Справа № 640/20954/19
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2021 року м. Київ № 640/20954/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Галіція дистилері» до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось приватне акціонерне товариство «Галіція дистилері» (далі - позивач, ПрАТ «Галіція дистилері») з позовом до Офісу великих платників податків ДПС (далі - відповідач, Офіс ВПП ДПС), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу ВПП ДФС від 09.07.2019 № .

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки доводи, викладені в акті камеральної перевірки не відповідають дійсності; із наведених в Акті перевірки даних неможливо зрозуміти та встановити, яким чином та згідно з якими платіжними документами сплачені суб`єктом господарювання суми грошових коштів розподілялись Офісом великих платників податків ДФС в рахунок погашення податкових зобов`язань з акцизного податку. Невиконаною залишилась постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.10.2016 у справі № 826/1484/16 про визнання відмови Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників у списанні безнадійного податкового боргу в розмірі 3 840 500,27 грн., що утворився станом на 31.12.2014 за заявою ПрАТ «Галіція дистилері» № 816 від 10.12.2015, протиправною та про зобов`язання Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників списати безнадійний податковий борг за заявою ПрАТ «Галіція дистилері» № 816 від 10.12.2015 в розмірі 3 840 500,27 грн., що утворився станом на 31.12.2014. Крім того, кошти, які сплачував суб`єкт господарювання, починаючи з 31.12.2014, зараховувались в рахунок погашення безнадійного податкового боргу позивача в розмірі 3 840 500,27 грн., який утворився станом на 31.12.2014 і який підлягав списанню згідно з судовим рішенням, і в наступну чергу - в рахунок погашення податкового боргу, що виник за наступні податкові періоди (календарні місяці), незалежно від напряму сплати, визначеного позивачем. Тому суми і строки оплати позивачем податкових зобов`язань з акцизного податку за всі наступні після 31.12.2014 податкові періоди у особовому рахунку позивача в ІТС «Податковий блок» були відображені неправильно. Оскільки, стан розрахунків ПрАТ «Галіція дистилері» з бюджетом з акцизного податку, який відображається в ІКП, не є достовірним, зокрема, внаслідок невиконання Офісом великих платників податків ДФС вищевказаного судового рішення, яке набрало законної сили, не є достовірними зазначені в акті перевірки та розрахунку штрафних санкцій дати погашення суми податкового боргу, суми погашення та кількість днів затримки погашення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.11.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Вказаною ухвалою відповідачу надано термін протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі для надання відзиву на позовну заяву, який подається до суду разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

25 листопада 2019 року від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив, з якого вбачається, що відповідач не погоджується з заявленими позовними вимогами, оскільки, на переконання контролюючого органу, платником порушено термін сплати узгодженого визначеного грошового зобов`язання з акцизного податку протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57, пп. 222.1.1 п. 222.1 ст. 222 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями).

У відповіді на відзив від 02.12.2019 позивач вказує, що наведені відповідачем у відзиві обставини не спростовують доводів позивача щодо необґрунтованості та протиправності податкового повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС від 09.07.2019 № .

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

21 березня 2018 року на підставі даних автоматизованих інформаційних систем Державної фіскальної служби, відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 та на підставі пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75, ст. 76 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями), головним державним ревізором-інспектором Зарудною Н.В., радником податкової та митної справи III рангу Тернопільського відділу податкового супроводження підприємств Львівського управління Офісу великих платників податків ДФС проведено камеральну перевірку приватного акціонерного товариства «Галіція дистилері» з питань дотримання вимог п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями) щодо своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з акцизного податку.

За результатами вказаної перевірки складено Акт «Про результати камеральної перевірки ПрАТ «Галіція дистилері» (код за ) з питань дотримання вимог п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями) щодо своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання» від 22.03.2019 № 234/28-10-48-11/31274359.

