Справа № 420/11173/20
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2021-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/11173/20
Головуючий в 1 інстанції: Глуханчук О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,
при секретарі Яценюк О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2021 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «РЕТРІБЬЮШН» до Головного управління ДПС в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, про визнання протиправною бездіяльності та стягнення бюджетного відшкодування,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2020 року ТОВ «РЕТРІБЬЮШН» (надалі позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України, в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС в Одеській області щодо невнесення до Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, яку узгоджено щодо позивача;

- стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «РЕТРІБЬЮШН» бюджетне відшкодування з податку на додану вартість у сумі 12 784 794,00 грн..

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 20.03.2020 року позивач засобами електронного зв`язку подав до контролюючого органу декларацію з податку на додану вартість за звітний (податковий) період лютий 2020 року, в якій заявив до бюджетного відшкодування суму від`ємного значення податку на додану вартість в розмірі 12 784 794,00 грн.. До декларації додано Додаток 2 - Довідку про суму від`ємного значення звітного податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2), Додаток 3 - Розрахунок суми бюджетного відшкодування (ДЗ), а також Додаток 4 - Заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного з адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника (Д4). Відповідачем була проведена камеральна перевірка вказаної декларації, за наслідками якої складний акт та прийнято податкове повідомлення-рішення № від 08.05.2020 року, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 12 784 794,00 грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 3 196 199,00 грн.. За результатами адміністративного оскарження, рішенням Державної податкової служби України від 09.06.2020 року №5552/5/99-00-06-02-1-06 вищевказане податкове повідомлення-рішення було скасоване. Однак, незважаючи на скасування податкового повідомлення-рішення № від 08.05.2020 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 12 784 794,00 грн., внаслідок чого дана сума бюджетного відшкодування набула статус узгодженої, відповідач неправомірно не вніс до Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, і дана сума неправомірно не була повернута позивачу у визначені законодавством терміни.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 року позов задоволено частково. Суд визнав протиправною бездіяльність відповідача щодо невнесення до Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у сумі 12 784 794,00 грн., заявленої до відшкодування з бюджету на користь товариства з обмеженою відповідальністю «РЕТРІБЬЮШН», а в іншій частині позову відмовив.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Позивач також звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нову постанову про стягнення з Державного бюджету України на користь позивача бюджетне відшкодування з податку на додану вартість у сумі 12 784 794,00 грн..

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «РЕТРІБЬЮШН», а ухвалою від 24.03.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області.

В ході апеляційного провадження 29.04.2021 року через систему «Електронний суд» надійшла заява представника товариства з обмеженою відповідальністю «РЕТРІБЬЮШН» адвоката Назарець Дмитра Анатолійовича про відмову від апеляційної скарги на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 року.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2021 року закрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «РЕТРІБЬЮШН».

Виходячи з визначених в ч.1 ст.308 КАС України меж апеляційного перегляду, колегія суддів здійснює апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги Головного управління ДПС в Одеській області.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги Головного управління ДПС в Одеській області, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «РЕТРІБЬЮШН», , зареєстроване в якості юридичної особи 03.02.2017 року, Номер запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи: 0045056; є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України, у т.ч. податку на додану вартість, номер платника 05.

Основним видом економічної діяльності підприємства є: 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний).

20.03.2020 року ТОВ «РЕТРІБЬЮШН» засобами електронного зв`язку подано до контролюючого органу за місцем обліку (Головне управління ДПС в Одеській області, Приморський район, м. Одеси) податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний (податковий) період лютий 2020 року, яка надійшла за реєстраційним номером 15740375, що підтверджується Квитанцією №2 ДПС України (а.с.12-19).

У податковій декларації з податку на додану вартість за звітний (податковий) період лютий 2020 року ТОВ «РЕТРІБЬЮШН» задекларовано до бюджетного відшкодування суму від`ємного значення податку на додану вартість в розмірі 12 784 794,00 грн. (рядки 20.2 та 20.2.1 декларації).

