Справа № 520/14223/2020
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2021-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

27 травня 2021 р. справа № 520/14223/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Біленського О.О.,

при секретарі судового засідання Дорощенко К.В.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - не прибув,

представника відповідача Сидоренко А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, Харківська обл., місто Харків, вул. Пушкінська, буд. 46, ) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Харківській області «Про звільнення ОСОБА_2 » від 31.07.2020 року №159-0;

- поновити ОСОБА_2 на посаді лейтенанта податкової міліції, слідчого третього відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Харківській області;

- скасувати в трудовій книжці НОМЕР_2 ОСОБА_2 запис щодо звільнення на підставі наказу Головного управління ДФС у Харківській області «Про звільнення ОСОБА_2 » від 31.07.2020 року №159-0;

- зарахувати час вимушеного прогулу в стаж роботи ОСОБА_2 в органах внутрішніх справ;

- виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31.07.2020 року по день ухвалення рішення по справі.

17.11.2020 року суддею Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/14223/2020 винесено ухвалу про відкриття провадження у справі, відповідно до якої відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 13.09.2018 року відповідно до наказу Головного управління ДФС у Харківській області від 13.09.2018 №643-о ОСОБА_2 було прийнято до податкової міліції та призначено па посаду лейтенанта податкової міліції, слідчого третього відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Харківській області. З 29.07.2020 року позивача погіршився стан здоров`я, у зв`язку з чим він звернувся до лікаря, та після обстеження був відкритий лікарняний, про що позивач сповістив роботодавця. В період знаходження позивача на лікарняному Головним управлінням ДФС у Харківській області було винесено наказ «Про звільнення ОСОБА_2 » від 31.07.2020 року №159-0, з яким позивач ознайомився після виходу з лікарняного та не погодився з наступних підстав. Відповідно до оспорюваного наказу позивача було звільнено на підставі п.64 п.п."ж" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінет) Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року №114 (за власним бажанням), підстава: рапорт ОСОБА_2 , подання на звільнення. Однак, позивач не пам`ятає щоб він підписував рапорт, подання на звільнення, що і стало підставою для звернення до суду і вказаним позовом. Позивач вважає, що в даному випадку було відсутнє волевиявлення позивача щодо його звільнення за власним бажанням, а тому правові підстави для звільнення на підставі п.64 п.п."ж" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року №1 14 в період його лікарняного - відсутні. З огляду на викладене, позивач вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Через канцелярію суду 10.12.2020 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що 24.06.2020 року ОСОБА_1 звернувся із рапортом на ім`я в.о. начальника, Голови комісії з реорганізації ГУ ДФС Костенка М.Л., в якому висловлював прохання звільнити його з посади та податкової міліції ДФС України 31.07.2020 за власним бажанням відповідно до п.п.«ж» п.64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року № 114, раніше встановленого трьохмісячного терміну. Після розгляду керівництвом ГУ ДФС рапорту ОСОБА_1 його прохання було задоволено і 31.07.2020 року було видано наказ ГУ ДФС №159-о, яким ОСОБА_1 було звільнено з посади і податкової міліції за власним бажанням 31.07.2020 року. 14.09.2020 ОСОБА_1 прибув до відділу кадрового забезпечення ГУ ДФС, де отримав трудову книжку, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, копію наказу про звільнення, довідку для постановки на військовий облік, обхідний лист та здав службове посвідчення, про що надана власноруч написана розписка. При цьому, до ГУ ДФС не надходила заяв про відкликання рапорту про звільнення, або перенесення дати звільнення у зв`язку із хворобою. З огляду на викладене, ГУ ДФС у Харківській області просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволені позову у повному обсязі.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав та мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 був прийнятий на службу до податкової міліції та призначений на посаду старшого слідчого першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Харківській області (далі - ГУ ДФС) 13.09.2018 у відповідності до наказу ГУ ДФС від 13.09.2018 № 643-о.

У зв`язку з організаційно-штатними змінами наказом ГУ ДФС від 06.12.2018 №1003-о ОСОБА_1 було призначено на посаду слідчого третього відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС, що не заперечувалось сторонами.

З копії наказу ГУ ДФС у Харківській області від 30.06.2020 року №38-ВТ «Про відпустки» вбачається, що лейтенанту податкової міліції ОСОБА_1 , слідчому третього відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС, надана чергова відпустка з 01 по 30 липня 2020 року на підставі його рапорту від 24.06.2020 року.

З наявних матеріалів справи вбачається, що 24.06.2020 ОСОБА_1 звернувся із рапортом на ім`я в.о. начальника Голови комісії з реорганізації ГУ ДФС Костенка М.Л., в якому висловлював прохання звільнити його з посади та податкової міліції ДФС України 31.07.2020 за власним бажанням відповідно до п.п. «ж» п. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року №114, раніше встановленого трьохмісячного терміну.

