Справа № 1.380.2019.001429
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2021-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року

м. Київ

справа № 1.380.2019.001429

адміністративне провадження № К/9901/7426/20, К/9901/7144/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді: Білоуса О.В.,

суддів: Блажівської Н.Є., Желтобрюх І.Л.,

секретар судового засідання - Носенко Л.О.,

за участю: представника позивача - Яремко В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року, додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Софас» до Головного управління ДФС у Львівській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування наказів,

У С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ТОВ «Софас» (далі - Товариство) звернулося до суду з адміністративним позовом до ГУ ДФС у Львівській області, ДФС України про визнання протиправним та скасування наказу ДФС України від 21.03.2019 року №201 «Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Софас», визнання протиправним та скасування наказу ГУ ДФС у Львівській області від 22.03.2019 року №1801 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ГУ ДФС ТОВ «Софас».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2019 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року, позов задоволено.

Додатковим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2019 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року, заяву Товариства про ухвалення додаткового судового рішення задоволено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з ГУ ДФС у Львівській області та ДФС України по 5000 грн з кожного судових витрат на професійну правничу допомогу.

Не погодившись з ухваленими у справі судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ДПС України та ГУ ДПС у Львівській області звернулися до Верховного Суду з касаційними скаргами, в яких, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просили рішення судів скасувати, а в задоволенні позову та заяви про ухвалення додаткового судового рішення відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційних скарг та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційних скарг без задоволення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ГУ ДФС у Львівській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Софас» з дотримання податкового, валютного законодавства та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року.

За результатами перевірки складено акт від 11.06.2018 року №1462/13-01-14-18/32704124, яким встановлено наступні порушення: п.286.4 ст.286 ПК України, яке полягає у несвоєчасному поданні Декларації з земельного податку за 2016 рік, пп.14.1.27 п.14.1 ст.14, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся на загальну суму 9 720 грн, у тому числі за 2016 рік на суму 9 720 грн, п.188.1 ст.188, п.198.6 ст.198 ПК України за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року, внаслідок чого завищено суму податку на додану вартість, що підлягала бюджетному відшкодуванню у сумі 44 385 грн та знижено податок на додану вартість що підлягає сплаті до бюджету у сумі 14 232 грн, пп.164.1.2 п.164.1, пп.164.2.17 п.164.2, пп.164 ст.164, пп.168.1.2 п.168.1 ст.168 ПК України, в результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб в сумі 2 305,80 грн, пп.1.6 п.16-1 підрозділу 10 Розділу XX, пп.168.1.1 п.168.1 ст.168, ст.171, п.176.1 ст.176 ПК України, в результаті чого занижено військовий збір в сумі 192,15 грн, п.51.1 ст.51, п.176.2 «б» ст.176 ПК України, яке полягає у не відображенні, поданні не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих ( сплачених) на користь платників податків у II та III кварталах 2016 року.

15.06.2018 року Товариством за №671 подано до ГУ ДФС у Львівській області заперечення на висновки акта планової перевірки від 11.06.2018 року №1462/13-01-14-18/32704124.

За результатами розгляду даного заперечення ГУ ДФС у Львівській області вирішено провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Софас» з 10.08.2018 року тривалістю 5 робочих днів, у зв`язку з чим винесено наказ від 09.08.2018 року №4586.

Мета перевірки: дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства в частині питань, що стали предметом оскарження висновків акта документальної планової виїзної перевірки від 11.06.2018 року №1462/13-01-14-18/32704124 відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.5 п.78.1 ст.78 ПК України.

Отже, документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Софас» призначена в частині питань, що стали предметом оскарження висновків акта документальної планової виїзної перевірки від 11.06.2018 року №1462/13-01-14-18/32704124.

За результати позапланової документальної виїзної перевірки ТОВ «Софас» складено акт від 28.08.2018 року №2083/13-01-14-18/32704124, яким спростовано порушення встановлені у акті планової перевірки позивача від 11.06.2018 року №1462/13-01-14-18/32704124 щодо заниження податку на прибуток за 2016 рік в сумі 9 720 грн, щодо завищення бюджетного відшкодування у сумі 44 385 грн та заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 14 232 грн.

Разом з тим, вказаною перевіркою встановлено нові порушення ТОВ «Софас», які не було виявлено посадовими особами ГУ ДФС у Львівській області при проведенні планової перевірки за той самий період, а саме: пп.134.1.1. п.134.1 ст.134; п.135.1 ст.135; п.137.1 ст.137 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток за 2017 рік у сумі 684 000 грн, п.188.1 ст.188; п.198.5 ст.198; п.200.1, п.200.2 ст.200 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до Державного бюджету України, всього на суму 240 602 грн, в т.ч. за листопад 2015 року - на суму 10 602 грн, за лютий 2016 року - на суму 64 245 грн, за травень 2016 року - на суму 5118 грн, за липень 2016 року - на суму 102 408 грн, за вересень 2016 року - на суму 58 229 грн.