Разом із декларацією подано:

Додаток 2 - Довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2);

Додаток 3 - Розрахунок суми бюджетного відшкодування (ДЗ);

Додаток 4 - Заява про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного з адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника (Д4).

У період з 23.03.2020 року по 16.04.2020 року відповідно до п.200.10 ст.200 ПК України посадовою особою Головного управління ДПС в Одеській області проведена камеральна перевірка ТОВ «РЕТРІБЬЮШН» з питань достовірності зарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку по декларації з ПДВ за лютий 2020 року (податкова декларація з податку на додану вартість від 20.03.2020 року №15740375).

За результатами перевірки Головним управлінням ДПС в Одеській області складено Акт від 16.04.2020 року №232/15-32-04-02/41125264 (а.с.20-31) (надалі - акт перевірки).

Відповідно до висновку акту камеральної перевірки, перевіркою встановлено порушення п.198.1, п.198.3 ст.198, п.200.1, абз.«б» п.200.4 ст.200, п.200-1.3 ст.200-1 ПК України, та пп.4 п.5 розд.V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року №21, а саме ТОВ «РЕТРІБЬЮШН» завищено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника у банку (відображеного у рядку 12.1 декларації з ПДВ за лютий 2020 року) у розмірі 12 784 794,00 грн..

На підставі висновків акту перевірки від 16.04.2020 року №232/15-32-04-02/41125264, Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 08.05.2020 року, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, згідно декларації з ПДВ за лютий 2020 року №15710375 від 20.03.2020 року, на суму у розмірі 12 784 794,00 грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 3 196 199,00 грн. (а.с.32-33).

Рішенням Державної податкової служби України від 09.06.2020 року №5552/5/99-00-06-02-1-06, за результатами розгляду скарги позивача на податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 08.05.2020 року №, задоволено скаргу ТОВ «РЕТРІБЬЮШН» та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 08.05.2020 року № (а.с.34-43).

Однак, сума податку на додану вартість, заявлена до бюджетного відшкодування, ТОВ «РЕТРІБЬЮШН» згідно декларації з ПДВ за лютий 2020 року №15710375 від 20.03.2020 року, у розмірі 12 784 794,00 грн. не внесена Головним управлінням ДПС в Одеській області до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, що стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невнесення до Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, суд першої інстанції виходив з того, що з дати скасування ДПС України податкового повідомлення-рішення від 08.05.2020 року №, заявлена позивачем сума бюджетного відшкодування у розмірі 12 784 794,00 грн. стала узгодженою та вимагає від Головного управління ДПС в Одеській області вчинення дій по відображанню такої узгодженої суми в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування. Оскільки відповідачем всупереч пункту 200.12 статті 200 ПК України не внесено до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування узгоджену суму бюджетного відшкодування, заявлену ТОВ «РЕТРІБЬЮШН» згідно декларації з ПДВ за лютий 2020 року №15710375 від 20.03.2020 року, у розмірі 12 784 794,00 грн., то це порушує права позивача на отримання такої суми з бюджету.

При вирішенні даного спору, колегія суддів виходить з наступного.

Вказуючи на неправомірне невнесення відповідачем до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування заявленої позивачем в декларації з ПДВ за лютий 2020 року №15710375 від 20.03.2020 року суми бюджетного відшкодування в розмірі 12 784 794,00 грн., суд першої інстанції обґрунтував таку свою позицію з посиланням на норми Податкового кодексу України, які визначають процедуру декларування платником податку бюджетного відшкодування, порядок перевірки контролюючим органом такої суми та механізм повернення такої суми платнику податків з державного бюджету, у разі її узгодження контролюючим органом.

Однак поза увагою суду першої інстанції залишилось питання реальності виникнення у позивача такого бюджетного відшкодування.