У висновку вказаного акту перевірки зазначено, що платником податку в порушення п. 57.1 ст. 57, пп. 222.1.1 п. 222.1 ст. 222 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями) несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкових зобов`язань, визначних в податкових деклараціях акцизного податку за лютий 2017 року (№ від 20.03.2017) в сумі 2 338 959,30 грн., за березень 2017 року (№ від 19.04.2017) в сумі 1 527 346,00 грн., за квітень 2017 року (№ від 19.05.2017) в сумі 2 484 755,00 грн., за травень 2017 року (№ від 19.06.2017) в сумі 1 582 830,00 грн., за червень 2017 року (№ від 20.07.2017) в сумі 1 723 622,00 грн., за липень 2017 року (№ від 10.08.2017) в сумі 1 235 386,65 грн. з порушенням граничних термінів сплати більше 30 календарних днів.

Не погодившись з висновками акта камеральної перевірки, позивач звернувся до Офісу великих платників податків ДФС з відповідними запереченнями від 08.04.2019 № 138. Заперечення позивача були розглянуті, у відповіді на заперечення від 16.04.2019 вих. № 1949/10/28-10-48-11 зазначено, що висновки акту перевірки є правомірними, заперечення ПрАТ «Галіція дистилері» є необґрунтованими, аргументи платника не спростовують викладені порушення в акті перевірки.

На підставі даних акта камеральної перевірки, 18.04.2019 Офісом великих платників податків ДФС прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ш» № , яким на підставі ст. 126 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями), за затримку на 632, 601, 571, 549, 545, 540, 518 та 515 календарних днів сплати, визначено грошове зобов`язання в сумі 10 892 938,95 грн. за платежем - акцизний податок на виноробну продукцію, для виробництва якої не використовують спирт етиловий, 20% з якого необхідно сплатити - 2 178 587,79 грн.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням від 18.04.2019 № , на підставі статті 56 Податкового кодексу України позивач звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргою від 08.05.2019 № 177, в якій просив скасувати прийняте Офісом великих платників податків ДФС податкове повідомлення-рішення форми «Ш» № від 18.04.2019.

За результатами адміністративного оскарження, рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги від 04.07.2019 № 30576/6/99-99-11-06-01-25, скаргу платника податків задоволено частково, податкове повідомлення-рішення форми «Ш» № від 18.04.2019, в частині подання уточнюючих розрахунків на зменшення податкових зобов`язань внаслідок виправлення самостійно виявлених помилок, допущених в попередніх звітних періодах, скасовано, в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

На підставі даних акта камеральної перевірки від 22.03.2019 № 234/28-10-48-11/31274359, з урахуванням рішення ДФС України від 04.07.2019 № 30576/6/99-99-11-06-01-25, 09.07.2019 Офісом великих платників податків ДФС прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ш» № , яким на підставі ст. 126 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями), за затримку на 549, 545, 518 та 515 календарних днів сплати, визначено грошове зобов`язання в сумі 4 415 549,40 грн. за платежем - акцизний податок на виноробну продукцію, для виробництва якої не використовують спирт етиловий, 20% з якого необхідно сплатити - 883 109,88 грн.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням від 09.07.2019 № , на підставі статті 56 Податкового кодексу України позивач звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргою від 31.07.2019 № 291, в якій просив скасувати прийняте Офісом великих платників податків ДФС податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 09.07.2019 № .

За результатами адміністративного оскарження, рішенням Державної податкової служби України про залишення скарги без розгляду від 26.09.2019 № 3430/6/99-00-08-05-05 скаргу ПрАТ «Галіція дистилері» залишено без розгляду та повернено її платнику податків.

Не погодившись із рішенням контролюючого органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 21.1 статті 21 Податкового кодексу України, посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій; коректно та уважно ставитися до платників податків, їх представників та інших учасників відносин, що виникають під час реалізації норм цього Кодексу та інших законів, не принижувати їх честі та гідності; не допускати розголошення інформації з обмеженим доступом, що одержується, використовується, зберігається під час реалізації функцій, покладених на контролюючі органи; надавати органам державної влади та органам місцевого самоврядування на їх письмовий запит відкриту податкову інформацію в порядку, встановленому законом; оприлюднювати на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, перелік уповноважених осіб контролюючого органу та переданих таким особам функцій у випадках, передбачених цим Кодексом; використовувати дані та інформацію, отримані через електронний кабінет, необхідні для виконання покладених на них функцій з адміністрування податків, зборів, митних платежів та реалізації податкової і митної політики в межах наданих їм повноважень; вносити до інформаційних баз даних інформацію з документів, отриманих від платників податків у паперовій формі, а також інформацію про взаємодію з платниками податків, отриману в іншій формі.

