Справа № 300/588/21
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2021-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" травня 2021 р. справа № 300/588/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого - Гундяка В.Д.,
секретар судового засідання Пиріг Х.І.,
за участю: представника позивача Паньківа В.Я.,
представника відповідача Гавадзина М.В.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Приватного фермерського господарства «Поточище» до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення,-
19.02.2021 року Приватне фермерське господарство «Поточище» (надалі позивач, ПФГ «Поточище») звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення за №000016/0706 від 06.01.2021 року.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.
Позовні вимоги мотивовані тим, що Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області 25.08.2020 року було проведено фактичну перевірку діяльності ПФГ «Поточище», за результатами якої складено акт за №574/09/04/РРО03752953 від 03.09.2020 року. На підставі даного акту неправомірно та з порушенням, на переконання позивача, норм чинного законодавства контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 06.01.2021 за №000016/0706. Вказаним рішенням застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції за зберігання пального без наявності ліцензії в сумі 500 000 грн. Позивач просив суд прийняте Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області податкове повідомлення-рішення від 06.01.2021 за №000016/0706 визнати протиправним та скасувати.
12.03.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області проти задоволення позовних вимог заперечив. Вважає, що оскаржуване рішення контролюючим органом прийнято правомірно. Так, контролюючим органом на підставі статті 75 Податкового кодексу України проведено фактичну перевірку позивача, за результатом якої виявлено, факт зберігання значних обсягів пального без наявності відповідної ліцензії. Згідно з статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР (надалі Закон №481/95-ВР) за вказане порушення до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 500 000 грн. Просив суд відмовити у задоволенні позову повністю.
У поданій суду відповіді на відзив від 22.03.2021 року позивач зазначив, що доводи, наведені у відзиві, жодним чином не спростовують його аргументів щодо протиправності оскаржуваного рішення, тому просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Ухвалою суду від 27.04.2021 року підготовче провадження закрито, а справу призначено до судового розгляду.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з мотивів, наведених у позовній заяві. Суду пояснив, що ГУ ДПС в Івано-Франківській області протиправно, на його переконання, прийняло оскаржуване податкове повідомлення-рішення за №000016/0706 від 06.01.2021 року. Вважає, що таке рішення ґрунтується виключно на припущеннях, оскільки контролюючим органом жодних фактичних замірів пального чи обстеження цистерн здійснено не було. Додатково вказав, що оскарженим рішенням відповідач повторно притягнув ПФГ «Поточище» до відповідальності. Зазначив, що проведена посадовими особами перевірка здійснена без наявних для цього підстав. Відтак оскаржуване податкове повідомлення-рішення вважає прийнятим неправомірно, а тому просив суд визнати протиправними та скасувати вищезазначене податкове повідомлення-рішення.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, викладених у поданому відзиві на позов. Суду пояснив, що податковим органом відповідно до положень чинного законодавства України правомірно винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення. Зазначив, що за результатами проведеної 25.08.2020 року фактичної перевірки контролюючим органом встановлено факт зберігання позивачем значних обсягів пального без наявності ліцензії. Зазначені обставини підтверджуються поясненнями головного бухгалтера, даними Реєстру акцизних накладних та фактичними залишками пального. Додатково вказав, що у направленнях на проведення перевірки містяться підписи представника позивача, тому контролюючим органом дотримано умов допуску до проведення фактичної перевірки. Представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши вступні слова представників позивача і відповідача, дослідивши подані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних мотивів.
Судом встановлено, що Приватне фермерське господарство «Поточище» зареєстроване як юридична особа 17.07.2003, основний вид діяльності 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.
Вказана обставина підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Як слідує з матеріалів справи, посадовими особами Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, на підставі направлень на перевірку від 13.08.2020 за №1084 та №1085, виданих Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області, та наказу відповідача від 13.08.2020 за №750, проведено фактичну перевірку Приватного фермерського господарства «Поточище», за результатами якої складено Акт (довідку) про результати фактичної перевірки №090523 від 03.09.2020 (реєстраційний номер №574/09/04/РРО03752953).
Вказаним актом перевірки №090523 від 03.09.2020 зафіксовано допущене позивачем порушення, а саме зберігання пального без наявності ліцензії в період з 01.04.2020 року по 27.08.2020 року.
В судовому засіданні встановлено, що 06.01.2021 року податковим органом згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та відповідно до абз. 9 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» прийнято податкове повідомлення-рішення за №000016/0706, яким застосовано суму штрафних санкцій до позивача в розмірі 500 000 грн.
Не погоджуючись з вказаними рішеннями позивач, з метою захисту свої порушених прав, звернувся із даною позовною заявою до суду.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.
Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд, керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії, конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.
Податковий кодекс України (надалі ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до підпункту 62.1.3. пункту 62.1 статті 62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
У відповідності до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Пунктом 80.1 статті 80 ПК України встановлено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Відповідно до п.81.1 ст.81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки та службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Суд зазначає, що у направленнях на перевірку від 13.08.2020 за №1084 та №1085 виданих Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області міститься запис: «Мені, ОСОБА_1 , пред`явлено службове посвідчення та направлення, вручено копію наказу, дата та час 25.08.2020 року, 15:00 год.». Зазначені направлення ОСОБА_1 були підписані.
Враховуючи наведене, у суду відсутні підстави перевіряти дотримання відповідачем порядку призначення, проведення і оформлення результатів перевірки, за наслідками якої прийнято оскаржуване рішення.
Суд зазначає, що згідно з підпунктами 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Таким чином, контролюючий орган має право провести фактичну перевірку в разі наявності інформації, яка свідчить про можливе порушення платником податків законодавства щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
Як вбачається з поданого представником відповідача Реєстру акцизних накладних ПФГ «Поточище», починаючи з квітня 2020 року отримувало через пересувні акцизні склади значні обсяги пального з доставкою в с. Поточище Городенківського району в загальній кількості 103 343,81 л., при цьому акцизний склад не реєструвало та ліцензію на право зберігання пального не отримувало.
Відповідно до ст. 1 Закону №481/95-ВР ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.
Суд приймає до уваги те, що згідно ст. 15 Закону №481/95-ВР зберігання пального здійснюється суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії.
Відтак для здійснення такого виду господарської діяльності як зберігання пального позивач зобов`язаний отримати відповідну ліцензію. Річна плата за ліцензії на право зберігання пального становить 780 гривень.
Суб`єкти господарювання отримують ліцензії на право зберігання пального на кожне місце зберігання пального.
Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.
Відповідно до Переліку органів ліцензування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 609 від 05.08.2015 (в редакції станом на 02.07.2020), видача ліцензій на зберігання пального віднесено до повноважень територіальних органів ДФС.
Згідно з частиною 1 статті 16 Закону № 481/95-ВР контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України. Контроль за дотриманням вимог відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства до малих виробництв виноробної продукції здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів.
Відповідальність за порушення норм цього Закону визначена статтею 17 Закону №481/95-ВР. Так, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі зберігання пального без наявності ліцензії 500 000 грн.
Згідно з підпунктом 19-1.1.16 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.
Відповідно до підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.
Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 №1200 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України", 17.05.2019 зареєстровано Державну податкову службу України як юридичну особу.
Відповідно до абзацу 4 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 № 1200 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" Державна податкова служба України та Державна митна служби України є правонаступниками прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби України у відповідних сферах діяльності.
На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 № 537, в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 31.07.2019 зареєстровано юридичну особу Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області.
Підпунктом 27 пункту 4 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227 визначено, що ДПС відповідно до покладених на неї завдань здійснює ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва пального, з оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального і контроль за таким виробництвом. ДПС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи.
Таким чином, на дату проведеної фактичної перевірки 25.08.2020, як і на дату прийняття оскаржуваного рішення, Головне управління ДПС в Івано-Франківській області було органом ліцензування зберігання пального до повноважень яких належить контроль за дотриманням законодавства з питань ліцензування зберігання пального.
Як вбачається з матеріалів справи позивач отримав ліцензію на зберігання пального 28.08.2020 року. Відтак, у період з квітня 2020 року до дати проведення перевірки зберігання пального здійснювалось ПФГ «Поточище» за відсутності ліцензії.
Як вже зазначено судом вище, посадовими особами Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, 25.08.2020 проведено фактичну перевірку Приватного фермерського господарства «Поточище», за результатами якої складено Акт (довідку) про результати фактичної перевірки №090523 від 03.09.2020 (реєстраційний номер №574/09/04/РРО03752953). Вказаним актом встановлено порушення, а саме зберігання пального без наявності ліцензії в період з 01.04.2020 року по 27.08.2020 року.
Наявність резервуарів для зберігання пального не заперечується позивачем, та підтверджується довідкою №27 від 28.08.2020 року, виданою ПФГ «Поточище» про те, що паливно-мастильні матеріали зберігаються в ємкостях резервуарів місткістю 179 950 л., кількість резервуарів 7 штук.
З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що контролюючим органом правомірно встановлено факт зберігання пального ПФГ «Поточище» без наявності ліцензії на право такого зберігання.
З приводу доводів представника позивача щодо повторного притягнення до відповідальності оскарженим рішенням, то суд зазначає наступне.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що оскаржене рішення не є повторним, та жодним чином не свідчить про те, що за одне порушення ПФГ «Поточище» притягнуто до відповідальності двічі.
Одночасно суд відхиляє як безпідставні доводи позивача про те, що за період проведення перевірки контролюючим органом фактичних замірів пального чи обстеження цистерн у яких зберігається пальне здійснено не було. Суд зазначає, що підставою прийняття відповідачем оскаржуваного рішення є факт зберігання пального, в незалежності від його кількості, без наявності ліцензії на право такого зберігання
Враховуючи встановлені обставини справи в сукупності, а також правове регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що контролюючим органом доведено правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, натомість позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено свої заперечення проти наданих контролюючим органом доказів та доводів.
Підсумовуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та неупереджено.
За таких обставин суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.
Згідно з ст.139 КАС України судові витрати слід віднести на рахунок позивача.
На підставі статей 19, 129-1 Конституції України, ст.ст. 1, 15, 16, 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», ст.ст. 62, 75, 80, 81 Податкового кодексу України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
в задоволенні позову відмовити.
Згідно ст.255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач: Приватне фермерське господарство «Поточище», , вул. Шевченка, 28, с. Поточище, Городенківська ОТГ, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78135;

відповідач: Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, , вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018.

Рішення суду складене в повному обсязі 04.06.2021 року.

Суддя Гундяк В.Д.