Пункт 14.1.18 ст.14 ПК України визначає, що вважається бюджетним відшкодуванням, зокрема, це є відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

В розумінні статті 200 ПК України від`ємне значення податку на додану вартість визначається як різниця зі знаком мінус між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

В пункті 3.2 акту перевірки зазначено, що причиною виникнення у позивача від`ємного значення податку на додану вартість на суму 12 784 794,00 грн., тобто різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту зі знаком мінус звітного податкового періоду, є коригування позивачем своїх податкових зобов`язань зі знаком мінус у декларації з ПДВ за жовтень 2018 року, повернення сільгосппродукції або грошових коштів, ймовірні залишки ТМЦ на складі.

Такий, відображений в акті перевірки спосіб виникнення у позивача від`ємного значення з ПДВ на суму 12 784 794,00 грн., яке в подальшому було заявлено ним до бюджетного відшкодування, позивач не заперечував.

З метою з`ясування обставин виникнення у позивача від`ємного значення з ПДВ на суму 12 784 794,00 грн., яке в подальшому було заявлено позивачем до бюджетного відшкодування, в судовому засіданні 07.04.2021 року судом апеляційної інстанції було зобов`язано позивача до наступного судового засідання надати відповідні первинні документи, які підтверджують повернення позивача товару на суму 12 784 794,00 грн., а також первинні документи та договори, які підтверджують придбання такого товару, та його подальшого зберігання.

Оскільки така вимога суду апеляційної інстанції не була виконана позивачем і позивач участь свого представника в наступних судових засіданнях не забезпечив, ухвалою від 19.05.2021 року колегія суддів повторно зобов`язала позивача надати вищевказані документи.

02.05.2021 року через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення позивача за підписом представника позивача адвоката Назарець Д.А., в яких представник зазначив про відсутність потреби у надаванні суду витребуваних документів внаслідок відмови позивача від апеляційної скарги.

Відповідно до частин 4- 6 статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Оскільки в рамках даного судового спору позивач захищає своє право, як платника податку на додану вартість, на отримання бюджетного відшкодування цього податку, то для правильного вирішення даного спору суду, крім правильності відображення такого бюджетного відшкодування в деклараціях з ПДВ, також необхідно з`ясувати і обставини, внаслідок яких у позивача з`явилось таке бюджетне відшкодування, тобто ті конкретні господарські операції, внаслідок яких у позивача виникли ті суми податкового кредиту, які вплинули на формування у певних періодах від`ємного значення та бюджетного відшкодування.

Адже лише відображення платником ПДВ у відповідних рядках декларацій з цього податку певних сум від`ємного значення та бюджетного відшкодування без виникнення права на податковий кредит, за рахунок якого було сформоване від`ємне значення та бюджетне відшкодування, не породжує права платника ПДВ на отримання таких сум бюджетного відшкодування з державного бюджету.

Виходячи з цього, колегія суддів приходить до висновку, що не надання суду жодного первинного документу по операціям, внаслідок яких у позивача виник податковий кредит на суму 12 784 794,00 грн., яка в подальшому вплинула на декларування позивачем від`ємного значення та бюджетного відшкодування з ПДВ на таку ж суму, виключає можливість підтвердження судом права позивача на отримання такого бюджетного відшкодування, яке захищає позивач у даній справі, що, в свою чергу, виключає підстави для надання позивачу судом правового захисту у даній справі.

На підставі наявних в матеріалах справи документів, у тому числі з додатково наданих відповідачем 18.05.2021 року письмових пояснень та копій податкових декларацій позивача з ПДВ та у сукупності зі змістом акту перевірки, колегією суддів встановленні такі обставини декларування позивачем податкового кредиту на суму 12 784 794,00 грн., яка в подальшому вплинула на декларування позивачем від`ємного значення та бюджетного відшкодування з ПДВ на таку ж суму.

Вперше вказана сума податкового кредиту з`явилась у складі загальної суми податкового кредиту в розмірі 24 806 083,00 грн. в податковій декларації позивача за січень 2018 року внаслідок задекларованих позивачем операцій з придбання насіння соняшника у ТОВ «Гріал» та ТОВ «Експо Трейд К» на загальну суму ПДВ 12 784 794,00 грн..

