача не було достатніх даних, які б вказували на належне повідомлення позивача про дату складання протоколу, що позбавило останнього скористатись правами передбаченими Кодексом України про адміністративне правопорушення (далі КУпАП).

09.02.2021р. заступник начальника ГУ ДПС у м. Києві Якушко І.В. на підставі зазначеного протоколу, акту фактичної перевірки № 008/26/15/07/ НОМЕР_1 від 22.01.2021р., виніс постанову, якою притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-15 КУпАП та застосував адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн.

11.02.2021р. позивач отримав протокол про адміністративне правопорушення у якому зазначено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 09.02.2021р. Отже, посадовою особою при розгляді справи про адміністративне правопорушення не було перевірено та встановлено достатніх даних які б вказували про належне повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. За таких обставин, позивач був безпідставно позбавлений можливості скористатись своїм правами передбаченими положеннями КУпАП.

26.02.2021р. позивачем була отримана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст.163-15 КУпАП у вигляд штрафу у розмірі 3400грн.

Стаття 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Згідно із ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 280 КУпАП).

Згідно з ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При цьому, суд враховує правову позицію, висловлену в рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 р. у справі «Рисовський проти України» (RYSOVSKYY v. UKRAINE), в якому Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Згідно зі ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При цьому, відповідачем не було надано жодних доказів, які б підтверджували правомірність прийняття ним спірної постанови, зокрема в частині щодо дотримання відповідної процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності та підстав притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідачем не доведено врахування при винесенні спірної постанови про адміністративне стягнення характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, зокрема взагалі наявності вини позивача, майнового стану, обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, як таке чітко визначено статтею 280 КУпАП.

Водночас, відповідності до ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно бути обґрунтованим, тож у жодному разі не може засновуватися на припущеннях.

Разом з тим, в рішенні від 31.07.2008 р. по справі «Дружстевні заложна пріа та інші проти Чеської Республіки», в якому ЄСПЛ, зокрема зазначив, що висновки адміністративних органів, викладені у прийнятих ними рішеннях, не повинні бути довільними, нераціональними та непідтвердженими доказами.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що відповідачем не доведено суду правомірності прийнятого ним рішення, натомість наявні в матеріалах справи докази підтверджують позицію позивача. З огляду на зазначене позов підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 247, 251, 252, 280, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 73, 74, 77, 241, 242, 296 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- задовольнити.

Скасувати постанову від 09 лютого 2021року заступника начальника ГУ ДПС у м.Києві Якушко І.В., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-15 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-15 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд міста Києва.

Суддя