Справа № 372/3433/18
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2021-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2021 року № 372/3433/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 до Дерев`янської сільської ради Обухівського району Київської області про визнання незаконним і скасування рішення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) з позовом до Дерев`янської сільської ради Обухівського району Київської області (08724, Київська область, Обухівський район, с. Дерев`яна, вул. Шкільна, 1, ), у якому просила суд:

- визнати незаконним та скасувати Рішення №421 від 10.10.2018 року 31 сесії VII скликання Дерев`янської сільської ради Обухівського району Київської області про недовіру та дострокове припинення повноважень секретаря Дерев`янської сільської ради Куценко В.Г.;

- поновити ОСОБА_1 на посаді секретаря Дерев`янської сільської ради Обухівського району Київської області;

- стягнути з Дерев`янської сільської ради Обухівського району Київської області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу (станом на день звернення до суду вимушений прогул склав 22 дні, сума стягнення складає 12330,56 грн.) за період з 10 жовтня 2018 року по день ухвалення рішення суду;

- звернути до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Дерев`янської сільської ради Обухівського району Київської області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах одного місяця у розмірі 12330,56 грн.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 12.11.2018 адміністративний позов вирішено передати за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду.

Справа надійшла до Київського окружного адміністративного суду (надалі - суд) 05.12.2018 та після відповідної її реєстрації в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України автоматизованою системою документообігу суду, було визначено суддю Панченко Н.Д.

Ухвалою суду від 10.12.2018 позовну заяву залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою суду від 26.12.2018 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою від 19.02.2019 суд вирішив перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 26.02.2019 продовжено строк проведення підготовчого провадження та ухвалою від 03.12.2019 закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

17 березня 2020 року від представників сторін до суду надійшли клопотання про подальший розгляд справи у письмовому провадженні, які суд задовольнив та, відповідно, на підставі частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України подальший розгляд справи вирішив здійснити у порядку письмового провадження.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що за доводами Позивача оскаржуваним рішенням Дерев`янської сільської ради її повноваження, як секретаря сільської ради, незаконно достроково припинено та звільнено з займаної посади.

На переконання Позивача, спірне рішення винесено з порушенням законодавчо встановленої процедури, регламентованої насамперед Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», без зазначення у ньому відповідних підстав, передбачених у тому числі Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», що на думку Позивача вказує на необхідність визнання його незаконним та скасування в судовому порядку, а відтак - задоволення позовних вимог, зокрема і в частині поновлення на посаді на стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Натомість, згідно викладених відповідачем заперечень у поданому відзиві, разом з доповненнями та поясненнями, рішення про недовіру та дострокове припинення повноважень Позивача, як секретаря Дерев`янської сільської ради, прийнято у відповідності до вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», з дотриманням кворуму та більшості голосів. При цьому підставами прийняття даного рішення, слугувало порушення Позивачем трудової дисципліни.

Крім того, відповідач навів свої розрахунки середньої заробітної плати Позивача, які відрізняються із заявленої Позивачем до стягнення в бік зменшення, а також зауважив на пропущення Позивачем строку на звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

10 жовтня 2018 року на 31 сесії VII скликання Дерев`янської сільської ради Обухівського району Київської області (протокол № 31) в затвердженому порядком денним 8 питанні «Розгляд заяв. Різне» розглянуто питання про недовіру та дострокове припинення повноважень секретаря Дерев`янської сільської ради Куценко В.Г. (п.8.8) (т.1 а.с.48-51), за результатами розгляду якого прийнято рішення про дострокове припинення повноважень секретаря Дерев`янської сільської ради Куценко Валентини Георгіївни (рішення № 421), за яке проголосували: 7 - «так», 5 - «проти», 0 - «утрималися» (т.1 а.с.51).

Рішенням № 412 відповідача від 10.10.2018 «Про недовіру та дострокове припинення повноважень секретаря Дерев`янської сільської ради Куценко В.Г.» достроково припинено повноваження секретаря Дерев`янської сільської ради ОСОБА_1 на підставі частини п`ятої статті 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (т.1 а.с.55).

Рішення 31 сесії VII скликання Дерев`янської сільської ради Обухівського району Київської області від 10 жовтня 2018 року було опубліковане на сайті сільської ради в мережі Інтернет (т.1 а.с.170).

Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідача, стверджуючи про його невідповідність вимогам законодавства та зазначаючи на порушення процедури прийняття, Позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Отже, суд встановив, що між Позивачем та відповідачем виникли правовідносини, пов`язані із прийняттям останнім рішення про дострокове припинення повноважень Позивача як секретаря сільськоїради та відповідно із необхідністю оплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку із неправомірним, на переконання Позивача, звільненням.

Вказані правовідносини регулюються статтями 7, 19, 140, 144, 146 Конституції України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон про МС), Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (далі - Закон про службу в МС), Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП), а також Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок № 100).

Так, надаючи оцінку доводам Позивача в частині порушення відповідачем процедури прийняття спірного рішення, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 7 Конституції України в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України (частина перша статті 140 Конституції України).

Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи (частина третя статті 140 Конституції України).

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон про МС.

Відповідно до частини третьої статті 24 Закону про МС органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території (стаття 144 Конституції України).

Статтею 146 Конституції України визначено, що інші питання організації місцевого самоврядування, формування, діяльності та відповідальності органів місцевого самоврядування визначаються законом.

Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами (частина перша статті 10 Закону про МС).

Склад ради - кількість депутатів, обраних до відповідної ради, повноваження яких визнано і не припинено в установленому законом порядку (стаття 1 Закону про МС).