Як зазначає ГУ ДПС в Одеській області згідно Єдиного реєстру податкових в травні 2018 року позивач на вказану суму ПДВ виписав податкові накладні на продаж ТМЦ в адрес ТОВ «АС-ИНВЕСТ ГРУПП» (код 39541022), ТОВ «АГРОМИР ЦЕНТР» (код 39416696), ПП ВТФ «АГРО-ЛЕГЕНД» (код 3299424), ТОВ «МЄ-НІКО» (код 42208660) на загальну суму ПДВ 12 866 542,08 грн., реєстрація яких була зупинена.

Слід зазначити, що відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Однак, згідно наданої відповідачем копії податкової декларації позивача з ПДВ за травень 2018 року, сума ПДВ в розмірі 12 866 542,08 грн. до податкових зобов`язань цієї декларації позивачем включена не була.

В червні 2018 року позивач знову виписує податкові накладні №3 та №4 на суму ПДВ 12 785 835,87 грн. на адресу неплатників ПДВ, що підтверджено долученим до справи витягом з бази даних ЄРПН, а дану суму включив до складу податкових зобов`язань декларації з ПДВ за червень 2018 року, що підтверджується наданою відповідачем копією декларації позивача з ПДВ за червень 2018 року.

26 та 27 жовтня 2018 року позивач складає розрахунки коригування своїх податкових зобов`язань з ПДВ зі знаком (-) за червень 2018 року на суму 12 785 835,87 грн., які були зареєстровані 06.11.2018 року. Тим самим позивач відновив в своїй податковій звітності податковий кредит на вказану суму, і дану суму (12 785 826,00 грн.) позивач з жовтня 2018 року відображав у своїх деклараціях з ПДВ в якості від`ємного значення до лютого 2020 року.

При цьому, 02 та 03 грудня 2019 року позивач знову виписує податкові накладні №1, 2, 3, 4 на реалізацію соняшника в адрес ТОВ «КОСОЛ» на загальну суму 12 785 821,34 грн., реєстрація яких була зупинена, а згодом в їх реєстрації було відмовлено.

Проте, як і в описаному вище випадку відмови у реєстрації податкових накладних в травні 2018 року, позивач на виконання приписів пункту 201.10 статті 201 ПК України не включив суму ПДВ 12 785 821,34 грн. до складу своїх податкових зобов`язань за грудень 2019 року, в результаті чого позивач продовжив відображати дану суму ПДВ у деклараціях з ПДВ в якості від`ємного значення.

В декларації з ПДВ за лютий 2020 року позивач заявив до бюджетного відшкодування суму ПДВ 12 784 794,00 грн., відмова у поверненні якої і є предметом даного спору.

Наведені вище обставини декларування позивачем свідчать про наступне:

- в січні 2018 року позивач показав придбання товару (насіння соняшнику) у ТОВ «Гріал» та ТОВ «Експо Трейд К» на загальну суму ПДВ 24 806 083,00 грн.;

- в травні 2018 року позивач декларує реалізацію цього ж товару на суму ПДВ 12 866 542,08 грн. в адрес ТОВ «АС-ИНВЕСТ ГРУПП» (код 39541022), ТОВ «АГРОМИР ЦЕНТР» (код 39416696), ПП ВТФ «АГРО-ЛЕГЕНД» (код 3299424), ТОВ «МЄ-НІКО» (код 42208660);

- в червні 2018 року позивач задекларував реалізацію цього ж товару на суму ПДВ 12 785 835,87 грн. на адресу неплатників ПДВ на підставі податкових накладних №3 та №4 та включив цю суму до складу податкових зобов`язань за цей місяць;

- в жовтні 2018 року позивач зменшує (коригує) податкові зобов`язання за червень 2018 року на суму 12 785 835,87 грн., декларуючи повернення товару, реалізацію якого позивач відобразив за червень 2018 року в адресу неплатників ПДВ на підставі податкових накладних №3 та №4, тим самим відновлюючи суму ПДВ в розмірі 12 785 826,00 грн. в декларації з ПДВ за жовтень 2018 року в якості від`ємного значення;