Згідно із пунктом 75.1, підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до пункту 76.2 статті 76 Податкового кодексу України, порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Пунктом 86.2 статті 86 Податкового кодексу України визначено, що за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до Рекомендацій щодо проведення камеральної перевірки декларації акцизного податку, направлених листом Державної фіскальної служби України від 22.11.2016 № 37477/7/99-99-12-03-03-17 Головним управлінням ДФС в областях для використання в роботі, в Акті про результати камеральної перевірки має бути обов`язково зазначено перелік документів та систем реєстрів, які використано при проведенні перевірки. У випадку порушення граничних термінів сплати узгоджених податкових зобов`язань, у акті обов`язково зазначається граничний термін сплати, дата фактично зарахованих податкових зобов`язань до відповідних бюджетів, кількість днів затримки та сплачені кошти.

Згідно з примірною формою Акта про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у декларації акцизного податку, що є додатком до вищезазначених Рекомендацій, вбачається, що при встановленні несвоєчасної сплати узгодженого податкового зобов`язання з акцизного податку в Акті зазначається дата надходження коштів до бюджету, сума та реквізити платіжного документа (назва, №, дата, сума).

Як вбачається з Акту перевірки, контролюючий орган наводить відомості в формі таблиці про документи, якими визначено грошове зобов`язання (декларації з акцизного податку), дату сплати, кількість днів затримки сплати та суму сплаченого податкового боргу.

Однак, в Акті перевірки не відображено жодних даних про граничні терміни сплати та платіжні документи, які було використано Офісом великих платників податків ДФС при проведенні перевірки та які підтверджують дату сплати (надходжень) грошових зобов`язань з акцизного податку до бюджету.

За приписами положень підпунктів 191.1.1, 191.1.8, 191.1.10, 191.1.24, 191.1.40, 191.1.46 пункту 191.1 статті 191 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 193 цього Кодексу:

- здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків;

- забезпечують достовірність та повноту обліку платників податків та платників єдиного внеску, суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням;

- забезпечують ведення обліку податків, зборів, платежів;

- здійснюють відстрочення, розстрочення та реструктуризацію грошових зобов`язань та/або податкового боргу, недоїмки із сплати єдиного внеску, а також списання безнадійного податкового боргу;

- організовують збір податкової інформації та вносять її до інформаційних баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику;

- використовують під час виконання своїх посадових (службових) обов`язків податкову інформацію з інформаційно-телекомунікаційних систем та інших джерел, отриману в порядку та спосіб, визначений цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.10.2016 у справі № 826/1484/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2017, визнано відмову Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників у списанні безнадійного податкового боргу в розмірі 3 840 500,27 грн., що утворився станом на 31.12.2014 за заявою ПрАТ «Галіція дистилері» № 816 від 10.12.2015, протиправною та зобов`язано Міжрегіональне головне управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників списати безнадійний податковий борг за заявою ПрАТ «Галіція дистилері» № 816 від 10.12.2015 в розмірі 3 840 500,27 грн., що утворився станом на 31.12.2014.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.03.2017 відмовлено в задоволенні заяви (клопотання) Офісу великих платників податків ДФС про зупинення виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.10.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2017 у справі № 826/1484/16.

Постановою Верховного Суду від 30.10.2018 у справі № 826/1484/16 касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишено без задоволення, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.10.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2017 у справі № 826/1484/16 залишено без змін.

26 жовтня 2018 року Окружний адміністративний суд міста Києва видав позивачу виконавчий лист № 826/1484/16 від 25.10.2018 на виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.10.2016 у справі № 826/1484/16 в наступній частині:

«зобов`язати Міжрегіональне головне управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників списати безнадійний податковий борг за заявою ПрАТ «Галіція дистилері» № 816 від 10.12.2015 в розмірі 3 840 500,27 грн., що утворився станом на 31.12.2014».

