Справа № 320/14018/20
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2021-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2021 року м.Київ №320/14018/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Борщагівської сільської рада Бучанського району Київської області, у якому, після уточнення позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправним та нечинним рішення виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 12.06.2018 №202 "Про погодження тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій".

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 , та є споживачем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, які надає ПП "Житлосервіс "Софіївка". За два дні до прийняття оскаржуваного рішення, а саме з 10.06.2018, в розділі УІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про житлово-комунальні послуги", набув чинності п.31, за змістом якого, договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені до введення в дію норм цього закону, що регулюють надання послуг з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладені за правилами, визначеними цим Законом. Відтак, починаючи з 10.06.2018 у виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області відсутні повноваження щодо встановлення (у тому числі і за результатами коригування) або затвердження тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, а вчинення таких дій є порушенням принципів, встановлених положеннями частинами другої ст. 19 Конституції України. На зазначених підставах рішення виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №202 від 12.06.2018 «Про погодження тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій» є таким, що порушує права позивача як споживача послуг, оскільки прийняте поза межами визначеної законом компетенції.

Ухвалою суду від 11.01.2021 відкрито провадження у даній справі без проведення судового засідання.

06.04.2021, від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, яка ухвалою суду від 07.04.2021 була прийнята до розгляду суду.

Відповідач, Софіївсько-Борщагівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, не скористалася своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву, заяв/клопотань суду не направлено. Копії ухвал про відкриття провадження у справі, про прийняття уточнення позовних вимог, копії позовної заяви з додатками до неї, заяви про уточнення позовних вимог відповідач отримав засобами електронного зв`язку, шляхом надсилання копій документів на офіційну електронну адресу відповідача.

Ухвалою суду від 20.05.2021, за клопотанням позивача, було здійснено заміну відповідача Софіївсько-Борщагівську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області на її правонаступника Борщагівську сільську раду Бучанського району Київської області, якій запропоновано подати до суду відзив на позовну заяву.

Однак, Борщагівська сільська рада Бучанського району Київської області, отримавши копію ухвали про заміну відповідача, копію позовної заяви з додатками засобами електронного зв`язку, не скористалася своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву, заяв/клопотань суду не направляла, а відтак, враховуючи положення частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує справу за наявними матеріалами у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_1 , виданим Христинівським РВ УМВС України в Черкаській області 16.12.1997 (а.с. 17-18).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 07.08.2020 №236804994, позивач є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 8-9)

Також, з матеріалів справи вбачається, що позивач є користувачем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, які надає ПП «Житлосервіс «Софіївка».

З оборотно-сальдової відомості за період з липня 2018 по вересень 2020, що позивачеві нараховується плата за послугу з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій з липня 2018 року у розмірі 321,78 грн. щомісячно (а.с. 10).

12 червня 2018 року виконавчим комітетом Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області прийнято рішення за № 202 «Про погодження тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій» згідно якого, погоджено нові тарифи на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, які надаються ПП «Житлосервіс «Софіївка», у тому числі у будинку АДРЕСА_2 (а.с.6-7).

Рішення підписано сільським головою О.Т.Кудрик та скріплено печаткою Софіївсько-Борщагівської сільської ради.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням виконавчого комітету, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулює Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VII.

Законом України «Про внесення змін до розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» щодо термінів застосування фінансових санкцій за порушення законодавства у сфері комерційного обліку теплової енергії та водопостачання та до розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про житлово-комунальні послуги» щодо уточнення порядку введення в дію Закону» від 07.06. 2018 № 2454-VIII, який набув чинності з 09.06.2018, в Закон України «Про житлово-комунальні послуги» внесені зміни в частині, зокрема, регулювання суспільних відносин, пов`язаних із наданням послуги з управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 вказаного Закону, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно положень статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції, що діяла на дату прийняття оскаржуваного рішення, до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо-будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо-будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.

Таким чином, статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», законодавцем здійснено розмежування поняття житлової і комунальних послуг, установлений їх зміст та визначений перелік.

При цьому, надання послуги із утримання будинків, споруд та прибудинкової територій до переліку житлових чи комунальних послуг, законом не передбачається.

В силу приписів частини першої статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Згідно положень частини першої статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Частиною другою статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» установлено, що вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування.

Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком у разі визначення управителя органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу.

Таким чином, ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається виключно за домовленістю сторін, окрім випадку обрання управителя будинку на конкурсних засадах у порядку, встановленому законом, коли вартість послуг визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу.

Згідно положень підпункту другого пункту «а» статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать повноваження з встановлення в порядку і межах, визначених законом, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

Отже, орган місцевого самоврядування уповноважений на встановлення тарифу на послуги, якщо законом, крім іншого, визначені такі послуги, порядок і межі встановлення на них тарифу.

Суд звертає увагу сторін на ту обставину, що з 10.06.2018, тобто за два дні до прийняття оскаржуваного рішення, в розділі VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про житлово-комунальні послуги», набув чинності новий пункт 31 за змістом абзацу першого якого, договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуг з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами (у тому числі вивезення побутових відходів за наявності), до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладені за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо згідно з такими договорами передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.

Отже, до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладені за правилами, визначеними Законом України «Про житлово-комунальні послуги», договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами.

Тобто, зміна умов надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, у тому числі щодо зміни вартості таких послуг, не відповідають положенням, встановленим з 10.06.2018 пунктом 31 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Підсумовуючи наведене у сукупності, суд дійшов висновку, що дійсно з 10.06.2018 у виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області відсутні повноваження щодо встановлення (у тому числі і за результатами коригування) або затвердження тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, а вчинення таких дій є порушенням принципів, встановлених положеннями частини другої статті 19 Конституції України.

Відтак, рішення виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 202 від 12.06.2018 «Про погодження тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій» є таким, що порушує права і свободи позивача, оскільки прийнято владним суб`єктом поза межами визначеної законом компетенції, що само по собі є достатньою підставою для визнання його протиправним.

Проте, згідно із частинами 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача буде визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 12.06.2018 №202 "Про погодження тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій". Відтак, позов підлягає частковому задоволенню.

Між тим, рішенням Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області 2 сесії УІІІ скликання від 10.12.2020 №5-2-УІІІ "Про реорганізацію Софіївсько-Борщагівської сільської ради шляхом приєднання до Борщагівської сільської ради" було реорганізовано Софіївсько-Борщагівську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області (), місцезнаходження: провул. Шкільний, 5, с. Софіївська Борщагівка, Бучанського району, Київської області, шляхом приєднання до Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області (), місцезнаходження: вул. Ярослава Мудрого, 1-а, с. Петропалівська Борщагівка, Бучанського району, Київської області.

Пунктом 2 зазначеного рішення встановлено, що Борщагівська сільська рада Бучанського району Київської області є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, а отже Борщагівська сільська рада Бучанського району Київської області є належним відповідачем у даній справі.

Також, суд враховуючи положення ч.4 ст. 159 КАС України, кваліфікує неподання Борщагівською сільською радою Бучанського району Київської області, тобто суб`єктом владних повноважень, відзиву на позов без поважних причин як визнання позову.

Згідно абзацу другого частини п`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Взнати протиправним та нечинним рішення виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (код ЄДРПОУ - 04362131) від 12.06.2018 №202 "Про погодження тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій".

В задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.