- позивач декларує вказану суму від`ємного значення в своїх деклараціях з ПДВ з жовтня 2018 року до лютого 2020 року, тобто до моменту заявлення цього від`ємного значення до бюджетного відшкодування, незважаючи на те, що в грудні 2019 року позивач знову виписує податкові накладні на реалізацію соняшника в адрес ТОВ «КОСОЛ» на загальну суму ПДВ 12 785 821,34 грн., реєстрація яких була зупинена, а згодом в їх реєстрації було відмовлено.

Окремо колегія суддів зауважує, що, починаючи з декларації з ПДВ за червень 2018 року, в якій позивач відобразив реалізацію товару на суму ПДВ 12 785 836,00 грн. в адрес неплатників ПДВ, позивач до лютого 2020 року не декларував будь-яких операцій з придбання чи продажу товарів (робіт/послуг).

Таким чином, сам факт декларування позивачем до лютого 2020 року від`ємного значення в розмірі 12 785 823,00 грн., яке виникло внаслідок задекларованих позивачем операцій з придбання товару (насіння соняшнику) у ТОВ «Гріал» та ТОВ «Експо Трейд К», без декларування за цей період будь-яких інших операцій з купівлі та продажу товарів (робіт/послуг), повинно вказувати на те, що товар на таку суму ПДВ залишався не реалізованим та продовжував зберігатися у позивача до моменту заявлення спірної суми бюджетного відшкодування, тобто до лютого 2020 року.

А враховуючи факт подання позивачем у квітні 2021 року уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за лютий 2020 року , в якому позивач виключив з рядку 20.2.1 суму бюджетного відшкодування в розмірі 12 784 794,00 грн., та включив цю суму до складу від`ємного значення, то товар на вищевказану суму ПДВ також має зберігатися у позивача і на час розгляду даної справи.

Однак позивач на вимогу колегії суддів доказів зберігання такого товару ні на час заявлення спірної суми бюджетного відшкодування, ні на даний час суду не надав.

Також позивач на вимогу колегії суддів не надав будь-якого документального підтвердження по задекларованим ним операціям з реалізації та повернення товару, які описані вище.

Окремо слід зауважити, що податковий кредит, який виник внаслідок задекларованих позивачем операцій з придбання товару у ТОВ «Гріал» та ТОВ «Експо Трейд К» у січні 2018 року, стосувався придбання позивачем насіння соняшнику, а враховуючи факт декларування позивачем до лютого 2020 року від`ємного значення, яке виникло внаслідок такого податкового кредиту, без декларування за цей період будь-яких інших операцій з купівлі та продажу товарів (робіт/послуг), колегія суддів вважає, що зберігання такого виду товару як насіння соняшнику на протязі більше трьох років є неможливим з огляду на визначений національним стандартом ДСТУ 7011:2009 «Технічні умови. Соняшник» гарантійний строк зберігання насіння соняшнику (6 місяців з дня складання на зберігання).

Підсумовуючи все вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що в рамках даної справи позивач не підтвердив належними та допустимими доказами виникнення у нього права на бюджетне відшкодування на суму 12 784 794,00 грн., а тому підстави для захисту судом такого права відсутні, незалежно від дотримання відповідачем процедури перевірки та узгодження задекларованої позивачем у лютому 2020 року спірної суми бюджетного відшкодування.

Відтак, в задоволенні позову ТОВ «РЕТРІБЬЮШН» слід відмовити повністю внаслідок його безпідставності.

Окремо колегія суддів звертає увагу на те, що подавши у квітні 2021 року вищевказаний уточнюючий розрахунок, позивач відмовився від отримання спірної суми бюджетного відшкодування, право на яку є предметом в даному спорі.

Оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, і така неповнота вплинула на правильність вирішення судом першої інстанції даного спору, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям по справі нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2021 року скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «РЕТРІБЬЮШН» - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 04 червня 2021 року.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.