Справа № 643/9423/20
Суддя: Крівцов Д. А.
Дата ухвалення: 2021-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 643/9423/20
Провадження № 2-а/643/8/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2021 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Наумкіна О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (далі відповідач), в якому просить: визнати протиправними дії інспектора батальйону 3 роти 6 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанту поліції Помазун А.Н. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу з грубим порушенням конституційного права позивача на правову допомогу; скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2669739 (далі Постанова).

В обґрунтування позову зазначено, що інспектором батальйону 3 роти 6 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Помазун А.Н. 11.06.2020 винесено Постанову, згідно якої на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Працівник поліції порушив право позивача на правову допомогу, не надав можливості ознайомитись з доказами. Позивач під час розгляду справи виявив бажання скористуватись правовою допомогою, про що працівнику поліції було надано письмове клопотання. Проте працівником поліції не вжито будь-яких дій щодо реалізації права позивача на правову допомогу. Вказаними діями працівник поліції порушив права позивача, що підтверджується висновками щодо застосування норм права, викладеними в постанові Верховного Суду від 18.02.2020 по справі № 524/9827/16-а. Вина позивача у вчиненні правопорушення відсутня, оскільки відповідний знак дорожнього руху був закритий гілками дерев та недоступний для візуального сприйняття.

Відповідач подав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування зазначив, що позивачем було порушено Правила дорожнього руху та перевищено дозволену швидкість, що зафіксовано приладом «Трукам». Працівник поліції не обмежував право позивача на правову допомогу та правомірно розглянув справу на місці вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, такий спосіб захисту прав позивача, як визнання дій працівника поліції протиправними, суперечить чинному законодавству України.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи, що має місце неодноразова неявка відповідача в судові засідання, суд, керуючись положеннями ст. 205 КАС України, приходить до висновку щодо наявності підстав для розгляду справи по суті за відсутності відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з положень ст. 251, 252, 279 КУпАП, орган (посадова особа), розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, в тому числі надає оцінку зібраним доказам.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 2669739 від 11.06.2020, позивач керував транспортним засобом та рухався зі швидкістю 75 км/год, при цьому порушуючи встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті на 25 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України. Вказаною Постановою на позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. (а.с. 6).

Як вбачається з письмового клопотання позивача від 11.06.2020, останній в тому числі просив перенести розгляд справи, щоб він міг реалізувати право на правову допомогу і надати додаткові матеріали, передбачені КУпАП, для об`єктивного розгляду. На вказаному клопотанні міститься запис працівника поліції про відхилення клопотання в цій частині. Копія вказаного клопотання надана суду як позивачем разом з позовною заявою, так і відповідачем разом з відзивом.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в п. 26, 27 Постанови Верховного Суду від 18.02.2020 у справі № 524/9827/16-а, судами першої та апеляційної інстанції було встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, особа виявила бажання скористатись правовою допомогою, про що надала відповідачу відповідне письмове клопотання. Однак, інспектором не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги. Колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій, що такими діями інспектор порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання відносно того, чи надав працівник поліції позивачу можливість реалізувати своє право на отримання правової допомоги, суд керується таким.

На письмовому клопотанні позивача зазначена лише дата «11.06.2020», час пред`явлення вказаного клопотання позивачем та час його вирішення відповідачем не вказані.

Разом з тим з оскаржуваної Постанови вбачається, що позивач перевищив швидкість о 12:35:05 год., справу про адміністративне правопорушення розглянуто о 12:41:18.

Таким чином, між зупинкою позивача працівником поліції та винесенням оскаржуваної постанови пройшло 6 хвилин.

На переконання суду, вказаного часу було об`єктивно недостатньо для того, щоб забезпечити виклик адвоката або іншого фахівця в галузі права, приїзд останнього на місце винесення Постанови, ознайомлення з доказами та вчинення інших дій, пов`язаних з наданням правової допомоги.

За таких обставин суд приходить до висновку, що працівником поліції було порушено права позивача, а саме право на правову допомогу, внаслідок чого порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Виходячи з вказаних вище висновків щодо застосування права Верховного Суду, таке порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, суд задовольняє позов та скасовує оскаржувану Постанову.

Разом з тим суд не вбачає підстав для визнання дій працівника поліції протиправними, оскільки положеннями ч. 3 ст. 286 КАС України, яка є спеціальною нормою, не передбачено можливості захисту прав позивача в даній категорії справ в такий спосіб.

З підстав, наведених вище, суд відхиляє доводи та аргументи відповідача відносно того, що працівник поліції не обмежував та не перешкоджав позивачеві реалізовувати своє право на правову допомогу.

В рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29).

Враховуючи підстави, з яких задовольняється позов, суд не вбачає підстав надавати по суті оцінку іншим доводам і аргументам сторін, висловленим в позовній заяві та відзиві на неї.

Керуючись ст. 2, 6, 9, 72-77, 241-246, 286, 293 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (м. Харків, вул. Шевченка, буд. 315-А) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2669739 від 11.06.2020, винесену Інспектором батальйону 3 роти 6 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Помазун А.Н., згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.А. Крівцов