Справа № 160/2969/21
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2021 року Справа № 160/2969/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
26.02.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування до пільгового трудового (страхового) стажу для призначення пенсії за вислугу років як працівнику охорони здоров`я ОСОБА_1 , періоди роботи з 24 грудня 2015 року по 26 квітня 2017 року в товаристві з обмеженою відповідальністю «Екодніпро» та з 04 жовтня 2017 року по 30 жовтня 2020 року в товаристві з обмеженою відповідальністю «Ендоскопічна нейрохірургія»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового трудового (страхового) стажу для призначення пенсії за вислугу років як працівнику охорони здоров`я ОСОБА_1 , періоди роботи з 24 грудня 2015 року по 26 квітня 2017 року в товаристві з обмеженою відповідальністю «Екодніпро» та з 04 жовтня 2017 року по 30 жовтня 2020 року в товаристві з обмеженою відповідальністю «Ендоскопічна нейрохірургія»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років як працівнику охорони здоров`я з дня звернення за пенсією, тобто з 17 грудня 2020 року.
Означені позовні вимоги вмотивовані протиправністю дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування до пільгового трудового (страхового) стажу для призначення пенсії за вислугу років як працівнику охорони здоров`я ОСОБА_2 , періодів роботи з 24 грудня 2015 року по 26 квітня 2017 року в товаристві з обмеженою відповідальністю «Екодніпро» та з 04 жовтня 2017 року по 30 жовтня 2020 року в товаристві з обмеженою відповідальністю «Ендоскопічна нейрохірургія».
31.05.2021 року ОСОБА_1 до суду подано пояснення, в якому позивач зазначив про те, що його спеціальний стаж за медичним фахом за період з 01.04.1991 р. по 30.10.2020 р. складає 29 років 5 місяців 23 дня. Даний стаж складається з наступних періодів роботи (відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 ): 1) 01.04.1991 року - 06.07.1998 року - фельдшер Дніпропетровської міської лікарні швидкої медичної допомоги; 2) 03.08.1998 року - 31.01.2000 року - лікар-інтерн Обласної клінічної лікарні ім. І.І. Мечникова; 3) 10.02.2000 року - 30.09.2014 року - лікар-нейрохірург КЗ «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня»; 4) 01.10.2014 року - 29.05.2015 року - лікар-нейрохірург ДУ «УкрДержНДІМСПІ МОЗ України».; 5) 01.06.2015 року - 21.12.2015 р. - лікар-нейрохірург МЦ ТОВ «Ендоскопічна нейрохірургія»; 6) 24.12.2015 року - 03.10.2017 року - лікар-нейрохірург МЦ ТОВ «Екодніпро»; 7) 04.10.2017 року - 30.10.2020 року - головний лікар МЦ ТОВ «Ендоскопічна нейрохірургія». Також позивач зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області його стаж був розрахований як 25 років 24 дні. Різниця між позивачем та відповідача розрахунками полягає у тім, що останнім до стажу не був врахований період моєї роботи у МЦ ТОВ «Ендоскопічна нейрохірургія» з 04.10.2017 року по 30.10.2020 року, а з періоду роботи в МЦ ТОВ «Екодніпро» був врахований лише період з 27 квітня 2017 року по 03 жовтня 2017 року (5 місяців 6 днів), тобто не був врахований період з 24.12.2015 року по 26.04.2017 року (01 рік 04 місяці 03 дні).