Частиною першою статті 45 Закону про МС визначено, що сільська, селищна, міська, районна в місті (у разі її створення), районна, обласна рада складається з депутатів, які обираються жителями відповідного села, селища, міста, району в місті, району, області на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування.

Порядок формування та організація діяльності рад визначаються Конституцією України, цим та іншими законами, а також статутами територіальних громад (частина 4 статті 10 Закону про МС).

Відповідно до частини восьмої статті 45 Закону про МС повноваження місцевої ради, обраної на позачергових, повторних або перших виборах, закінчуються в день відкриття першої сесії відповідної ради, обраної на наступних (чергових або позачергових) виборах.

Згідно з частиною першою статті 46 Закону про МС сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Сесія ради скликається в міру необхідності, сільським, селищним, міським головою, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць (частина 4 та 5 статті 46 Закону про МС).

Частиною 10 статті 46 Закону про МС визначено, що рішення про скликання сесії ради відповідно до частин четвертої, шостої та восьмої цієї статті доводиться до відома депутатів і населення не пізніш як за 10 днів до сесії, а у виняткових випадках - не пізніш як за день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд ради.

Пропозиції щодо питань на розгляд ради можуть вноситися сільським, селищним, міським головою, постійними комісіями, депутатами, виконавчим комітетом ради, головою місцевої державної адміністрації, головою районної, обласної ради, загальними зборами громадян (частина 13 статті 46 Закону про МС).

Відповідно до частини першої статті 47 Закону про МС постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.

Постійні комісії попередньо розглядають кандидатури осіб, які пропонуються для обрання, затвердження, призначення або погодження відповідною радою, готують висновки з цих питань (частина 5 статті 47 Закону про МС).

Згідно з частиною 17 статті 46 Закону про МС сесії ради проводяться гласно із забезпеченням права кожного бути присутнім на них, крім випадків, передбачених законодавством. Порядок доступу до засідань визначається радою відповідно до закону. Протоколи сесії ради є відкритими та оприлюднюються і надаються на запит відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації).

Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням (частина 3 статті 59 Закону про МС).

Відповідно до частини 2 статті 59 Закону про МС рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Враховуючи вказані вимоги статей 7 та 140 Конституції України основним принципом реалізації конституційного права громадян на самостійне вирішення питань місцевого значення в межах Конституції і законів України є здійснення територіальною громадою місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Причому, створені відповідно до Конституції України органи місцевого самоврядування зобов`язані, з огляду на вимоги статті 19 Конституції України та частини третьої статті 24 Закону про МС, діяти у чіткій відповідності із законодавством України, передусім, Конституцією України та Законом про МС.

Аналізуючи законодавство України, чинне на момент виникнення спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що вимоги Позивача підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Щодо порядку скликання позачергової сесії сільської ради.

Позивач стверджує, що питання про дострокове припинення її повноважень як секретаря сільської ради було внесено на пленарному засіданні сільської ради одним із депутатів сільської ради з голосу, а не завчасно, як це передбачено статтею 46 Закону про МС та Регламенту роботи Дерев`янської сільської ради.

Відповідач, заперечуючи зазначає, що враховуючи вимоги частин 9 та 13 Закону про МС та пункту 2 Регламенту роботи Дерев`янської сільської ради, депутат сільської ради правомірно вніс на розгляд сесії з голосу питання про дострокове припинення повноважень секретаря сільської ради, порядок денний із вказаним вище питанням був одноголосно затверджений присутніми на сесії депутатами сільської ради.

Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, визначає загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування регулює Закон про службу в МС.

Відповідно до статті 1 Закону про службу в МС служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Посадами в органах місцевого самоврядування є, зокрема, виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою (стаття 3 Закону про службу в МС).

Підстави припинення служби в органах місцевого самоврядування передбачені статтею 20 Закону про службу в МС. Так, крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом про МС, цим та іншими законами України, а також у разі: порушення посадовою особою місцевого самоврядування Присяги, передбаченої статтею 11 цього Закону; порушення умов реалізації права на службу в органах місцевого самоврядування (стаття 5 цього Закону); виявлення або виникнення обставин, що перешкоджають перебуванню на службі, чи недотримання вимог, пов`язаних із проходженням служби в органах місцевого самоврядування (стаття 12 цього Закону); досягнення посадовою особою місцевого самоврядування граничного віку перебування на службі в органах місцевого самоврядування (стаття 18 цього Закону). Посадові особи місцевого самоврядування, крім посадових осіб, зазначених у частині другій цієї статті, яких притягнуто до відповідальності за корупційні правопорушення, підлягають звільненню з посади у порядку, визначеному Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Зокрема, частиною першою статті 50 Закону про МС визначено, що секретар сільської, селищної, міської ради працює в раді на постійній основі. Секретар ради обирається радою з числа її депутатів на строк повноважень ради за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови.

Повноваження секретаря сільської, селищної, міської ради можуть бути достроково припинені за рішенням відповідної ради (частина п`ята статті 50 Закону про МС).

Статтею 26 Закону про МС визначена виключна компетенція сільських, селищних, міських рад, зокрема в частині того, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується питання обрання на посаду та звільнення з посади секретаря ради у порядку, передбаченому цим Законом (пункт 4 частини першої статті 26 Закону про МС).

Відповідно до частини 2 статті 59 Закону про МС, рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Так, Рішенням Дерев`янської сільської ради Обухівського району Київської області VII скликання № 8 від 09 листопада 2015 року затверджено Регламент роботи Дерев`янської сільської ради (далі - Регламент) (т.1 а.с.82-93).