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Диких О.В. від 12.11.2018 відкрито виконавче провадження ВП № 57634357 з виконання виконавчого листа № 826/1484/16 від 25.10.2018, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва 26.10.2018.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.01.2019 у справі № 826/1484/16 заяву позивача про заміну сторони у виконавчому провадженні № 57634357 задоволено, замінено боржника у виконавчому провадженні № 57634357, з Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників на Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (Офіс великих платників) (04119, м. Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 11 Г, ).

В результаті дослідження матеріалів справи було встановлено, що в квітні 2019 року позивачем в своєму електронному кабінеті на офіційному сайті ДФС, обравши відображення «Стан розрахунків з бюджетом» з акцизного податку, виявлено операції з акцизного податку за 06.02.2019, здійснені на підставі рішення Офісу великих платників податків ДФС від 06.02.2019 № 226-48, внаслідок яких в особовому рахунку позивача в ІТС «Податковий блок» зменшилась заборгованість з податкового зобов`язання з акцизного податку - на 3 830 391,23 грн., з пені - на 10 109,04 грн.

Вважаючи вказані вище дії та рішення відповідача неправомірними, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою в порядку статті 383 КАС України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.05.2019 у справі № 826/1484/16 встановлено протиправну бездіяльність Офісу великих платників податків ДФС у зв`язку з невиконанням постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.10.2016 по справі № 826/1484/16, зобов`язано довести до відома Офісу великих платників податків про допущене вищезазначене порушення для вжиття заходів, щодо виконання постанови суду по справі № 826/1484/16.

З аналізу вищевказаної ухвали вбачається, що Окружним адміністративним судом міста Києва у справі № 826/1484/16 встановлено, зокрема наступне:

«…Отже, на підставі п. 87.9 ст. 87, п. 131.2 ст. 131 Податкового кодексу України, до виконання Офісом великих платників постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2016 року по справі № 826/1484/16, кошти, які сплачував Позивач, починаючи з 31.12.2014, зарахувались в першу чергу - в рахунок погашення безнадійного податкового боргу Позивача в розмірі 3 840 500,27 грн., який утворився станом на 31.12.2014 і який підлягав списанню згідно з судовим рішенням, і в наступну чергу - в рахунок погашення податкового боргу, що виник за наступні податкові періоди (календарні місяці), незалежно від напряму сплати, визначеного Позивачем. Тому суми і строки оплати Позивачем податкових зобов`язань за всі наступні після 31.12.2014 року податкові періоди у особовому рахунку Позивача були відображені неправильно».

«…Отже, слід дійти висновку, що на підставі п. 126.1 ст. 126, підпункту 129.1.3 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України до виконання Офісом великих платників постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2016 року по справі № 826/1484/16, внаслідок зарахування коштів, сплачених Позивачем, в рахунок погашення безнадійного податкового боргу Позивача в розмірі 3 840 500,27 грн., який утворився станом на 31.12.2014 і який підлягав списанню згідно з судовим рішенням, і спричиненого таким зарахуванням невірного відображення у особовому рахунку Позивача сум і строків оплати Позивачем податкових зобов`язань за всі наступні після 31.12.2014 року податкові періоди - штрафи за несвоєчасну сплату грошових зобов`язань з акцизного податку та пеня нараховувались в особовому рахунку Позивача також неправильно».

«…Отже, для того щоб з дотриманням вищенаведених законодавчих норм здійснити списання безнадійного податкового боргу Позивача в розмірі 3 840 500,27 грн., що утворився станом на 31.12.2014, на виконання виконавчого листа № 826/1484/16 від 25.10.2018, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва, відповідно вище наведених норм, Офіс великих платників повинен був:

1) зменшити сальдо розрахунків ПрАТ «Галіція дистилері» з бюджетом з акцизного податку станом на 31.12.2014 на 3 840 500,27 грн., тобто обнулити сальдо на 31.12.2014;

2) зарахувати всі сплачені ПрАТ «Галіція дистилері» в рахунок акцизного податку після 31.12.2014 кошти - в рахунок податкових зобов`язань з акцизного податку за податкові періоди, наступні після 31.12.2014, з відповідним списанням безпідставно нарахованих штрафних санкцій і пені внаслідок неправильного розподілення сплачених коштів;

3) списати пеню та штрафні санкції, нараховані на безнадійний податковий борг Позивача в розмірі 3 840 500,27 грн., що утворився станом на 31.12.2014;

4) відкликати розрахункові документи, якими передбачено стягнення списаних пені, штрафних санкцій та безнадійного податкового боргу.