01.06.2021 року ГУ ПФУ в Дніпропетровській області до суду подано пояснення, в якому зазначено наступне. Відділом з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, за результатами розгляду означених вище документів, на підставі трудової книжки серії НОМЕР_2 до страхового стажу зараховані наступні періоди трудової діяльності ОСОБА_1 : з 01.09.1988 по 25.06.1989 - навчання в вищих/середніх навчальних закладах (до зарахування 0 років 9 місяців 25 днів); з 26.06.1989 по 31.03.1991 - період роботи в Дніпропетровській міській лікарні швидкої медичної допомоги на посаді санітара виїзної неврологічної бригади спец.підстанції (до зарахування 1 рік 9 місяців 6 днів); 01.04.1991 по 06.07.1998 - період роботи в означеному вище закладі охорони здоров`я на посаді фельдшера неврологічної бригади спец.підстанції (до зарахування 7 років 3 місяці 6 днів); з 03.08.1998 по 31.01.2000 - період роботи в Обласній клінічній лікарні ім. І. І. Мечникова м. Дніпропетровська на посаді лікаря інтерна для проходження інтернатури по нейрохірургії (до зарахування 1 рік 5 місяців 29 днів); з 10.02.2000 по 31.12.2003 - період роботи в Обласній дитячій клінічній лікарні м.Дніпропетровська на посадах лікаря - нейрохірурга консультативної поліклініки, лікаря- нейрохірурга з надання екстреної медичної допомоги нейрохірургічного відділення, лікар- нейрохірург-дитячий (період до зарахування 3 роки 10 місяців 22 дні); з 01.01.2004 по 30.09.2014 - період роботи в означеному вище закладі охорони здоров`я, який в подальшому перейменовано в Комунальний заклад «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради (до зарахування 10 років 9 місяців 0 днів); з 01.10.2014 по 29.05.2015 - період роботи в Державній установі «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» на посаді лікаря нейрохірурга відділення медико-соціальної експертизи та реабілітації інвалідів з наслідками травм та ортопедичними захворюваннями у сполученні з ураженнями периферичної нервової системи (до зарахування 0 років 8 місяців 0 днів); з 01.06.2015 по 21.12.2015 - період роботи в Медичному центрі ТОВ «Ендоскопічна нейрохірургія» на посаді лікаря-нейрохірурга (до зарахування 0 років 7 місяців 0 днів); з 24.12.2015 по 26.04.2017 - період роботи в ТОВ «ЕКОДНІПРО» на посадах лікаря - нейрохірурга хірургічного відділення, лікаря - нейрохірурга дитячого Медичного центру «Medical Plaza» (до зарахування 1 рік 5 місяців 0 днів); з 27.12.2017 по 03.10.2017 - період роботи в означеному вище закладі охорони здоров`я (до зарахування 0 років 7 місяців 0 днів); з 04.10.2017 по 31.12.2018 - період роботи в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Ендоскопічна нейрохірургія» на посаді головного лікаря (до зарахування 1 рік 3 місяці 0 днів); з 01.01.2019 по 31.01.2019 - період роботи в означеному вище закладі охорони здоров`я (до зарахування 0 років 0 місяців 0 днів); 3.01.02.2019 по 30.10.2020 - період роботи в означеному вище закладі охорони здоров`я (до зарахування 0 років 11 місяців 14 днів).
Що стосується неврахування до пільгового трудового (страхового) стажу періоду роботи з 04 жовтня 2017 року по 30 жовтня 2020 року в товаристві з обмеженою відповідальністю «Ендоскопічна нейрохірургія», Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зазначило про те, що означений період був врахований при розрахунку страхового стажу, що підтверджується витягом з Форми PC-право та, відповідно, зарахований до стажу за вислугу років. Отже, станом на 11.10.2017 стаж ОСОБА_1 за вислугу років складає 25 років 24 дні, що недостатньо для призначення пенсії за вислугу років (не менше 26 років 6 місяців), при загальному страховому стажі 32 рік 2 місяці 12 днів.
Відтак, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, діяло лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.03.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 року продовжено строки розгляду справи за даною позовною заявою до 03.06.2021 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подати до суду: 1) обґрунтовані та відповідні пояснення, підтвердження стосовно зарахування або не зарахування періодів роботи ОСОБА_1 з 01.06.2015 року по 21.12.2015 року та з 04.10.2017 року по 30.10.2020 року в товаристві з обмеженою відповідальністю «Ендоскопічна нейрохірургія» (робота за сумісництвом); 2) детальний розрахунок та змістовні пояснення щодо зарахування або незарахування кожного періоду роботи позивача із зазначенням (місяць, рік, дата та в якій кількості зараховано кожен стаж окремо) та відповідно до записів трудової книжки (Серія НОМЕР_1 ); 3) засвідчену належним чином копію заяви позивача про призначення пенсії від 17.12.2020 року. Вказані витребувані письмові докази слід було подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду у строк до 03.06.2021 року. Судом попереджено Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про можливість застосування судом заходів процесуального примусу, зокрема накладення штрафу та винесення окремої ухвали у разі невиконання вимог даної ухвали суду.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом установлено, та як зазначив позивач у поданій до суду позовній заяві, що останній протягом 2020 року неодноразово, а саме 14 серпня, 19 листопада та 17 грудня звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявами про призначення йому пенсії за вислугу років на підставі наявного стажу роботи на посадах та у закладах охорони здоров`я, відповідно до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, якій затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1995 року № 909.