Відповідно до абзацу шостого розділу ІІІ «Сесії» Регламенту на пленарних засіданнях сільської ради вирішуються питання, серед яких: обрання за пропозицією сільського голови на посаду на звільнення з посади секретаря ради (т.1 а.с.84).

Абзацом десятим пункту 1 «Порядок скликання сесії» розділу ІІІ «Сесії» Регламенту передбачено, що рішення сільського голови про скликання сесії доводиться до відома депутатів і населення не пізніше як за 10 днів до сесії, а у виняткових випадках - не пізніше як за день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд ради (т.1 а.с.84-85).

Питання, які виносяться на розгляд ради, можуть запропонувати сільський голова, постійні комісії, депутати, виконавці комітети сільської ради, голова районної, обласної державної адміністрації, голови районної, обласної рад, загальні збори громадян (абзац перший пункту 2 «Підготовка питань» розділу ІІІ «Сесії» Регламенту) (т.1 а.с.85).

Для розгляду сесією сільської ради запропонованих питань, пропозиції про їх зміну або уточнення формулювання, пропозиції про додаткові питання, які виносяться на розгляд ради, надаються сільському голові з повним обсягом матеріалів не пізніше як за 20 днів до початку роботи сесії (абзац другий пункту 2 «Підготовка питань» розділу ІІІ «Сесії» Регламенту) (т.1 а.с.85).

Остаточний порядок денний затверджується сільською радою на пленарному засіданні відкритим голосування більшістю голосів від загальної кількості присутніх (останнє речення абзацу другого пункту 2 «Підготовка питань» розділу ІІІ «Сесії» Регламенту) (т.1 а.с.85).

Згідно з абзацом п`ятим пункту 3 «Ведення сесії» розділу ІІІ «Сесії» Регламенту порядок роботи сесії та інші процедурні питання приймаються відкритим голосуванням простою більшістю голосів від загальної кількості присутніх депутатів (т.1 а.с.87).

Відповідно до абзацу третього пункту 6 «Прийняття рішень» розділу ІІІ «Сесії» Регламенту рішення сільської ради приймається більшістю від загальної кількості обраних депутатів ради, його підписує сільський голова, а в разі його відсутності - секретар сільської ради, а у випадку, передбаченому Законом (стаття 46, пункт 10), депутат, який голосував на засіданні (т.1 а.с.90).

Розділом V «Постійні комісії сільської ради» Регламенту визначено, що повноваження постійних комісій, організація їх роботи, взаємодія з іншими органами передбачається окремим положенням про постійні комісії сільської ради, затвердженим сільською радою (т.1 а.с.92).

Рішенням № 35 сільської ради від 26 лютого 2016 року «Про внесення доповнення до Регламенту роботи Дерев`янської сільської ради Обухівського району Київської області» внесено зміни та доповнення до Регламенту, зазначивши, що рішення ради приймаються відкритим поіменним голосування, окрім випадків, передбачених у тому числі пунктом 4 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядуванні в Україні» (обрання на посаду та звільнення з посади секретаря ради у порядку, передбаченому Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні»), в яких рішення приймаються таємним голосуванням (т.1 а.с.94).

Рішенням сільської ради VII скликання № 5 від 09 листопада 2015 року затверджено Положення про постійні комісії Дерев`янської сільської ради VII скликання (далі - Положення про постійні комісії) (т.1 а.с.95-100).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ «Повноваження постійних комісій» Положення про постійні комісії за дорученням ради, сільського голови, секретаря сільської ради або за власною ініціативою постійні комісії Відповідача вивчають діяльність відповідних галузей господарського і соціально-культурного будівництва, готують пропозиції і виносять їх на розгляд ради, розробляють проекти рішень та готують висновки з цих питань(т.1 а.с.96).

Попередньо на своїх засіданнях постійні комісії розглядають проекти програм соціально-економічного і культурного розвитку, місцевого бюджету, звіти про виконання програм і бюджету, готують щодо них свої висновки (пункт 2 «Повноваження постійних комісій» Положення про постійні комісії) (т.1 а.с.96).

Попередньо постійні комісії розглядають кандидатури осіб, запропонованих для обрання, затвердження, призначення або погодження сільською радою, готують висновки з цих питань (пункт 6 «Повноваження постійних комісій» Положення про постійні комісії) (т.1 а.с.97).

Відповідно до пункту 2 розділу 6 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Дерев`янської сільської ради, затверджених сільським головою 02.01.2018 (далі - Правила розпорядку) за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один із таких заходів стягнення: догана, звільнення (т.1 а.с.200-203).

Дисциплінарні стягнення застосовуються сільським головою (пункт 3 розділу 6 Правил розпорядку) (т.1 а.с.203).

Сільським головою Відповідача затверджено б/н та дати Посадову інструкцію секретаря Дерев`янської сільської ради (т.1 а.с.107-110, а.с.204-205) (далі - Посадова інструкція), відповідно до пункту 3 якої повноваження секретаря сільської ради можуть бути достроково припинені за рішенням відповідної ради (т.1 а.с.107).

Пунктом 1 Посадової інструкції (т.1 а.с.107) визначено повноваження секретаря сільської ради.

Стаття 46 Закону про МС та Регламент визначають порядок скликання сесії сільської ради, який передбачає, що таке ініціювання, як правило, здійснюється сільським головою не рідше одного разі в квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць. Про прийняте рішення інформуються депутати та населення не пізніш як за 10 днів до сесії, а у виняткових випадках - не пізніш як за день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд ради.