Відсутність звернень боржника з заявами про встановлення способу та порядку виконання рішення суду свідчить про те, що такий порядок йому зрозумілий та відомий.

В порушення вказаних вище норм податковий орган 06 лютого 2019 року в особовому рахунку Позивача лише зменшив заборгованість Позивача з податкового зобов`язання з акцизного податку - на 3 830 391,23 грн., з пені - на 10 109,04 грн., на підставі рішення від 06.02.2019 № 226-48, зміст якого суду невідомий, оскільки податковим органом копія вказаного рішення не надана. Тобто, слід дійти висновку, що відповідач (боржник) не виконав судове рішення, яке набрало законної сили в належний спосіб».

Як встановлено під час розгляду справи, в порушення частин 2, 3 статті 14, статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.05.2019 у справі № 826/1484/16 Офісом великих платників податків ДФС не виконані: не вжито заходів щодо виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.10.2016 у справі № 826/1484/16 та не повідомлено Окружний адміністративний суд міста Києва про вжиття таких заходів в місячний термін з дня прийняття ухвали.

Як було зазначено вище, відповідно до положень пункту 191.1 статті 191 Податкового кодексу України достовірність податкового обліку позивача, з врахуванням необхідності списання його безнадійного податкового боргу, а також збору та використання податкової інформації щодо позивача, була однією із функцій Офісу великих платників податків ДФС, як контролюючого органу по відношенню до позивача на час виникнення правовідносин.

Згідно із підпунктом 83.1.4 пункту 83.1 статті 83 Податкового кодексу України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є судові рішення.

Відповідно до підпункту 66.1.5 пункту 66.1 статті 66 Податкового кодексу України підставами для внесення змін до облікових даних платників податків є рішення суду, що набрало законної сили.

Згідно з пунктом 5 розділу I Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за № 751/28881, контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи.

Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень.

Дії працівників органів ДФС при відображенні в інформаційній системі органів ДФС первинних показників фіксуються із зазначенням ідентифікатора користувача, дати та часу дії.

При виявленні некоректних базових записів структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов`язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою.

У разі необхідності коригування облікових показників ІКП у ручному режимі таке коригування здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС, підготовленим відповідним структурним підрозділом за напрямом роботи.

У разі встановлення, що перекручення (викривлення) показників допущене у результаті умисних дій працівників органів ДФС, такі працівники притягуються до відповідальності у встановленому законодавством порядку.

З огляду на вищевикладене, стан розрахунків ПрАТ «Галіція дистилері» з бюджетом з акцизного податку, який відображається в ІКП, не є достовірним, зокрема, внаслідок невиконання Офісом великих платників податків ДФС вищевказаних судових рішень, які набрали законної сили. Як наслідок, не є достовірними зазначені в Акті перевірки та розрахунку штрафних санкцій дати погашення суми податкового боргу, суми погашення та кількість днів затримки погашення.

Також, під час розгляду справи було встановлено, що 20.04.2015 між позивачем та Міжрегіональним ГУ ДФС - Центральним офісом з обслуговування великих платників було укладено договір про розстрочення податкового боргу № 24, відповідно до якого позивачу надано розстрочення сплати податкового боргу з акцизного податку на загальну суму 7 658 295,64 грн. (в тому числі основний платіж - 7 397 712,38 грн., штрафна (фінансова санкція) - 213 147,85 грн., пеня - 47 435,41 грн.) строком з 11.03.2015 по 20.10.2015.

Одночасно вказаним договором було визначено наступні строки сплати розстроченого податкового боргу - 20.04.2015, 20.05.2015, 19.06.2015, 20.07.2015, 20.08.2015, 18.09.2015, 20.10.2015.

Рішенням ДФС України № 73/с від 18.05.2015 було скасовано рішення ДФС України № 73 від 11.03.2015 та договір про розстрочення податкового боргу № 24 від 20.04.2015.

Відповідно до пункту 100.1 статті 100 Податкового кодексу України розстроченням, відстроченням грошових зобов`язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов`язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.