Після розгляду керівництвом ГУ ДФС рапорту ОСОБА_1 його прохання було задоволено і 31.07.2020 було видано наказ ГУ ДФС №159-о, яким ОСОБА_1 було звільнено з посади і податкової міліції за власним бажанням 31.07.2020.

Судом встановлено та підтверджено наявними матеріалами справи, що у зв`язку з неприбуттям ОСОБА_1 у день звільнення до відділу кадрового забезпечення ГУ ДФС для ознайомлення з наказом про звільнення та отримання трудової книжки, на адресу АДРЕСА_1 , вказану ОСОБА_1 в автобіографії як місце мешкання, та зазначену у його паспорті як місце реєстрації, було надіслано рекомендований лист від 31.07.2020 №1108/К/20-97-07-27, яким ОСОБА_1 повідомлялось про звільнення з посади та податкової міліції 31.07.2020 та пропонувалось прибути до відділу кадрового забезпечення ГУ ДФС для проведення остаточного розрахунку і здачі службового посвідчення. До листа додавалась завірена копія наказу ГУ ДФС від 31.07.2020 №159-о «Про звільнення ОСОБА_2 ».

17.08.2020 вказаний лист було повернуто Укрпоштою з відміткою про те, що неправильно зазначена (відсутня) адреса.

19.08.2020 за вих. № 1195/К/20-97-07-27 за тією ж адресою було надіслано повторного листа, аналогічного за змістом попередньому.

14.09.2020 ОСОБА_1 прибув до відділу кадрового забезпечення ГУ ДФС, де отримав трудову книжку, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, копію наказу про звільнення, довідку для постановки на військовий облік, обхідний лист та здав службове посвідчення, про що надана власноруч написана розписка, копія якої міститься в матеріалах справи.

Також, з наявних матеріалів справи вбачається, що в періоди з 29.07.2020 року по 05.08.2020 року, з 06.08.2020 року по 14.08.2020 року, з 15.08.2020 року по 26.08.2020 року, з 28.08.2020 року по 09.09.2020 року позивач хворів, що підтверджується копіями листків непрацездатності.

Не погоджуючись з наказом Головного управління ДФС у Харківській області «Про звільнення ОСОБА_2 » від 31.07.2020 року №159-0 з підстав перебування позивача на лікарняному та той факт, що позивач не пам`ятає про написання рапорту на звільнення, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки визначений Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року №114 (далі - Положення №114).

Згідно з приписами п.п. «ж» п. 64 Положення №114, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов`язків.

Відповідно до п.68 Положення №114, особи рядового і начальницького складу, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніш як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт за командою.

Пунктом 69 Положення №114 передбачено, що звільнення зі служби осіб рядового і молодшого начальницького складу провадиться начальниками, яким таке право надане Міністром внутрішніх справ.

Саме на підставі рапорту позивача від 24.06.2020 року позивача, за погодженням з керівництвом Головного управління ДФС у Харківській області, було видано наказ Головного управління ДФС у Харківській області «Про звільнення ОСОБА_2 » від 31.07.2020 року №159-0.

З приводу тверджень позивача про протиправність оскаржуваного наказу з підстав перебування позивача на лікарняному, суд зазначає наступне.

Позивач у адміністративному позові посилається на положення частини третьої статті 40 КЗпП, згідно з положеннями якої, не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Суд зазначає, що вказаною нормою врегульовано саме питання звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, натомість наказ Головного управління ДФС у Харківській області «Про звільнення ОСОБА_2 » від 31.07.2020 року №159-0 було видано на підставі рапорту позивача, тобто з ініціативи працівника.

Таким чином, положення частини третьої статті 40 КЗпП не застосовуються до спірних правовідносин.

Окремо суд зазначає, що оскаржуваним наказом було звільнено позивача саме з 31.07.2020 року, як того і просив позивач у рапорті.

Відносно тверджень позивача, що позивач не пам`ятає щоб він підписував рапорт, подання на звільнення, що і стало підставою для звернення до суду і вказаним позовом, суд зазначає наступне.

Суд акцентує увагу, що позивач наполягає саме на тому факті, що він не пам`ятає про написання вказаного рапорту, однак однозначно надати твердження або заперечення про написання рапорту на звільнення позивач відмовився.

З метою з`ясування факту написання та підписання рапорту на звільнення позивачем, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2021 року викликано в якості свідка ОСОБА_1 , який є позивачем у справі.