Запропоновані сільським головою (або іншими ініціаторами скликання сесії сільської ради) питання можуть змінюватися або уточнюватися формулювання, вноситися пропозиції про додаткові питання. Відповідно до вимог Закону про МС та Регламенту такі пропозиції надаються сільському голові з повним обсягом матеріалів не пізніше як за 20 днів до початку роботи сесії. При цьому, остаточний порядок денний затверджується сільською радою на пленарному засіданні відкритим голосуванням простою більшістю голосів від загальної кількості присутніх депутатів після того, як сільський голова проінформує про пропозиції, які надійшли щодо порядку денного сесійного засідання.

Аналізуючи порядок денний засідання сесії сільської ради від 10.10.2018 року (в затвердженому порядку денному, 8 питання «Розгляд заяв. Різне», за яким було розглянуто питання про недовіру та дострокове припинення повноважень секретаря Дерев`янської сільської ради ОСОБА_1 (п.8.8) та в цілому протокол від 10 жовтня 2018 року на 31 сесії VII скликання Дерев`янської сільської ради Обухівського району Київської області (протокол № 31), суд дійшов висновку, що питання щодо дострокового припинення повноважень секретаря сільської ради (Позивача) ініціювалося з порушенням порядку, визначеного статтею 46 Закону про МС, оскільки вносилося з голосу депутатом сільської ради безпосередньо перед початком засідання сесії сільської ради на етапі затвердження порядку денного. У зв`язку з чим суд вбачає порушення Відповідачем порядку ініціювання питання про дострокове припинення повноважень секретаря сільської ради (Позивача).

При цьому, посилання Відповідача на пункт 9 статті 46 Закону про МС не заслуговує на увагу, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів того, що сільський голова відмовився від скликання сесії сільської ради, у зв`язку з чим таке скликання мали забезпечити депутати сільської ради, які становлять не менш як одну третину складу, або постійна комісія ради

Щодо попереднього розгляду профільною комісією питання про дострокове припинення повноважень секретаря сільської ради.

Позивач стверджує, що питання про дострокове припинення повноважень секретаря сільської ради повинно бути розглянуто перед внесенням до порядку денного засідання сесії сільської ради профільною комісією.

При цьому, Відповідач заперечуючи це, посилається на частини 4, 5, 15 статті 47 Закону про МС та Регламент, які не передбачають розгляду цього питання профільною комісією сільської ради.

Закон про МС визначає постійні комісії ради як органи ради, що обираються з числа її депутатів, зокрема для попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання (що стосується кадрових питань, то постійні комісії попередньо розглядають кандидатури осіб, які пропонуються тільки для обрання, затвердження, призначення або погодження відповідною радою, готують висновки з цих питань).

Ні Закон про МС, ні Положення про постійні комісії, не передбачають повноважень постійних комісій щодо попереднього розгляду питання про дострокове припинення повноважень секретаря сільської ради.

У зв`язку з цим суд дійшов висновку, що відсутність попереднього розгляду питання про дострокове припинення повноважень секретаря сільської ради (Позивача) постійною комісією не є порушенням порядку розгляду цього питання сесією сільської ради. А тому суд вважає безпідставним твердження Позивача про те, що питання про дострокове припинення повноважень секретаря сільської ради повинно бути розглянуто перед внесенням до порядку денного засідання сесії сільської ради профільною комісією.

Щодо порядку голосування на сесії сільської ради.

Позивач, посилаючись на вимоги частини третьої статті 59 Закону про МС та пункти 4 та 16 статті 26 Закону про МС, стверджує, що голосування з питання про дострокове припинення повноважень секретаря сільської ради було відкритим, в той час, як Закон про МС передбачає таємне голосування з цього питання.

Суд, оцінюючи докази, що містяться у справі, чинне законодавство України із вказаного спірного питання, дійшов наступних висновків.

Закон про МС, зокрема статті 46 та 59, чітко визначає, що сесії ради проводяться гласно із забезпеченням права кожного бути присутнім на них, рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, крім випадків, передбачених законодавством. Таким саме випадком, коли здійснюється таємне голосування і є прийняття рішення про звільнення з посади секретаря ради.

Із матеріалів справи, зокрема протоколу від 10 жовтня 2018 року на 31 сесії VII скликання Дерев`янської сільської ради Обухівського району Київської області (протокол № 31) вбачається, що голосування про дострокове припинення повноважень секретаря сільської ради (Позивача) здійснювалося відкрито, а не таємно, як того вимагає Закон про МС та Регламент. Це також підтверджують свідки, викликані у судове засідання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що здійснюючи відкрите голосування про дострокове припинення повноважень секретаря сільської ради (Позивача) Відповідач порушив вимоги Закону про МС.

Щодо кворуму під час голосування.

Позивач стверджує, що Відповідачем не було дотримано кворуму під час голосування з питання, оскільки у зв`язку із присутністю голови сільської ради на засіданні більшістю буде не 7 осіб із 12, а 8 із 12 осіб, враховуючи вимоги частин першої та другої статті 59 Закону про МС та пункту 6 розділу ІІІ Регламенту.

Відповідач, заперечуючи проти такого твердження, посилаючись на частину другу статті 59 Закону про МС та пункту 4 розділу ІІІ Регламенту, зазначив, що рішення про дострокове припинення повноважень секретаря сільської ради було прийнято за наявності кворуму - 7 особами із 12, оскільки голос сільського голови відповідно до законодавства входить у 7 осіб, які проголосували «за».

Суд, оцінюючи докази, що містяться у справі, чинне законодавство України із вказаного спірного питання, дійшов наступних висновків.