За приписами пункту 1.9. Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 10.10.2013 № 574, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 жовтня 2013 року за № 1853/24385, строк дії розстрочення (відстрочення) грошового зобов`язання починається з дати, визначеної законом для сплати податку, збору, платежу, які передбачено розстрочити (відстрочити), та закінчується датою, зазначеною у договорі, за винятком випадків дострокового погашення такого грошового зобов`язання.

Згідно із пунктом 3.9. вказаного Порядку, на розстрочені (відстрочені) грошові зобов`язання (податковий борг) пеня та штрафи не нараховуються з дати укладання (підписання) договору до закінчення строку дії договору про розстрочення (відстрочення) грошового зобов`язання (податкового боргу).

Однак, розстрочена сума податкового боргу 7 658 295,64 грн. включала частину безнадійного податкового боргу, що утворився станом на 31.12.2014 і підлягав списанню згідно з постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.10.2016 у справі № 826/1484/16. Як зазначено в листі Офісу великих платників податків ДФС від 12.01.2018 № 31/О/28-10-17-01-24, «структура розстроченого податкового боргу, з урахуванням п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу, має наступний вигляд:

- залишок несплаченої податкової декларації з акцизного податку від 19.11.2014 № - 50 278,64 грн.;

- несплачена декларація з акцизного податку від 18.12.2014 № - 2 316 905,35 грн.;

- несплачена декларація з акцизного податку від 19.01.2015 № - 3 912 510,39 грн.;

- донараховані штрафні санкції згідно з податковим повідомленням-рішенням від 23.12.2014 № - 213 147,85 грн.;

- нарахована пеня відповідно до пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України (у редакції 2015 року) у зв`язку з несвоєчасною сплатою грошового зобов`язання, визначеного у податковій декларації з акцизного податку від 19.11.2014 № ».

Відповідно залишок несплаченої податкової декларації з акцизного податку від 19.11.2014 № - 50 278,64 грн. (проведено в ІКП 30.11.2014); несплачена декларація з акцизного податку від 18.12.2014 № - 2 316 905,35 грн. (проведено в ІКП 30.12.2014); донараховані штрафні санкції згідно з податковим повідомленням-рішенням від 23.12.2014 № - 213 147,85 грн. (проведено в ІКП 25.12.2014); нарахована пеня у зв`язку з несвоєчасною сплатою грошового зобов`язання, визначеного у податковій декларації з акцизного податку від 19.11.2014 № - 10 109,04 грн. (проведено в ІКП з 22.12.2014 по 30.12.2014), що разом становить 2 590 440,88 грн., що входять до складу безнадійного податкового боргу в розмірі 3 840 500,27 грн., що утворився станом на 31.12.2014 і підлягав списанню згідно постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.10.2016 у справі № 826/1484/16.

Таким чином, в ІКП ПрАТ «Галіція дистилері» з акцизного податку в ІТС «Податковий блок» неправомірно відображено розстрочення і погашення розстроченого податкового боргу, а також неправомірно нараховані і погашені штрафи і проценти в частині сплати розстроченого податкового боргу (проведено в ІКП 11.03.2015, 20.04.2015, 18.05.2015).

В ІКП ПрАТ «Галіція дистилері» з акцизного податку в ІТС «Податковий блок» частина платежів в рахунок задекларованих підприємством податкових зобов`язань з акцизного податку протиправно зараховувались в рахунок погашення пені і штрафів, хоча таке напряму заборонено нормами Податкового кодексу України. Такий помилковий розподіл контролюючим органом коштів, у свою чергу, вплинув на правильність визначення дати та суми сплати грошового зобов`язання з акцизного податку у період, що охоплений Актом перевірки.

Обставини щодо неправильного розподілу контролюючим органом сплачених ПрАТ «Галіція дистилері» коштів в рахунок акцизного податку у період з 30.10.2014 по 30.06.2017, встановлені постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2019 у справі № 819/1785/17, а в період з 30.09.2016 по 30.07.2018, встановлені постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2019 у справі № 500/2362/18, підтверджують також неправильність розподілу контролюючим органом сплачених ПрАТ «Галіція дистилері» коштів в рахунок акцизного податку за період з 30.06.2017 по 31.01.2019, про який йдеться в Акті перевірки.

