Справа № 160/8574/21
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2021-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

02 червня 2021 р. Справа № 160/8574/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхно І.В. розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Адміністрації Глазуновського району Орловської області, Російська Федерація про виплату грошової компенсації,-

ВСТАНОВИВ:

18.05.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позову за заявою ОСОБА_1 до Адміністрації Глазуновського району Орловської області, Російська Федерація, в якій просить:

- зобов`язати відповідача з рахунку і за рахунок республіканського бюджету Російської Федерації банківським переказом виплатити ОСОБА_1 , грошову компенсацію в українських гривнях за курсом: одна гривня - один рубль на картковий рахунок НОМЕР_1 4 746 400 (чотири мільйони сімсот сорок шість тисяч чотириста) грн. В тому числі: 100 РМОТ 1 279200 (один мільйон двісті сімдесят дев`ять тисяч двісті п`ятдесят) грн. - вартість будинку з госпбудівлями, два земельні паї в селі Кам`янка Малоархангельського району. 1 308 000 (мільйон триста вісім тисяч) грн. - вартість неодержаних пільгових автомобілів 880 000 (вісімсот вісімдесят тисяч) грн. - витрати на судову тяжбу. 100 РМОТ 1 279 200 (один мільйон двісті сімдесят дев`ять тисяч двісті п`ятдесят) грн. - з 01.05.1982 р. безстроковий інвалід другої групи, безстроковий в`язень психлікарень, грабежів.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 , відповідачем визначено Адміністрацію міста Глазуновського району Орловської області, Російської Федерації та вимоги заявлені щодо виплати грошової компенсації, як особі, що має права на пільги, встановлені ст. 4,5,6 Закону України "Про реабілітацію жертв комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991рр.".

Відповідно до пунктів 3 та 6 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

За змістом пункту 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Положеннями пункту 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено поняття суб`єкта владних повноважень, це орган державної влади ( у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до частини 1, 2 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Аналіз вищезазначених положень Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави дійти висновку, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, у яких хоча б одна сторона виступає суб`єктом владних повноважень, зокрема, органом державної влади, (у тому числі без статусу юридичної особи), органом місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, іншим суб`єктом при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг - держави України.

Крім того, частиною 5 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Велика палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 у справі №803/3/18 дійшла висновку, що адміністративні суди можуть розглядати вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватися шкоди, завданої лише суб`єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднані з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. В іншому випадку спірні відносини з приводу відшкодування шкоди (стягнення збитків, у тому числі й на користь держави) мають приватноправовий характер та, як наслідок, не можуть бути предметом справи, віднесеної до адміністративної юрисдикції.

Однак, позивачем ОСОБА_1 заявлена лише вимога про виплату грошової компенсації, без вимоги щодо вирішення публічно-правового спору.

Таким чином, суд дійшов висновку, що компетентним судом для вирішення вказаних правовідносин є цивільний суд, розгляд справи в порядку адміністративного судочинства суперечить ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України, якою визначені межі компетенції адміністративних судів.

Зважаючи на вищевикладене, суд відмовляє у відкритті провадження у даній справі.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 19, 21, 171, 172, 241-243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Глазуновського району Орловської області, Російська Федерація про виплату грошової компенсації.

Роз`яснити позивачу, що вирішення даного спору здійснюється в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, не допускається.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження надіслати позивачу разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачам, що відповідно до частини п`ятої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Юхно