За загальним принципом відповідно до вимог Закону про МС рішення сільської ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу сільської ради. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської ради включається сільський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Тобто законодавець чітко визначив, що під час підрахунку голосів під час голосування враховуються голоси всіх присутніх депутатів сільської ради, а також до загальної кількості голосів депутатів сільської ради включається голос сільського голови (якщо він присутній на пленарному засіданні сесії сільської ради).

Як вбачається із матеріалів справи, в Дерев`янській сільській раді Обухівського району Київської області згідно зі списком 12 депутатів 7 скликання 2015 року (т.1 а.с.11-12). До цього списку 13 особою додається сільський голова ОСОБА_2 . Отже, враховуючи вимоги Закону про МС щодо простої більшості, за прийняття рішення про дострокове припинення повноважень секретаря сільської ради (Позивача) має проголосувати 7 осіб.

При цьому, із протоколу від 10 жовтня 2018 року на 31 сесії VII скликання Дерев`янської сільської ради Обухівського району Київської області (протокол № 31) вбачається, що за результатами його розгляду було прийнято рішення про дострокове припинення повноважень секретаря Дерев`янської сільської ради ОСОБА_1 (рішення № 421), за яке проголосували: 7 - «так», 5 - «проти», 0 - «утрималися» (т.1 а.с.51).

Таким чином суд дійшов висновку, що Відповідачем під час прийняття рішення про дострокове припинення повноважень секретаря сільської ради (Позивача) було дотримано кворум під час голосування та підрахунку голосів. У зв`язку з цим, розрахунки Позивача щодо того, що за вказане рішення має проголосувати 8 осіб, суд вважає помилковими.

Щодо підстав прийняття рішення.

Позивач стверджує, що рішення Відповідача № 412 від 10 жовтня 2018 року «Про недовіру та дострокове припинення повноважень секретаря Дерев`янської сільської ради Куценко В.Г.», яким достроково припинено повноваження секретаря Дерев`янської сільської ради ОСОБА_1 на підставі частини п`ятої статті 50 Закону про МС (далі - оскаржуване рішення) винесено без наявності правових підстав та необґрунтовано, оскільки в його змісті не зазначено жодної із підстав, визначених статтею 20 Закону про службу в МС.

В свою чергу Відповідач, заперечуючи посилається на таку підставу, як пункт 5 статті 50 Закону про МС.

Суд, оцінюючи докази, що містяться у справі, чинне законодавство України із вказаного спірного питання, дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог Закону про службу в МС посада секретаря сільської ради є виборною посадою, на яку особа обирається сільською радою, а тому є посадою в органах місцевого самоврядування. Таким чином, секретар, поряд із Законом про МС в своїй діяльності керується вимогами Закону про службу в МС.

Суд звертає увагу, що підстави припинення повноважень секретаря сільської ради як посадової особи місцевого самоврядування передбачені статтею 20 Закону про службу в МС. Саме вони мають бути зазначені в рішенні про дострокове припинення повноважень секретаря сільської ради (Позивача).

Проте, як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, підставою для його прийняття слугувала вимога пункту п`ятого статті 50 Закону про МС.

Суд наголошує, що пункт п`ятий статті 50 Закону про МС не є підставою для прийняття рішення про дострокове припинення повноважень секретаря сільської ради (Позивача), а тільки наділяє сільську раду такими повноваженнями.

Таким чином, суд робить висновок, що в оскаржуваному рішенні не зазначені правові підстави його прийняття, а зазначено повноваження сільської ради приймати таке рішення, у зв`язку з чим, суд погоджується із позицією Позивача.

Окремо, в частині доводів та поданих доказів, на які посилається відповідач у якості підстав, що слугували передумовою винесення питання про недовіру та дострокове припинення повноважень секретаря Дерев`янської сільської ради ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з актами від 17.09.2018 (т.1 а.с.172), від 14.09.2018 (т.1 а.с.173), від 13.09.2018 року (т.1 а.с.174), від 12.09.2018 (т.1 а.с.175), від 11.09.2018 (т.1 а.с.176) від 11.09.2018 (т.1 а.с.177) Позивач була відсутня на робочому місці з невідомих причин.

Ухвалою суду від 26 лютого 2019 року було викликано у судове засідання свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (т.1 а.с.128-129).

Викликаний у судове засідання 25 березня 2019 року свідок ОСОБА_3 пояснив, що голосування про дострокове припинення повноважень Позивача здійснювалося відкрито, незважаючи на те, що свідок наполягав на таємному голосуванні. Підставою для ініціювання розгляду такого питання стало порушення Позивачем трудової дисципліни, що було відображено у відповідному акті. Свідок бачив Результати голосування: проти - 5 осіб, за - 6 осіб за наявності складу депутатів сільської ради - 12 осіб. На переконання свідка кворум під час голосування за дострокове припинення повноважень був, сесія сільської ради правомочна.

Викликана у судове засідання 25 березня 2019 року свідок ОСОБА_5 пояснила, що в порядку денному сесії сільської ради 10 жовтня 2018 року питання про дострокове припинення повноважень секретаря сільської ради не було. Це питання було винесено на засіданні з голосу депутатом ОСОБА_7 у зв`язку з тим, що Позивач опубліковував інформацію про діяльність сільської ради на її офіційному сайті в мережі Інтернет не у повному обсязі, видала свідоцтво про смерть особи з помилками в даті. При цьому, під час проведення голосування про дострокове припинення повноважень Позивача лічильна комісія не була створена. Здійснювалося відкрите голосування, проти такої форми голосування ніхто з присутніх не заперечував.