На підставі висновків акта перевірки від 28.08.2018 року №2083/13-01-14-18/32704124 ГУ ДФС у Львівській області винесено податкові повідомлення-рішення від 17.09.2018 року № та № .

Вказані податкові повідомлення-рішення оскаржено позивачем в адміністративному порядку.

Рішенням ДФС України від 30.11.2018 року №38864/6/99-99-11-04-01-25 про результати розгляду скарги ТОВ «Софас» податкові повідомлення-рішення від 17.09.2018 року № та № скасовано.

Вказаним рішенням ДФС України зобов`язало ГУ ДФС у Львівській області вжити заходи відповідно до пп.78.1.12 п.78.1 ст.78 ПК України.

Підставою для вжиття визначених пп.78.1.12 п.78.1 ст.78 ПК України заходів стало встановлення позаплановою перевіркою ТОВ «Софас» за один і той самий період інших, ніж встановлені плановою перевіркою, порушень.

На підставі рішення ДФС України від 30.11.2018 року №38864/6/99-99-11-04-01-25 ГУ ДФС у Львівській області наказом від 14.02.2019 року №992 «Про проведення службового розслідування» встановлено проведення з 19.02.2019 року по 19.03.2019 року службового розслідування стосовно державного ревізова-інспектора сектору аудиту платників Сокальського, Жовківського, Камянко-Бузького, Радехівського районів та міста Червонограда ГУ ДФС у Львівській області Бабяк І.І. з питань об`єктивності та повноти висновків документальної планової виїзної перевірки, викладених у акті від 28.08.2018 року №2083/13-01-14-18/32704124, на підставі якого ГУ ДФС у Львівській області винесено податкові повідомлення-рішення від 17.09.2018 року № та № , та які скасовано рішенням ДФС України від 30.11.2018 року №3864/99-99-11-04-01-25.

Наказом ГУ ДФС у Львівській області від 14.03.2019 року №1572 «Про внесення змін до наказу ГУ ДФС у Львівській області від 14.02.2019 року №992» продовжено термін службового розслідування до 18.04.2019 року.

За результатами службового розслідування наказом ГУ ДФС у Львівській області від 26.04.2019 року №20дс державного ревізора-інспектора сектору аудиту платників Сокальського, Жовківського, Камянко-Бузького, Радехівського районів та міста Червонограда ГУ ДФС у Львівській області Бабяк І.І. притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання посадових обов`язків при проведенні та оформленні результатів документальних перевірок ТОВ «Софас».

З метою виконання вимог пп.78.1.12 п.78.1 ст.78 ПК України, у зв`язку з проведенням службового розслідування стосовно посадових осіб, які здійснювали перевірку, ДФС України 21.03.2019 року винесено наказ №201 «Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Софас».

Відповідно до вказаного наказу, документальну позапланову перевірку ТОВ «Софас» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року, валютного за період 01.01.2015 року по 31.03.2018 року вирішено провести терміном 5 робочих днів з 25.03.2019 року.

22.03.2019 року ГУ ДФС у Львівській області винесено наказ №1801 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ГУ ДФС ТОВ «Софас».

Наказом від 22.03.2019 року №1801 вирішено провести документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з 25.03.2019 року тривалістю 5 робочих днів за період діяльності з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року.

Наказ від 22.03.2019 року №1801 винесено на підставі пп.78.1.12 п.78.1 ст.78 ПК України, наказу ДФС України від 21.03.2019 року №201 та з метою дотримання вимог податкового, валютного законодавства.

На виконання наказу від 22.03.2019 року №1801 ГУ ДФС у Львівській області видано направлення на перевірку від 25.03.2019 року №3088 та №3089.

Товариством не допущено посадових осіб ГУ ДФС у Львівській області до проведення позапланової перевірки, у зв`язку з чим складено акти від 25.03.2019 року №262/32704124 та №263/32704124.

Не погодившись із наказами ДФС України від 21.03.2019 року №201 та ГУ ДФС у Львівській області від 22.03.2019 року №1801, Товариство звернулося до суду за захистом своїх порушених прав.

Задовольнивши позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що в оскаржуваному наказі ДФС України від 21.03.2019 року №201 не зазначено: конкретної підстави для перевірки, на підставі чого прийнято рішення про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Софас», які питання не з`ясовано чи з`ясовано неповно попередньою перевіркою.

Щодо оскаржуваного наказу ГУ ДФС у Львівській області від 22.03.2019 року №1801, то судами попередніх інстанцій встановлено, що приймаючи такий наказ відповідачем фактично перебрано на себе повноваження контролюючого органу вищого рівня - ДФС України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій з огляду на таке.