02.12.2020 року листом за №0400-010303-8/114953 «Про відмову в призначенні пенсії» ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повідомило позивачу про розгляд його заяви від 19.11.2020 року щодо призначення пенсії за віком відповідно до ст.55 п. "е" Закону України „Про пенсійне забезпечення" та п.2 р. XV Закону "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та дійшло висновку про відсутність правових підстав щодо призначення йому пенсії на дату звернення. В даному листі відповідач зазначив про те, що 26.03.2020 року позивач звернувся до управління з особистою заявою і документами на призначення пенсії відповідно до статті 55 п. "е" Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зі змінами, внесеними Законом України від 03 жовтня 2017 № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій". Зазначеною статтею визначено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники охорони здоров`я незалежно від віку, якщо на 01.04.2015 стаж складає не меньше 25 років на зазначеній роботі, на 01.01.2016 - не меньше 25 років 6 місяців, на зазначеній роботі, на 11.10.2017 - не меньше 26 років 6 місяців на зазначеній роботі. Неможливо зарахувати період роботи до вислуги років працівників охорони здоров`я на підприємстві ТОВ "Ендоскопічна нейрохірургія", тому що немає можливості визначити до якого переліку закладів охорони здоров`я відноситься. Таким чином, стаж роботи за вислугу років становить 25 років 10 місяців 6 днів, що недостатньо для призначення пенсії на дату звернення.
17.12.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області через відділ обслуговування громадян № 6 (сервісний центр) управління обслуговування громадян з заявою про призначення пенсії за вислугу років, до якої надав наступні документи: довідку із СПОВ про заробітну плату з 01.07.2000 р. по день звернення; довідку про присвоєння ідентифікаційного номера № б/н від 29.08.2008; довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників; паспорт або ГО-карта або посвідка - серії НОМЕР_4 ; трудову книжку серії НОМЕР_1 ; інші документи - анкета опитування.
22.12.2020 року листом за №0400-010303-8/123357 «Про відмову в призначенні пенсії» ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повідомлено позивачу про відмову в призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного стажу по вислузі років. ПФУ у даному листі зазначило, що зарахувати до стажу вислуги років період роботи з 24.12.2015 по 03.10.2017, не має можливості, так як позивач працював в ТОВ "Екодніпро", однак останнім не надано додаткових документів підтверджуючих, що ТОВ "Екодніпро" належить до закладів охорони здоров`я. Враховуючи всі документи, які були надані для призначення пенсії, стаж становить 31 рік 2 місяці 12 днів, в тому числі робота на посадах по вислузі років - 24 роки 7 місяців 17 днів.
Вважаючи таку відмову ПФУ протиправною, позивач звернулася до суду із даною позовною заявою.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Згідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV, іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.
Відповідно до п. 2-1 Перехідних положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений ст. ст. 52, 54 та 55 Закону України № 1788-ХІІ, пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України № 1788-ХІІ.
Відповідно до п. "е" ст.55 Закону України № 1788-ХІІ право на пенсію мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 01.04.2015р. - не менше 25 років та після цієї дати:
з 01.04.2015р. по 31.03.2016р. - не менше 25 років 6 місяців;
з 01.04.2016р. по 31.03.2017р. - не менше 26 років;
з 01.04.2017р. по 31.03.2018р. - не менше 26 років 6 місяців;
з 01.04.2018р. по 31.03.2019р. - не менше 27 років;
з 01.04.2019р. по 31.03.2020р. - не менше 27 років 6 місяців;
з 01.04.2020р. по 31.03.2021р. - не менше 28 років;
з 01.04.2021р. по 31.03.2022р. - не менше 28 років 6 місяців;
з 01.04.2022р. по 31.03.2023 р.- не менше 29 років;
з 01.04.2023р. по 31.03.2024р. - не менше 29 років 6 місяців;
з 01.04.2024р. або після цієї дати - не менше 30 років.
Разом з тим, 04.06.2019 року своїм рішенням № 2-р/2019 Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України, зокрема, положення ст.55 Закону України № 1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213 та від 24.12.2015 року № 911 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України".
Згідно п. "е" ст.55 Закону України №1788-ХІІ у редакції від 09.12.2012р. до внесення змін Законом № 213 та Законом № 911 право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.
Особа, яка станом на момент звернення до пенсійного органу має від 25 до 30 років спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, така особа має право на призначення пенсії за вислугу років, незалежно від її віку.
Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.