Викликана у судове засідання 25 березня 2019 року свідок ОСОБА_4 пояснила, в порядку денному сесії сільської ради 10 жовтня 2018 року питання про дострокове припинення повноважень секретаря сільської ради не було. Це питання було винесено на засіданні з голосу та проголосоване депутатами, які були присутні на сесії сільської ради.

Викликана у судове засідання 27 травня 2019 року свідок ОСОБА_8 пояснила, що голосування про дострокове припинення повноважень Позивача здійснювалося відкрито 11 депутатами, присутніми на сесії, голос голови враховувався. Перевірка по факту відсутності Позивача на робочому місці не проводилася.

Викликана у судове засідання 27 травня 2019 року свідок ОСОБА_9 пояснила, що в порядку денному сесії сільської ради 10 жовтня 2018 року питання про дострокове припинення повноважень секретаря сільської ради не було. Це питання було винесено на засіданні з голосу депутатом ОСОБА_7 , оскільки Позивач відмовилася реєструвати заяву про відкликання заяви про дострокове припинення повноважень сільського голови.

Викликана у судове засідання 27 травня 2019 року свідок ОСОБА_7 пояснила, що Позивач видавала довідки сільської ради лише по середах, незважаючи на доручення сільського голови про їх видачу щоденно. На підписанні актів про відсутність Позивача на робочому місці була присутньою та підтвердила відсутність Позивача на робочому місці.

Суд оглянув: 1) рішення Відповідача від 09 лютого 2018 року № 338 «Про преміювання сільського голови» в частині пункту 2, яким дозволено сільському голові ОСОБА_2 щомісячно преміювати, в тому числі посадових осіб сільської ради, відповідно до Положення про преміювання Дерев`янського сільського голови, посадових осіб, працівників виконавчого комітету сільської ради» та виходячи з планових призначень на 2018 рік (т.1 а.с.52); 2) табель обліку використання робочого часу Відповідача за вересень 2018 року (т.1 а.с.56, а.с.146); 3) табель обліку використання робочого часу Відповідача за серпень 2018 року (т.1 а.с.57, а.с.147); 4) табель обліку використання робочого часу Відповідача за липень 2018 року (т.1 а.с.58); 5) рішення першої сесії VII скликання Дерев`янської сільської ради Обухівського району Київської області від 09 листопада 2015 року «Про обрання сільського голови»» (т.1 а.с.79); 6) лист Відповідача адвокату ОСОБА_10 «Щодо направлення документів» від 09.11.2018 року № 371-1 (т.1 а.с.103-104); 7) розпорядження Відповідача від 10.11.2015 року № 9/01.06 «Про покладання обов`язків щодо проведення державної реєстрації актів цивільного стану та відповідальності за зберігання бланків свідоцтв (т.1 а.с.106); 8) табель обліку використання робочого часу за жовтень 2018 року (т.1 а.с.145); 9) відомість матеріальних цінностей: кабінет секретаря сільської ради станом на 10.10.2018 (т.1 а.с.169); 10) витяг з Журналу виданих довідок (т.1 197-199). Вказані вище документи безпосередньо не стосуються предмету спору, але в сукупності із іншими доказами надають можливість суду встановити дійсні обставини цієї справи.

Судом досліджено, але не приймаються до уваги документи, які не стосуються предмету доказування, а саме:1) Розпорядження сільського голови Відповідача від 24 вересня 2018 року № 33/01-07 «Про преміювання» (т.1 а.с.53);2) рішення Обухівського районного суду Київської області від 24 жовтня 2018 року у справі № 372/2338/18 за заявою ОСОБА_11 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересована особа - Виконавчий комітет Дерев`янської сільської ради Обухівського району Київської області (т.1 а.с.101-102); 3) Акт від 19.10.2018 року про встановлення факту порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації» (т.1 а.с.105, а.с.171); 4) штатний розпис сільської ради на 01.11.2018 року (т.1 а.с.142); 5) акт, складений 15.09.2017 (т.1 а.с.206);6) акт, затверджений сільським головою 16.11.2017 (т.1 а.с.207);7) акт про проживання особи без реєстрації від 03.10.2018 (т.1 а.с.208); 8) акт, вкладений 12.06.2018 (т.1 а.с.209); 9) акт від 12.02.2018 (т.1 а.с.210); 10) копію сторінок паспорта ОСОБА_12 (т.1 а.с.211), 11) адресну картку особи (т.1 а.с.212).

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Разом з тим, насамперед суд звертає увагу на вимоги частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства, згідно яких завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В той же час, відповідно до положень частини другої вказаної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, в тому числі: - обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); - безсторонньо (неупереджено); - розсудливо; - пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Згідно з пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На думку суду, вищенаведене у сукупності свідчить про те, що рішення № 421 від 10.10.2018 року 31 сесії VII скликання Дерев`янської сільської ради Обухівського району Київської області про недовіру та дострокове припинення повноважень секретаря Дерев`янської сільської ради ОСОБА_1 не відповідає вимогам зазначених положень частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства та зокрема згаданим раніше вимогам Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», оскільки під час його прийняття було порушено законодавчо встановлений порядок скликання позачергової сесії сільської ради, порядок голосування під час прийняття оскаржуваного рішення, а також ні у протоколі засідання сесії сільської ради, ні в оскаржуваному рішенні не зазначені правові підстави прийняття рішення про дострокове припинення повноважень секретаря сільської ради (Позивача)., що також є порушенням вимог Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Таким чином, у зв`язку із наявністю підстав для скасуванням вказаного рішення у судовому порядку, Позивач підлягає поновленню на посаді секретаря сільської ради з виплатою їй середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

У рішенні в справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини зазначив, що він виходитиме з того принципу, що заявник має бути, по можливості, повернений у становище, в якому б він перебував, якби не була порушена стаття 6 Конвенції, таким чином підкреслюючи верховенство обов`язку відновлення statusquoante.