Згідно із п.75.1 ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

П.78.4 ст.78 ПК України встановлено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Згідно із п.81.1 ст.81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки. Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відтак, як обґрунтовано зазначено судами попередніх інстанцій, обов`язковою інформацією, що має міститися у наказі про проведення документальної перевірки, є: дата видачі, найменування контролюючого органу, прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи платника податку, яка перевіряється, мета, вид (документальна планова/позапланова перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені Податковим кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який перевірятиметься.

Відповідно до пп.78.1.12 п.78.1 ст.78 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), документальна позапланова перевірка здійснюється контролюючим органом вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня здійснено перевірку документів обов`язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з`ясування під час перевірки питань, що повинні бути з`ясовані під час перевірки для винесення об`єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Рішення про проведення документальної позапланової перевірки в цьому випадку приймається контролюючим органом вищого рівня лише у тому разі, коли стосовно посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Колегія суддів Верховного Суду звертає увагу, що абзацом першим наведеної норми безпосередньо врегульовано підставу проведення документальної позапланової перевірки платника податку з питань та за період, перевірку яких вже здійснено, однак із неповним з`ясуванням під час такої перевірки питань, що повинні бути з`ясовані під час перевірки для винесення об`єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства або ж невідповідністю висновків такої перевірки вимогам законодавства.

Тобто даною нормою чітко встановлено дві окремі підстави для проведення позапланової перевірки, зокрема, перша підстава виникає, коли у акті перевірки виявлені невідповідності щодо правильного застосування посадовими особами законодавства, а інша у випадку неповного дослідження питань, для винесення об`єктивного висновку.

При цьому, за наявності наведених вище підстав, рішення про проведення такої документальної позапланової перевірки може бути прийнято лише у тому разі, коли стосовно посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення

Відтак, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що перевірка, яка проводиться на підставі пп.78.1.12 п.78.1 ст.78 ПК за своєю суттю є додатковою перевіркою, що має на меті дослідити обставини, які не були дослідженні зовсім або досліджені не в повній мірі під час проведення перевірки або ж перевірити висновки, зроблені за результатами податкової перевірки у випадку встановлення їх невідповідності чинному законодавству.

В залежності від наявної підстави для перевірки, визначається зміст та межі самої перевірки і, відповідно, обсяг документів та фактичних обставин, що підлягають дослідженню в ході перевірки, що в свою чергу безпосередньо впливає на обсяг прав платника податків під час проведення позапланової перевірки.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у наказі ДФС України від 21.03.2019 року №201 «Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Софас» підставою проведення перевірки зазначено пп.78.1.12 п.78.1 ст.78 ПК та зазначено, що перевірка призначена у зв`язку з проведенням службового розслідування стосовно посадових осіб, які здійснювали перевірку.

При цьому, в оскаржуваному наказі не зазначено: конкретної підстави для перевірки, на підставі чого прийнято рішення про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Софас», які питання не з`ясовано чи з`ясовано неповно попередньою перевіркою.

За вказаних вимог чинного законодавства та встановлених судами обставин, колегія суддів касаційного суду погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що в оскаржуваному наказі ДФС України від 21.03.2019 року №201 «Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Софас» не визначені підстави та межі документальної позапланової перевірки Товариства.

Посилання в оскаржуваному наказі лише на норму ПК України, якою передбачено можливість проведення такої перевірки та загальні відомості щодо проведення службового розслідування відносно посадових осіб, які здійснювали попередні перевірки, є порушенням приписів п.81.1 ст.81 ПК України.

Апеляційними судом також встановлено, що ДФС України наказ від 21.03.2019 року №201 «Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Софас» винесено на виконання власного рішення від 30.11.2018 року №38864/6/99-99-11-04-01-2, яким скасовані податкові повідомлення-рішення від 17.09.2018 року № та №, прийняті на підставі висновків акта перевірки від 28.08.2018 року №2083/13-01-14-18/32704124.

Підставою для скасування вказаних податкових повідомлень-рішень стали висновки ДФС України про те, що призначена на підставі пп.78.11.5 п.78.11. ст.78 ПК України позапланова перевірка мала бути проведена в межах розбіжностей, що стали підставою для оскарження висновків акта планової виїзної перевірки.

Оскаржуваний же наказ ДФС України від 21.03.2019 року №201 «Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Софас» винесено «у зв`язку з проведенням службового розслідування стосовно посадових осіб, які здійснювали перевірку», що не є належною підставою.

Щодо оскаржуваного наказу ГУ ДФС у Львівській області від 22.03.2019 року №1801 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ГУ ДФС ТОВ «Софас», то колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зазначає, що положеннями пп.78.1.12 п.78.1 ст.78 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) не надано повноважень контролюючому органу нижчого рівня на видання наказу про проведення позапланової перевірки на виконання наказу контролюючому органу вищого рівня.