За змістом розділу 2 Переліку № 909 до закладів і установ охорони здоров`я відносяться аптеки, аптечні кіоски, аптечні магазини, контрольно-аналітичні лабораторії, посади - провізори, фармацевти (незалежно від найменування посад), лаборанти.
Разом з тим відповідно до примітки 2 до цього Переліку робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим Переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості закладів і установ.
Крім того, у ст. 3 Закону України від 19.11.1992 року № 2801-XII "Основи законодавства України про охорону здоров`я" міститься визначення поняття "заклад охорони здоров`я", а саме, це юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників.
Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону № 2801-XII заклади охорони здоров`я створюються підприємствами, установами та організаціями з різними формами власності, а також приватними особами за наявності необхідної матеріально-технічної бази і кваліфікованих фахівців.
Порядок і умови створення закладів охорони здоров`я, державної реєстрації та акредитації цих закладів, а також порядок ліцензування медичної та фармацевтичної практики визначаються актами законодавства України.
Пунктом 1 Порядку державної акредитації закладу охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.1997 року № 765 визначено, що державна акредитація закладу охорони здоров`я - це офіційне визнання статусу закладу охорони здоров`я, наявності в ньому умов для надання певного рівня медико-санітарної допомоги, підтвердження його відповідності встановленим критеріям та гарантії високої якості професійної діяльності.
Згідно п. 2 Порядку № 765 акредитації підлягають незалежно від форми власності усі заклади охорони здоров`я.
Таким чином, товариство з обмеженою відповідальністю офіційно набуває статусу закладу охорони здоров`я на підставі акредитації.
Як вбачається з матеріалів справи, спеціальний стаж за медичним фахом за період з 01.04.1991 р. по 30.10.2020 р. складає 29 років 5 місяців 23 дня. Даний стаж складається з наступних періодів роботи (відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 , довідки ТОВ «Ендоскопічна нейрохірургія» №29 від 05.11.2020 року; довідки ТОВ «Екодніпро») №93 від 18.06.2020 року, довідки ДУ «УкрДержНДІМСПІ МОЗ України»: №578/01-16 від 19.06.2020 року; довідки Державного закладу «Дніпропетровська медична академія МОЗ України» від 13.08.2020 року за №431):
1) 01.04.1991 року - 06.07.1998 року - фельдшер Дніпропетровської міської лікарні швидкої медичної допомоги (до зарахування - 7 років 3 місяця 6 днів);
2) 03.08.1998 року - 31.01.2000 року - лікар-інтерн Обласної клінічної лікарні ім. І.І. Мечникова (для зарахування 1 рік 5 місяців 29 днів;
3) 10.02.2000 року - 30.09.2014 року - лікар-нейрохірург КЗ «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» (для зарахування 14 років 7 місяців 21 день);
4) 01.10.2014 року - 29.05.2015 року - лікар-нейрохірург ДУ «УкрДержНДІМСПІ МОЗ України» (для зарахування 7 місяців 29 днів);
5) 01.06.2015 року - 21.12.2015 р. - лікар-нейрохірург МЦ ТОВ «Ендоскопічна нейрохірургія» (для зарахування 6 місяців 21 день);
6) 24.12.2015 року - 03.10.2017 року - лікар-нейрохірург МЦ ТОВ «Екодніпро» (для зарахування 1 рік 9 місяців 10 днів);
7) 04.10.2017 року - 30.10.2020 року - головний лікар МЦ ТОВ «Ендоскопічна нейрохірургія» (для зарахування 3 роки 27 днів).
При цьому, 17.12.2020 року до ПФУ позивач надавав свідоцтво про державну реєстрацію ТОВ «Ендоскопічна нейрохірургія»; витяг зі статуту ТОВ «Ендоскопічна нейрохірургія»; додатковий витяг з трудової книжки з записом про моє звільнення з ТОВ «Ендоскопічна нейрохірургія» з 30 жовтня 2020 року; акредитаційні сертифікати ТОВ «Ендоскопічна нейрохірургія» за період з 03 грудня 2009 року по 03 грудня 2012 рік та з 04 грудня 2017 року по 03 грудня 2020 року, тобто за період часу його роботи в цьому закладі; ліцензію Міністерства охорони здоров`я України, що була видана ТОВ «Ендоскопічна нейрохірургія» 21 липня 2011 року; акредитаційний сертифікат Медичного центру ТОВ «Ендоскопічна нейрохірургія», виданий Головною акредитаційною комісією Міністерства охорони здоров`я України з терміном дії з 04 грудня 2017 року по 03 грудня 2020 року; три довідки на підтвердження періодів його роботи у закладах охорони здоров`я.