Під час судового засідання 11.02.2021 року, позивач, посилаючись на положення статті 93 КАС України не надав згоди на допит його як свідка про відомі позивачу обставини, що мають значення для справи. При цьому, того ж дня представником позивача заявлено клопотання про відкладення розгляду справи для написання заяви про відвід головуючому судді.

12.02.2021 року до канцелярії Харківського окружного адміністративного суду від адвоката позивача ОСОБА_3 надійшла заява про відвід головуючому судді.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 року у задоволенні заяви представника позивача - адвоката Прасолова І.В. від 12.02.2021 про відвід судді у справі №520/14223/2020 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.02.2021 року клопотання представника позивача про призначення експертизи задоволено частково. Призначено по справі почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Національному науковому центрі "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса", розташованому за адресою: м. Харків, вул. Золочівська, 8а., оскільки предмет спору даної справи стосується, зокрема, оскарження наказу Головного управління ДФС у Харківській області «Про звільнення ОСОБА_2 » від 31.07.2020 року №159-0, виданого на підставі рапорту позивача від 24.06.2020 року. В матеріалах справи міститься копія вказаного рапорту, написана рукописним текстом, за підписом позивача, однак позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що не пам`ятає щоб він підписував рапорт. З огляду на вказане, на вирішення експерта поставлено питання: - чи виконано рукописний текст у рапорті від 24.06.2020 року, на підставі якого було винесено наказ «Про звільнення ОСОБА_2 » від 31.07.2020 року №159-0, безпосередньо ОСОБА_1 ? - чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 у рапорті від 24.06.2020 року, на підставі якого було винесено наказ «Про звільнення ОСОБА_2 » від 31.07.2020 року №159-0, тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою? Для дослідження надано оригінал рапорту від 24.06.2020 року, на підставі якого було винесено наказ «Про звільнення ОСОБА_2 » від 31.07.2020 року №159-0. Призначено судове засідання 25 лютого 2021 року об 14 год 15 хв. в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду за адресою: 61022, м. Харків, м-н Свободи, 6, зал судових засідань №22 для приєднання до матеріалів справи документів, відібрання зразків підпису та рукописного тексту, надання особистих пояснень позивача. Визнано обов`язковою явку у судове засідання позивача ОСОБА_2 для відібрання зразків підпису, рукописного тексту та надання особистих пояснень.

Окрім цього, вказаною ухвалою зобов`язано позивача ОСОБА_2 надати в судове засідання документи із зразками його підписів та рукописного тексту, що достовірно вчинені ОСОБА_1 у період до відкриття провадження в даній адміністративній справі, і не пов`язаних з обставинами справи, пов`язаних з обставинами справи або виконані після відкриття провадження у справі та є як пов`язаними зі справою, так і не пов`язаними з її обставинами.

Окремо суд зазначає, що під час розгляду клопотання позивача про призначення експертизи, представником позивача було гарантовано проведення оплати за її проведення.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 року відкладено розгляд справи у зв`язку з неявкою позивача і представника позивача на 04.03.2021 року.

04.03.2021 року позивач прибув до суду та судом було здійснено відібрання зразків підпису та рукописного тексту позивача. При цьому, станом на 04.03.2021 року позивачем не було виконано обов`язку щодо надання до суду документів із зразками його підписів та рукописного тексту, що достовірно вчинені ОСОБА_1 у період до відкриття провадження в даній адміністративній справі, і не пов`язаних з обставинами справи, пов`язаних з обставинами справи або виконані після відкриття провадження у справі та є як пов`язаними зі справою, так і не пов`язаними з її обставинами.

Того ж дня ухвалою Харківського окружного адміністративного суду зупинено провадження в адміністративній справі №520/14223/2020 за адміністративним позовом ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, Харківська обл., місто Харків, вул. Пушкінська, буд. 46, ) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити певні дії до одержання результатів почеркознавчої експертизи та направлено справу з додатками до Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса".

До Харківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання експерта Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса" №4923 про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судово-почеркознавчої експертизи за адміністративною справою №520/14223/2020.

З метою отримання необхідних для проведення експертизи додаткових матеріалів, судом було поновлено провадження у справі та викликано в судове засідання сторін, однак позивач та представник позивача в судове засідання, призначене на 12.04.2021 року, не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином (судові повістки на три адреси позивача - т.1 а.с.193, 194, 196 та представника позивача - т.1 а.с.195).