За таких обставин, приймаючи оскаржуваний наказ від 22.03.2019 року №1801 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ГУ ДФС ТОВ «Софас», ГУ ДФС у Львівській області фактично перебрало на себе повноваження контролюючого органу вищого рівня - ДФС України.

Доводи, які містяться у касаційних скаргах, правильності висновків судів першої та апеляційної інстанцій та обставин справи не спростовують.

Щодо перегляду додаткового рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2019 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року, то колегія суддів зазначає наступне.

14.08.2019 року Товариством подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій воно просило стягнути із ГУ ДФС у Львівській області та з ДФС України на його користь суму понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн, пов`язану із підготовкою та розглядом справи №1.380.2019.001429 у суді першої інстанції.

Заява мотивована тим, що додатком №1 від 02.05.2019 року до договору про надання правової допомоги від 27.03.2019 року №05-03/19 погоджено розмір та порядок виплати гонорару адвоката за надання послуг юридичного супроводу справи №1.380.2019.001429 за позовом ТОВ «Софас» до ГУ ДФС у Львівській області, ДФС України про визнання протиправними та скасування наказів в суді першої інстанції (у Львівському окружному адміністративному суді) у розмірі 10 000 грн. Товариство оплатило надані послуги професійної правничої допомоги у розмірі 10 000 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 09.08.2019 року №1150. Враховуючи, що Львівським окружним адміністративним судом задоволено позовні вимоги ТОВ «Софас» у повному обсязі, вважає, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу необхідно стягнути з відповідачів.

Згідно із п.3 ч.1 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами ч.2 ст.252 КАС України, заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

П.1 ч.3 ст.132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Ч.2 ст.134 КАС України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч.9 ст.139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що професійна правнича допомога ТОВ «Софас» надавалася адвокатом Яремко В.П. на підставі договору про надання правової допомоги (юридичних послуг) від 27.03.2019 року №05-03/19 та додатку №1 від 02.05.2019 року до договору про надання правової допомоги (юридичних послуг) від 27.03.2019 року №05-03/19, які наявні у матеріалах справи.

Адвокат Яремко В.П. приймала особисту участь у засіданнях на стадіях підготовчого та судового розгляду справи.

Відповідно до пункту 1 додатку №1 від 02.05.2019 року до договору про надання правової допомоги (юридичних послуг) від 27.03.2019 року №05-03/19, за здійснення адвокатом юридичного супроводу справи №1.380.2019.001429 в суді першої інстанції (в Львівському окружному адміністративному суді), клієнт оплачує адвокату фіксований гонорар (винагороду) у розмірі 10 000 грн.

Зазначена вартість правової допомоги включає, зокрема: юридичний аналіз наданих клієнтом документів, підготовку позовної заяви та інших заяв по суті справи, підготовку та участь адвоката в судових (підготовчих) засіданнях у справі №1.380.2019.001429 в суді першої інстанції, написання всіх необхідних процесуальних документів у справі, вчинення інших дій в інтересах клієнта.

Вид наданих ТОВ «Софас» послуг професійної правничої допомоги та вартість, як встановлено судами, підтверджуються актом приймання - передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 07.08.2019 року №1/08 до договору про надання правової допомоги (юридичних послуг) від 27.03.2019 року №05-03/19.

Оплата послуг за правову допомогу відповідно до пункту 1 додатку №1 від 02.05.2019 року до договору про надання правової допомоги (юридичних послуг) від 27.03.2019 року №05-03/19 здійснена в розмірі 10 000 грн, що підтверджується рахунком від 07.08.2019 року №1/08, платіжним дорученням від 09.08.2019 року №1150 та випискою АТ КБ «Приватбанк» по поточному рахунку клієнта ОСОБА_2 № НОМЕР_1 за період з 09.08.2019 року по 09.08.2019 року.

За вказаних обставин, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що понесені ТОВ «»Софас» витрати на правничу допомогу, пов`язані із юридичним супроводом справи №1.380.2019.001429, підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування додаткового рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції.

З урахуванням встановлених судами першої та апеляційної інстанцій обставин, колегія суддів Верховного Суду приходить до висновку, що в межах даної справи оцінка доказів судами першої та апеляційної інстанцій, на підставі яких суди встановили обставини у справі, відповідає правилам оцінки доказів, зокрема правилам оцінки судом належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, вмотивованого відхилення або врахування кожного доказу.

Встановлення або визнання доведеними обставин, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішення питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, додаткова перевірка доказів відповідно до частини другої статті 341 КАС України знаходиться поза межами касаційного перегляду справи.

В обсязі встановлених в цій справі фактичних обставин, колегія суддів вважає, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Доводи, які містяться у касаційній скарзі, правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій та обставин справи не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 3, 341, 344, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року, додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 3 червня 2021 року.

Головуючий суддя О.В.Білоус

Судді Н.Є.Блажівська

І.Л.Желтобрюх