З метою надати максимальну кількість документів на підтвердження належного статусу медичних установ, стаж роботи в яких дає право на отримання пенсії за вислугу років, 25.01.2021 року позивачем до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було додатково надано: ліцензію Міністерства охорони здоров`я України, що була видана ТОВ «Екодніпро» 03 вересня 2013 року; акредитаційний сертифікат Медичного центру «MEDIKAL PLAZA» ТОВ «Екодніпро», виданий Головною акредитаційною комісією Міністерства охорони здоров`я України з терміном дії з 27 квітня 2017 року по 27 квітня 2020 року; сертифікат ISO 9001:2015 Медичного центру «MEDIKAL PLAZA» TOB «Екодніпро» з терміном дії з 04 січня 2017 року по 03 січня 2023 року; витяг зі статуту ТОВ «Екодніпро».
Так, Велика палата Верховного Суду у справі № 492/446/15-а від 29.08.2018 року дійшла правого висновку, що «особи, які працювали на посадах фармацевтів в аптечних кіосках, належних ФОП, за умови здійснення такої діяльності на основі ліцензій на провадження роздрібної торгівлі лікарськими засобами, незалежно від отримання цим аптечним закладом акредитаційних сертифікатів, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за вислугу років згідно з пунктом «е» ст. 55 Закону № 1788-ХІІ. На працівника аптечного закладу не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення акредитації відповідного закладу охорони здоров`я, оскільки контроль за додержанням аптечними закладами правил здійснення роздрібної торгівлі лікарськими засобами, у тому числі в питаннях проходження акредитації, покладався чинним на час виникнення спірних правовідносин законодавством на відповідні повноважні державні контролюючі органи.»
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд зазначає, що непроведення або несвоєчасне проведення акредитації підприємством, на якому працював позивач, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинно порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення.
З огляду на вищевикладене, доводи відповідача щодо не зарахування до спеціального стажу позивача періоду роботи з 24 грудня 2015 року по 26 квітня 2017 року в товаристві з обмеженою відповідальністю «Екодніпро» з підстав відсутності відомостей про акредитацію закладів охорони здоров`я, де працював ОСОБА_1 , судом відхиляються як необґрунтовані.
Відтак, період роботи з 24.12.2015 року - 26.04.2017 року - лікар-нейрохірург МЦ ТОВ «Екодніпро» (для зарахування 1 рік 4 місяця 3 дня) повинен бути зарахованим до стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Крім того, положенням статті 62 Закону № 1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Згідно п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
З аналізу наведених положень, суд доходить висновку, що надання особою до пенсійного органу інших документів на підтвердження наявного трудового стажу при призначенні пенсії потрібно лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відповідні записи в ній.
Суд вкотре наголошує на тому, що записи у трудовій книжці є пріоритетними по відношенню до інших документів, які підтверджують трудову діяльність працівника, тим більше, що саме трудова книжка ОСОБА_1 містить усі необхідні записи.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати період роботи з 24.12.2015 року - 26.04.2017 року - лікар-нейрохірург МЦ ТОВ «Екодніпро» (для зарахування 1 рік 4 місяця 3 дня) до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугою років.
Стосовно не зарахування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до пільгового трудового (страхового) стажу періоду роботи з 04 жовтня 2017 року по 30 жовтня 2020 року в товаристві з обмеженою відповідальністю «Ендоскопічна нейрохірургія» суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 03.04.1993 року № 245 «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» визначено, що робітники, спеціалісти і службовці державних підприємств, установ і організацій мають право працювати за сумісництвом, тобто виконувати, крім своєї основної, іншу роботу на умовах трудового договору. На умовах сумісництва працівники можуть працювати на тому ж або іншому підприємстві, в установі, організації або у громадянина у вільний від основної роботи час.
При цьому, чинне вищенаведене законодавство не містить застережень щодо неврахування стажу роботи у випадку роботи у закладах охорони здоров`я за сумісництвом.
Разом із цим, до страхового стажу позивача, який дає право на пенсію за вислугу років, не було враховано його стаж роботи в період з 04 жовтня 2017 по 30 жовтня 2020 року в ТОВ «Ендоскопічна нейрохірургія». З записів щодо цього із копії трудової книжки вбачається, що в ТОВ «Ендоскопічна нейрохірургія» позивач працював за сумісництвом.