Як встановлено під час розгляду справи, ПрАТ «Галіція дистилері», керуючись норами статті 50 Податкового кодексу України, подало 22.12.2018 до контролюючого органу уточнюючі декларації з акцизного податку за березень-грудень 2016 року та за березень-грудень 2017 року, в тому числі за травень-липень 2017 року, тобто за податкові періоди, щодо яких в Акті перевірки та розрахунку штрафних санкцій за результатами розгляду Акта перевірки з врахуванням рішення ДФС України № 30576/6/99-99-11-06-01-25 від 04.07.2019, вказані номери та дати подання первісно поданих позивачем декларацій.

Відповідно до пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Тобто, вказаною нормою встановлено обов`язок платника податку, у разі виявлення помилок у поданій ним податковій звітності, внести відповідні зміни шляхом подання уточнюючого розрахунку. Із поданням уточнюючого розрахунку податкова звітність є виправленою і нівелює правові наслідки помилки, допущеної при її поданні.

Згідно із пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Отже, після подання уточнюючого розрахунку узгодженою сумою грошового зобов`язання стає сума, зазначена у такому уточнюючому розрахунку, а не в раніше поданій податковій декларації з помилками.

Так, згідно з поданими ПрАТ «Галіція дистилері» уточнюючими деклараціями з акцизного податку, сума задекларованого, а відтак і узгодженого, акцизного податку становить:

- за березень 2016-грудень 2016 - 15 832 019 грн., що на 6 224 606 грн. менше від суми згідно з раніше поданими деклараціями;

- за березень 2017-грудень 2017 - 17 782 882 грн., що на 1 280 813 грн. менше від суми згідно з раніше поданими деклараціями.

Отже, внаслідок виправлення ПрАТ «Галіція дистилері» помилок, що містилися в раніше поданих деклараціях з акцизного податку за періоди березень-грудень 2016 року, березень-грудень 2017 року, і подання уточнюючих декларацій за ці періоди, виявися факт завищення податкових зобов`язань за ці періоди. В ІКП ПрАТ «Галіція дистилері» в результаті подання 22.12.2018 уточнюючих декларацій за періоди березень-грудень 2016 року та березень-грудень 2017 року, повинно було відобразитись зменшення нарахованих податкових зобов`язань і, відповідно, недоїмки (бо така відображалась в ІКП станом на 22.12.2018) на загальну суму 7 505 419 грн.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що Офіс великих платників податків ДФС неправильно визначив фактичні дати та суми сплати грошового зобов`язання з акцизного податку у період з 30.06.2017 по 31.01.2019.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» визначено, що чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

В розумінні статті 2 Закону України «Про міжнародні договори України», міжнародний договір України - укладений у письмовій формі з іноземною державою або іншим суб`єктом міжнародного права, який регулюється міжнародним правом, незалежно від того, міститься договір в одному чи декількох пов`язаних між собою документах, і незалежно від його конкретного найменування (договір, угода, конвенція, пакт, протокол тощо).

Частиною 2 статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» передбачено, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору. Аналогічне положення передбачено пунктом 3.2 статті 3 Податкового кодексу України.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованого Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Мирне володіння означає, що порушення принципу, встановленого у першому реченні ст. 1 Першого протоколу, може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності. Так, наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використати власність, ненадання дозволів, або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади.

В контексті наведеного, донарахування позивачу згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення штрафних санкцій за порушення строків сплати акцизного податку є неправомірним та порушує право позивача на мирне володіння майном, що передбачене статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Враховуючи викладене, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення Офісу ВПП ДФС від 09.07.2019 № є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведена правомірність та обґрунтованість прийнятого ним оскаржуваного рішення.

Натомість, позивачем надано достатньо належних та допустимих доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно, беручи до уваги положення частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача всі здійсненні ним судові витрати.

Керуючись ст. ст. 6, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов приватного акціонерного товариства «Галіція дистилері» (48403, Тернопільська обл., м. Бучач, вул. Бариська, 8А, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС від 09.07.2019 № .

Стягнути на користь приватного акціонерного товариства «Галіція дистилері» (48403, Тернопільська обл., м. Бучач, вул. Бариська, 8А, ) понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 13 246,65 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС (04116, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г, ).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя В.П. Шулежко