При цьому, представник позивача отримав судову повістку 09.04.2021 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Згідно з приписами ч.10 ст.126 КАС України, вручення повістки представнику учасника справи вважається також врученням повістки і цій особі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 року відкладено розгляд справи №520/14223/2020 на 13.05.21 року об 11:00 год., у зв`язку із неприбуттям позивача у судове засідання без поважних причин та неповідомлення ним про причини неявки. Визнано обов`язковою явку позивача ОСОБА_2 . Повторно зобов`язано позивача ОСОБА_2 надати в судове засідання документи із зразками його підписів та рукописного тексту, що достовірно вчинені ОСОБА_1 у період до відкриття провадження в даній адміністративній справі, і не пов`язаних з обставинами справи, пов`язаних з обставинами справи або виконані після відкриття провадження у справі та є як пов`язаними зі справою, так і не пов`язаними з її обставинами.

Лише 11.05.2021 року позивачем було виконано ухвалу суду від 19.02.2021 року та надано до суду витребувані документи.

Позивач в судове засідання, призначене на 13.05.2021 року, не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується наявними матеріалами справи, хоча його явка була визнана судом обов`язковою (т.1 а.с.210, 212). При цьому, зі змісту клопотання позивача про долучення документів до матеріалів справи вбачається, що станом на 11.05.2021 року позивач був ознайомлений зі змістом ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 року, в якій, серед іншого, повідомлялись дата, час та місце проведення судового засідання з обов`язковою явкою позивача.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2021 року відкладено розгляд справи №520/14223/2020 на 27.05.21 року об 11:00 год., у зв`язку із неприбуттям позивача у судове засідання без поважних причин та неповідомлення ним про причини неявки. Викликано ОСОБА_2 в судове засідання для відібрання зразків підпису.

19.05.2021 року від Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса" надійшов лист №4923 від 17.05.2021 року, в якому повідомлялось, що експертизу за ухвалою суду від 19.02.2021 року залишено без виконання та знято з провадження, оскільки станом на 13.05.2021 року рахунок вартості робіт по проведенню експертизи не сплачено, клопотання не виконано.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем вчинялись дії щодо ухилення позивача від подання до суду на його вимогу необхідних для проведення експертизи матеріалів, неприбуття позивача на вимогу суду для відібрання зразків підпису та почерку, несплата позивачем рахунку вартості робіт по проведенню експертизи, в сукупності свідчить про перешкоджання позивачем проведенню експертизи.

Відповідно до ч.2 ст.44 КАС України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд наголошує, що положеннями ч.5 ст.44 КАС України передбачено, що учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно з положеннями ст.107 КАС України, у разі ухилення учасника справи від подання до суду на його вимогу необхідних для проведення експертизи матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, що перешкоджає її проведенню, суд залежно від того, яка особа ухиляється, а також яке ця експертиза має значення, може визнати встановленою обставину, для з`ясування якої експертиза була призначена, або відмовити у її визнанні.

З огляду на наведені норми законодавства та процесуальну поведінку позивача, суд визнає встановленими обставини, для з`ясування якої експертиза була призначена, а саме суд визнає, що рапорт від 24.06.2020 року, на підставі якого було винесено наказ «Про звільнення ОСОБА_2 » від 31.07.2020 року №159-0, виконано безпосередньо ОСОБА_1 .

Доказів на спростування вказаних тверджень матеріали справи не містять.

Таким чином, суд приходить до висновку, що саме за рапортом позивача від 24.06.2020 року, у відповідності до приписів Положення №114, Головним управлінням ДФС у Харківській області було правомірно видано наказ «Про звільнення ОСОБА_2 » від 31.07.2020 року №159-0, підстави для його скасування - відсутні.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Суд зазначає, що оскаржуваний наказ прийнято відповідачем на підставі, у порядку та у спосіб, що визначені законом, а тому є правомірними. Доказів, що свідчать про протилежне, до суду не надано.

З огляду на викладене, суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги щодо визнання незаконним та скасування наказу Головного управління ДФС у Харківській області «Про звільнення ОСОБА_2 » від 31.07.2020 року №159-0.

Оскільки позовні вимоги поновити ОСОБА_2 на посаді лейтенанта податкової міліції, слідчого третього відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Харківській області; скасувати в трудовій книжці НОМЕР_2 ОСОБА_2 запис щодо звільнення на підставі наказу Головного управління ДФС у Харківській області «Про звільнення ОСОБА_2 » від 31.07.2020 року №159-0; зарахувати час вимушеного прогулу в стаж роботи ОСОБА_2 в органах внутрішніх справ; виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31.07.2020 року по день ухвалення рішення по справі, є похідними, вони також не підлягають задоволенню.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, Харківська обл., місто Харків, вул. Пушкінська, буд. 46, ) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням приписів п.3 Прикінцевих положень КАС України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 03.06.2021 року.

Суддя Біленський О.О.