Відповідно до частини 1 статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу (частина друга статті 235 КЗпП).

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню (частина сьома статті 235 Кодексу законів про працю України).

Порядок обчислення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу урегульовано Порядком № 100.

Відповідно до пункту 5 розділу ІV Порядку №100 основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку №100).

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 Порядку №100).

Так, Позивач, звертаючись із позовом про визнання незаконним її звільнення, керуючись пунктами 4 та 8 Порядку № 100, просить стягнути із Відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення - 10.10.2018 до дня ухвалення рішення у вказаній справі.

Відповідач, заперечуючи зазначає, що оскаржуване рішення прийняте правомірно, а тому підстави для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відсутні, а в подальшому наводить свої розрахунки.

Суд, оцінюючи докази, що містяться у справі, чинне законодавство України із вказаного спірного питання, дійшов наступних висновків.

Кодекс законів про працю України, зокрема стаття 235, передбачає негайне поновлення на роботі працівника у разі його незаконного звільнення з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

При цьому, в силу вимог Закону про МС секретар сільської ради, працюючи на постійній основі, закінчує свої повноваження в день відкриття першої сесії сільської ради, обраної на наступних виборах.

З офіційної сторінки в мережі Інтернет щодо децентралізації в Україні (https://decentralization.gov.ua) суд вбачає, що Дерев`янська сільська рада Обухівського району Київської області 26 грудня 2019 року приєдналася до Обухівської об`єднаної територіальної громади Київської області (далі - Обухівська ОТГ) на правах Дерев`янського сільського старостинського округу. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року № 715-р Дерев`янська територіальна громада увійшла до складу Обухівської ОТГ з адміністративним центром у м. Обухів Київської області.

Отже, розрахунок загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу здійснюється судом з часу прийняття неправомірного рішення (11 жовтня 2018 року) до часу спливу повноважень Позивача як секретаря сільської ради відповідно до закону.

З урахуванням пунктів 5 та 8 Порядку № 100 основою для визначення загальної суми заробітку Позивача, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна її заробітна плата, яка визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин).

Як вбачається із матеріалів справи, Позивач була звільнена з посади 10 жовтня 2018 року, а тому для розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд враховує останні 2 (два) місяці, які передували місяцю звільнення, а саме вересень та серпень 2018 року.

Так, згідно з відомістю від 21 березня 2019 року про нараховану та виплачену заробітну плату Позивачу з 01.01.2018 до 10.10.2018 за вересень 2018 року (місяць, який передує прийняттю рішення про дострокове припинення повноважень Позивача) нарахована заробітна плата становила: 6253,20 грн., з якої: посадовий оклад - 5130,00 грн., доплата за ранг - 81,00 грн., доплата за вислугу років - 1042,20 грн. За жовтень 2018 року (місяць дострокового припинення повноважень Позивача) заробітна плата становила 2526,54 грн., з якої: посадовий оклад - 2072,72 грн., доплата за ранг - 32,72 грн., доплата за вислугу років - 421,10 грн. (т.1 а.с.141).

Відповідно до штатного розпису Відповідача, затвердженого 18.05.2018 сільським головою станом на 18.05.2018 (т.1 а.с.143) заробітна плата секретаря сільської ради складала: посадовий оклад - 5700,00 грн., надбавка за ранг - 90,00 грн., надбавка за вислугу років - 435,00 грн., надбавка за інтенсивність - 3474,00 грн., щомісячна премія - 570,00 грн., загальна сума - 10 269,00 грн.

Згідно з довідкою Відповідача про доходи Позивача (т.1 а.с.20) її заробітна плата становила: серпень 2018 року - 12 548,37 грн.; вересень 2018 року - 6 253,20 грн. Загальний дохід Позивача за цей період становив: 12 548,37+6 253,20 грн. = 18 801,57 грн. При цьому, в серпні 2018 року Позивачу було виплачено відпускні у сумі 6 053,10 грн. (відомість про нараховану та виплачену заробітну плату Позивачу з 01.01.2018 до 10.10.2018 (т.1 а.с.141), а тому для розрахунку середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу відпускні не враховуються. У зв`язку з цим загальний дохід Позивача, з якого розраховується середня заробітна плата за час вимушеного прогулу, складає: 18 801,57 грн. - 6 053,10 грн. = 12 748,47 грн.

Табель обліку використання робочого часу у вересні 2018 року (т.1 а.с.56) містить інформацію про те, що Позивач у звітному періоді відпрацювала 18 робочих днів, а у серпні 2018 року - 13 робочих днів. Таким чином, загальна кількість робочих днів за 2 місяці у Позивача становила 31день.

Отже, суд визначив, що середньоденна заробітна плата Позивача за серпень-вересень 2018 року становить: 12 748,47 грн./ 31 день = 411,24 грн.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат Позивачу, яка становить 411,24 грн., суд звертає увагу, що з урахуванням вимог абзацу другого пункту 8 Порядку №100, нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу має обчислюватися шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів судом розраховується шляхом діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці (серпень - вересень 2018 року) згідно з графіком роботи сільської ради, як того вимагає абзац третій пункту 8 Порядку №100.

Аналогічна правова позиція щодо розрахунку середньоденної заробітної плати та середньомісячного числа робочих днів визначена Верховним Судом України в постанові від 23.01.2012 справа № 6-87цс11.

Так, згідно з табелями обліку використаного робочого часу за серпень 2018 року у працівників Відповідача було 22 робочих дні, а у вересні 2018 року - 20 робочих днів. Середньомісячне число робочих днів становить: (22+20) /2 = 21 день.

Відповідно до частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць (пункт 2), поновлення на посаді у відносинах публічної служби (пункт 3).

Таким чином, рішення суду в частині поновлення Позивача на посаді та стягнення на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 8 636,04 грн. (середньомісячне число робочих днів - 21 день помножити на 411,24грн. середньоденного заробітку) підлягає негайному виконанню.

При цьому, суд не бере до уваги розрахунки Позивача щодо середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, оскільки вони базуються на інших розрахункових місяцях - липень-серпень 2018 року, замість серпень-вересень 2018 року.

Крім того, суд не бере до уваги розрахунки Відповідача з вказаного вище питання, оскільки вони базуються на інших величинах, ніж ті, що зазначені у Порядку № 100.

Щодо доводів Відповідача відносно пропуску Позивачем строку звернення до суду.

Відповідач у відзиві на позов зазначає про те, що Позивач пропустив строк звернення до суду, оскільки про оскаржуване рішення він дізнався у день його прийняття - 10.10.2018, а Київський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі (після усунення недоліків) тільки 26.12.2018, у зв`язку з чим, на його переконання, є підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

Суд, оцінюючи докази, що містяться у справі, чинне законодавство України із вказаного спірного питання, дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина п`ята статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Як вбачається із оскаржуваного рішення, воно прийнято 10.10.2018 та оприлюднено на офіційному сайті Відповідача.

Позивач звернулася до Обухівського районного суду Київської області із позовом про визнання незаконним та скасування Рішення органу місцевого самоврядування та поновлення на посаді 08.11.2018, про що свідчить відмітка суду (т.1 а.с.2).

Суд звертає увагу, що враховуючи вимоги пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України та пункту 2 частини першої статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України, порушення Позивачем правил підсудності є підставою для передачі справи від одного адміністративного суду до іншого. При цьому, така передача здійснюється між судами в межах процесуального врегулювання питання підсудності та не стосується ні Позивача, ні Відповідача.

Позивач дотримався місячного строку звернення до суду із вказаним позовом шляхом його подачі до Обухівського районного суду Київської області. При цьому, звинувачення Відповідачем Позивача у навмисності дій суд вважає надуманими та такими, що не підтверджуються матеріалами справи.

Отже, суд дійшов висновку, що Позивачем не було пропущено строк звернення до суду із цим адміністративним позовом.

Щодо обраного Позивачем способу захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному Кодексу адміністративного судочинства України (частина четверта статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України).

За вказаного вище правового врегулювання, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилався Позивач як на підставу своїх вимог, а Відповідач - заперечуючи проти них, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, надавши оцінку всім аргументам Позивача та Відповідача та доказам, що це підтверджують, суд дійшов висновку, що заявлені Позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню.

Пунктом 2 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина друга статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України).

Як вбачається зі змісту прохальної частини адміністративного позову, Позивач просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Відповідача про дострокове припинення повноважень секретаря сільської ради.

Враховуючи, що відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 та пункту 2 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України індивідуальний акт суб`єкта владних повноважень (відповідача) може бути визнаний протиправним (а не незаконним, як того просить Позивач), суд, керуючись частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, для ефективного захисту прав, свобод, інтересів Позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку Відповідача, виходить за межі позовних вимог та задовольняючи частково позовні вимоги визнає протиправним та скасовує оскаржуване Позивачем рішення Відповідача.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається із матеріалів справи, Позивач сплатив судовий збір у сумі 2113,80 грн., що підтверджується квитанцією № 1-1736К від 08.12.2019 року (а.с.38).

У зв`язку з цим із Відповідача на користь Позивача слід стягнути судовий збір у сумі 2113,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 143, 242-246, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до Дерев`янської сільської ради Обухівського району Київської - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним і скасувати Рішення № 421 від 10.10.2018 року 31 сесії VII скликання Дерев`янської сільської ради Обухівського району Київської області про недовіру та дострокове припинення повноважень секретаря Дерев`янської сільської ради Куценко В.Г.

3. Поновити ОСОБА_1 на посаді секретаря Дерев`янської сільської ради Обухівського району Київської області з 11 жовтня 2018 року до дати спливу повноважень відповідно до закону.

4. Стягнути з Дерев`янської сільської ради Обухівського району Київської області(08724, Київська область, Обухівський район, с. Дерев`яна, вул. Шкільна,1, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 11 жовтня 2018 року до дати спливу повноважень відповідно до Закону із розрахунку середньоденної заробітної плати 411,24 грн. та середньомісячного числа робочих днів у розрахунковий період - 21 день.

5. Звернути до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Дерев`янської сільської ради Обухівського району Київської області на користь ОСОБА_1 суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах одного місяця у сумі 8636 (вісім тисяч шістсот тридцять шість) грн. 04 коп.

6. В іншій частині позову відмовити.

7. Стягнути з Дерев`янської сільської ради Обухівського району Київської області (08724, Київська область, Обухівський район, с. Дерев`яна, вул.Шкільна,1, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )судовий збір у сумі2113(дві тисячі сто тринадцять) грн 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Дерев`янської сільської ради Обухівського району Київської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

повний текст рішення виготовлено у повному обсязі та підписано 03.06.2021

Суддя Панченко Н.Д.