Справа № 360/2511/20
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2021-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року

м. Київ

справа № 360/2511/20

провадження № К/9901/4169/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Жука А. В., Радишевської О. Р.

розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Старобільський молокозавод» до Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), за участю третьої особи - Головного управління Держпродспоживслужби в Луганській області, про визнання протиправною та скасування постанови, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Старобільський молокозавод» на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2020 року, ухвалене у складі головуючого судді Чернявської Т. І., та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року, прийняту у складі колегії суддів: головуючого - Геращенка І. В., суддів: Казначеєва Е. Г., Компанієць І. Д.

І. Суть спору

1. У червні 2020 року Приватне акціонерне товариство «Старобільський молокозавод» (далі - ПАТ «Старобільський молокозавод») звернулося до суду з позовом до Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (далі - Сєвєродонецький міський відділ ДВС), за участю третьої особи - Головного управління Держпродспоживслужби в Луганській області (далі - ГУ Держпродспоживслужби в Луганській області), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просило визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Васюк Л. І. від 05 червня 2020 року ВП № 62269276 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови ГУ Держпродспоживслужби в Луганській області від 03 квітня 2020 року № 2 про стягнення з ПАТ «Старобільський молокозавод» на користь ГУ Держпродспоживслужби в Луганській області грошової суми у розмірі 47230,00 грн.

2. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що в Законі України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» відсутні посилання на те, що постанова Держпродспоживслужби про накладення штрафу є виконавчим документом.

Стверджує, що постанова Держпродспоживслужби не відповідає вимогам пунктів 6, 7 частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Вважаючи, що державний виконавець не мав права виносити спірну постанову про відкриття виконавчого провадження, оскільки постанова ГУ Держпродспоживслужби в Луганській області від 03 квітня 2020 року № 2 не є виконавчим документом, ПАТ «Старобільський молокозавод» звернулось до суду з вимогою про скасування постанови державного виконавця Васюк Л. І. від 05 червня 2020 року ВП № 62269276.

ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи

5. 03 квітня 2020 року ГУ Держпродспоживслужби в Луганській області прийнято постанову № 2, якою на ПАТ «Старобільський молокозавод» накладено штраф у розмірі 47230,00 грн.

6. Разом із заявою від 02 червня 2020 року № 01-11/2753 про примусове виконання рішення ГУ Держпродспоживслужби в Луганській області до Сєвєродонецького міського відділу ДВС направлено на примусове виконання постанову від 03 квітня 2020 року № 2 про стягнення з ПАТ «Старобільський молокозавод» штрафу у розмірі 47230,00 грн.

7. Так, 05 червня 2020 року відповідачем винесено постанову ВП № 62269276 про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови ГУ Держпродспоживслужби в Луганській області від 3 квітня 2020 року № 3 про стягнення з ПАТ «Старобільський молокозавод» на користь ГУ Держпродспоживслужби в Луганській області штрафу у розмірі 47230 грн.

8. Оскаржувана постанова направлена позивачу 09 червня 2020 року рекомендованим листом з повідомленням та отримана останнім 19 червня 2020 року.

ІІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

9. Луганський окружний адміністративний суд рішенням від 01 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року, в позові відмовив.

10. Такі свої рішення суди мотивували тим, що оскаржувана постанова ГУ Держпродспоживслужби в Луганській області в силу приписів Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» є виконавчим документом, який відповідає встановленим законом вимогам до виконавчого документа та підлягає виконанню органами Державної виконавчої служби.

IV. Провадження в суді касаційної інстанції

11. Представник ПАТ «Старобільський молокозавод» подав касаційну скаргу на вказані судові рішення з підстав, передбачених пунктом 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їх рішення та прийняти нове, яким відмовити в позові.

Так, автор скарги наголошує на неправильному застосуванні судами першої та апеляційної інстанцій пункту 3 частини першої статті 3, частини першої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", а також статті 66 Закону України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин" за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування вказаних норм права у подібних правовідносинах.

12. Верховний Суд ухвалою від 26 квітня 2021 року відкрив касаційне провадження за скаргою ПАТ «Старобільський молокозавод» на вказані судові рішення з підстав, передбачених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

13. Представник ГУ Держпродспоживслужби в Луганській області подав відзив на касаційну скаргу, в якому, наполягаючи на безпідставності останньої, просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

V. Релевантні джерела права й акти їх застосування

14. Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

15. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

16. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

17. Відповідно до статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (наводиться в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин; надалі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

18. За приписами пункту 7 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

19. Згідно з частинами першою, другою статті 66 Закону України від 18 травня 2017 року № 2042-VIII «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» (далі - Закон № 2042-VIII) провадження у справах про порушення юридичними особами та фізичними особами-підприємцями цього Закону, законодавства про харчові продукти та корми здійснюється відповідно до положень цієї статті.

Штраф за порушення цього Закону, законодавства про харчові продукти та корми може бути накладено протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

В силу частини чотирнадцятої статті 66 Закону № 2042-VIII за результатами розгляду справи головний державний інспектор (головний державний ветеринарний інспектор) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення штрафу; 2) про закриття справи.

20. Вимоги до виконавчого документа визначені статтею 4 Закону № 1404-VIII, за змістом частини першою якої у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

21. Згідно з частиною четвертою статті 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

22. За приписами частини п`ятої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

VI. Позиція Верховного Суду

23. Зі змісту позовних вимог слідує, що позивач вказує на протиправність оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження від 05 червня 2020 року ВП № 62269276 з огляду на те, що постанова ГУ Держпродспоживслужби в Луганській області від 03 квітня 2020 року № 2 не є виконавчим документом.

24. Судами встановлено, що відповідно до постанови ГУ Держпродспоживслужби в Луганській області від 03 квітня 2020 року № 2, на підставі якої відповідачем відкрито виконавче провадження, на ПАТ «Старобільський молокозавод» накладено штраф у розмірі 47230,00 грн. за порушення вимог пункту 17 частини першої статті 65 Закону № 2042-VIII.

25. Так, приписами частини чотирнадцятої статті 66 Закону № 2042-VIII визначено, що головний державний інспектор (головний державний ветеринарний інспектор) за результатами розгляду справи виносить одну з таких постанов, як про накладення штрафу, або про закриття справи.

26. Така постанова головного державного інспектора відповідно до частини п`ятнадцятої цієї ж статті № 2042-VIII має містити: 1) прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка винесла постанову; 2) дату і місце розгляду справи; 3) відомості про особу, щодо якої винесено постанову, а також потерпілого (за наявності); 4) опис обставин, встановлених під час розгляду справи, та доказів, що їх підтверджують; 5) посилання на положення законодавства, які були порушені, та/або зазначення підстав для закриття справи; 6) посилання на положення закону, які передбачають відповідальність за правопорушення; 7) прийняте у справі рішення.

27. При цьому постанова про накладення штрафу має відповідати вимогам до виконавчого документа, передбаченим Законом України "Про виконавче провадження".

28. Наведене свідчить, що постанова ГУ Держпродспоживслужби в Луганській області від 03 квітня 2020 року № 2, якою накладено штраф на ПАТ «Старобільський молокозавод», є виконавчим документом.

29. Своєю чергою, вимоги до виконавчого документа визначені у статті 4 Закону № 1404-VIII.

30. У касаційній скарзі автор зазначив на протиправність оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження з підстав порушення державним виконавцем пункту 6 частини четвертої статті 4 Закону № 1404-VIII в контексті того, що у постанові ГУ Держпродспоживслужби в Луганській області від 03 квітня 2020 року № 2 не зазначено дати набрання постановою законної сили, а отже виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим статті 4 Закону № 1404-VIII.

31. З огляду на правове регулювання, у контексті спірних правовідносин незазначення у виконавчому документі дати набрання постановою законної сили унеможливлює відкриття виконавчого провадження у зв`язку з невідповідністю виконавчого документа вимогам, передбаченим 4 Закону № 1404-VIII, внаслідок чого стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

32. Дійсно, у постанові ГУ Держпродспоживслужби в Луганській області від 03 квітня 2020 року № 2, яка направлена на адресу позивача 07 квітня 2020 року засобами поштового зв`язку, відсутня інформація про набрання нею законної сили.

33. Водночас, у вказаній постанові зазначено, що особа, щодо якої винесено постанову у справі, має право оскаржити її в адміністративному (досудовому) порядку або до суду в поряду, визначеному законом, протягом одного місяця з дня її винесення.

Також вказано, що строк пред`явлення постанови до примусового виконання відповідно до частини першої статті 12 Закону № 1404-VIII становить три місяці з наступного дня після набрання нею законної сили.

34. Отже, на момент її направлення позивачеві дата набрання постановою законної сили не могла бути проставлена з огляду на незакінчення на той час строку для її оскарження.

35. Натомість, постанова від 03 квітня 2020 року № 2 про накладення штрафу, яка направлена до відповідача на примусове виконання містить дату набрання законної сили 04 травня 2020 року.

36. Судами встановлено, що 04 травня 2020 року позивач у передбачений статтею 66 Закону № 2042-VIII строки направив на адресу Луганського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку позовну заяву про оскарження постанови ГУ Держпродспоживслужби в Луганській області від 03 квітня 2020 року № 2 про накладення штрафу, проте провадження у справі не було відкрито і позовну заяву повернуто позивачу.

37. Таким чином, лише направлення позовної заяви про оскарження постанови ГУ Держпродспоживслужби в Луганській області від 03 квітня 2020 року № 2 про накладення штрафу до суду без відкриття провадження у справі не є підставою для ненабрання нею законної сили.

38. За таких обставин на правового врегулювання, суди дійшли правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ПАТ «Старобільський молокозавод».

39. З огляду на викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішення відсутні.

40. Доводи ж касаційної скарги не спростовують висновки судів попередніх інстанцій і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.

41. Зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

VII. Судові витрати

42. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Старобільський молокозавод» залишити без задоволення.

2. Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року у справі № 360/2511/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді А. В. Жук

О. Р. Радишевська