Відповідно до довідки ТОВ «Екодніпро» №29 від 05.11.2020 року, ОСОБА_1 дійсно працював ТОВ «Ендоскопічна нейрохірургія» з 01.08.2008 року замісником директора по лікувальній справі за сумісництвом (наказ про прийняття на роботу № 16-К від 01.08.2008 року). З 01.06.2009 року працював головним лікарем за сумісництвом (згідно наказу №19-К від 01.06.2009 року; сертифікат №675 про присвоєння звання лікаря-спеціаліста за спеціальністю «Організація і управління охороною здоров`я» від 19.05.2009 року). З 30.10.2020 року ОСОБА_1 звільнений з займаної посади за власним бажанням (наказ про звільнення №8-К від 30.10.2020 року).
Як зазначив позивач у позові, після звільнення з ТОВ «Екодніпро», яке сталося 03 жовтня 2017 року, за своєю правовою природою, незалежно від запису у трудовій книжці, його робота у ТОВ «Ендоскопічна нейрохірургія» стала роботою за основним місцем роботи.
Так, відповідно до п.1 Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій, що затверджене спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства фінансів України від 28.06.1993 р. №43, сумісництвом вважається виконання працівником, крім своєї основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому ж або іншому підприємстві, в установі, організації або у громадянина (підприємця, приватної особи) за наймом.
На думку суду, зазначені обставини відповідач міг та був зобов`язаний встановити самостійно, проте цього не зробив.
Таким чином, після звільнення позивача з ТОВ «Екодніпро», що відбулося 03 жовтня 2017 року, робота в ТОВ «Ендоскопічна нейрохірургія» в період з 04 жовтня 2017 по 30 жовтня 2020 року повинна вважатися роботою за основним місцем роботи та, відповідно, враховуватися до стажу, який дає право на пенсію за вислугу років.
Отже, суд вважає, що неврахування до пільгового трудового (страхового) стажу позивача для призначення пенсії за вислугу років періоду роботи в ТОВ «Ендоскопічна нейрохірургія» мало наслідком відмови у призначенні позивачу пенсії за вислугу років.
Також відповідно до відомостей із Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України (форма ОК-5), при виплаті позивачеві заробітку у період з 04.10.2017 року по 30.10.2020 року Товариство, в якому працював позивач, нараховувало всі страховані внески до Пенсійного фонду України.
За викладених обставин та враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства щодо врахування періодів роботи, з яких складається страховий стаж, суд приходить до висновку, що відповідачем безпідставно було не зараховано до страхового стажу позивача період його роботи з 04.10.2017 року - 30.10.2020 року - головний лікар МЦ ТОВ «Ендоскопічна нейрохірургія» (для зарахування 3 роки 27 днів).
В той же час, позивачем заявлено вимогу, зокрема, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровської області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років як працівнику охорони здоров`я з дня звернення за пенсією, тобто з 17 грудня 2020 року.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону №1058-IV, пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.
Таким чином, на даний час Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.
Тому питання призначення та виплати пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.
Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.
Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин
Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.
З огляду на викладене, означена позовна вимога задоволенню не підлягає, так як призначення та виплата пенсії є дискреційними повноваженнями Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Разом з тим, з метою захисту прав позивача та керуючись положеннями ч. 2 ст. 9 КАС України, суд дійшов висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 17.12.2020 року, з урахуванням висновків суду.
Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до положень ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з ч. ч. 1 та 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до приписів ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною 1 ст. 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 908 грн. підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування до пільгового трудового (страхового) стажу для призначення пенсії за вислугу років як працівнику охорони здоров`я ОСОБА_1 , періоди роботи з 24 грудня 2015 року по 26 квітня 2017 року в товаристві з обмеженою відповідальністю «Екодніпро» та з 04 жовтня 2017 року по 30 жовтня 2020 року в товаристві з обмеженою відповідальністю «Ендоскопічна нейрохірургія».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового трудового (страхового) стажу для призначення пенсії за вислугу років як працівнику охорони здоров`я ОСОБА_1 , періоди роботи з 24 грудня 2015 року по 26 квітня 2017 року в товаристві з обмеженою відповідальністю «Екодніпро» (для зарахування 1 рік 4 місяця 3 дня)) та з 04 жовтня 2017 року по 30 жовтня 2020 року в товаристві з обмеженою відповідальністю «Ендоскопічна нейрохірургія» (для зарахування (3 роки 27 днів).
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про призначення пенсії від 17.12.2020 року, з урахуванням висновків суду.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник