Справа № 446/1447/20
Суддя: Самсін М. Л.
Дата ухвалення: 2021-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 446/1447/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.05.2021 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
в складі:
головуючого - судді Самсін М. Л.
за участю секретаря судового засідання Груба Л.М.
позивача ОСОБА_1
відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янка-Бузька адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області, начальника сектору реагування патрульної поліції № 4 Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області Мясковського Василя Олексійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 27.07.2020 серії БАА № 408238,
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області, начальника сектору реагування патрульної поліції № 4 Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області Мясковського Василя Олексійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 27.07.2020 серії БАА № 408238, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.8 ст.121 КУпАП, просив вищезгадану постанову скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити, обгрунтовуючи позов тим що в постанові від 27.07.2020 р. вказано, що 27.07.2020 р. о 15 год.30 хв. у м. Кам`янка-Бузька по вул. Героїв Небесної Сотні виявлено авто Suzuki Samurai, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яке згідно листа митної служби станом на 26.06.2020 р. перебуває на території України з порушенням митного законодавства. Зазначив, що вважає дану постанову незаконною з таких підстав. Оскаржувана постанова складена з порушенням ч.3 ст. 283 КУпАП, така не містить відомостей про розмір штрафу, не зазначено технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, передбаченого ч.8 ст. 121 КУпАП; п.8 оскаржуваної постанови не містить розписки позивача про роз`яснення йому прав чи відмітки про відмову від підпису цієї графи; зміт оскаржуваної постанови йому не оголошувався. Окрім того, вказує що транспортним засобом не керував, автомобіль стояв припаркований, нерухомий, а відтак у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.8 ст. 121 КУпАП, а у відповідача були відсутні підстави для складання оскаржуваної постанови.
Відповідач-1 у відзиві на позов просив відмовити у задоволенні позову. Вказав, що постанова була винесена з дотриманням вимог КУпАП та Закону України «Про національну поліцію», зазначив, що 16.06.2020 у Кам`янка-Бузький ВП ГУНП у Львівській області надійшов лист з Головного управління національної поліції у Львівській області із додатком (лист Галицької митниці щодо незаконного користування та знаходження на території України автомобіля «Сузукі Самурай» н.з. НОМЕР_1 ). 27.07.2020 вказане авто було встановлено, а особу, яка ним користувалася, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності. На підтвердження долучено копію листа ГУНП у Львівській області, копію листа Галицької митниці, копію пояснення гр. ОСОБА_1 , копію постанови.(а.с.31-35)
В судовому засіданні позивач позов підтримав з мотивів, вказаних у позові, доповнив, що автомобіль він ввіз у 2015 році, автомобіль стояв припаркований біля будинку.
Відповідач-2 в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, вказаних у відзиві на позов, окрім того зазначив, що на адресу поліції прийшов лист з митниці, де було вказано, що автомобіль позивача з простроченою реєстрацією, для з`ясування обставин відповідачу було надано завдання встановити обставини. ОСОБА_1 було викликано у відділення та роз`яснино ситуацію та в польшому винесено постанову. Просив відмовити у задоволенні позову
Суд заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи та подані докази, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Судом встановлено, що 27.07.2020 начальником сектору реагування патрульної поліції № 4 Кам"янка-Бузького відділу поліції ГУ НП у Львівській області Мясковським В.В. (відповідач-2) винесено постанову серії БАА № 408238 згідно якої, 27.07.2020 р. о 15 год.30 хв. у м. Кам`янка-Бузька по вул. Героїв Небесної Сотні виявлено авто Suzuki Samurai, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яке згідно листа митної служби станом на 26.06.2020 р. перебуває на території України з порушенням митного законодавства.(а.с. 12)
Відповідно до ст.222 КУпАП органам Національної поліції підвідомчий розгляд справ про адміністративні порушення серед іншого за ч.8 ст. 121 КУпАП.
Відповідно до ч.4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Суд вважає неспроможним аргумент позивача про те, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.8 ст.121 КУпАП, не відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Тому у даній категорій справ протокол про адміністративне правопорушення не складається у відповідності до положень ч.5 ст.258 КУпАП.
Відповідно до ч.1 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Відповідно до ч.8 ст.121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.
Як вбачається з матеріалів справи, копії листа Державної митной служби України Галицької митниці Держмитслужби, транспортний засіб марки «Suzuki Samurai, номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації Республіка Польща) 08.04.2015 ввезений на митну територію України через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС під керуванням громадянина Республіки Польща ОСОБА_3 смугою руху «зелений коридор» в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року» з метою особистого користування. Станом на 26.06.2020 транспортний засіб «Suzuki Samurai, номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації Республіка Польща) перебуває на митній території України з порушенням строків тимчасового ввезення, визначених статтею 108 Митного кодексу України.(а.с.33)
Відповідно до ч.4 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.
Тимчасове ввезення громадянами-резидентами на митну територію України інших транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, та із застосуванням до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу.
Транспортні засоби, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД, та причепи до них, що класифікуються за товарною позицією 8716 згідно з УКТ ЗЕД, які ввозяться громадянами-резидентами у зв`язку з виконанням своїх обов`язків за укладеними трудовими договорами з підприємствами-нерезидентами, що підтверджується документами відповідних компетентних органів країни реєстрації підприємства-нерезидента, для цілей цього Кодексу вважаються транспортними засобами особистого користування. Тимчасове ввезення громадянами-резидентами на митну територію України таких транспортних засобів дозволяється на строк до 10 діб за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, та із застосуванням до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу.
Строки, передбачені абзацами першим, другим, третім та п`ятим цієї частини, можуть бути продовжені митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.
Ч.8 ст.380 МК України зазначає, що транспортні засоби особистого користування, тимчасово ввезені на митну територію України громадянами більш як на 30 діб, підлягають державній реєстрації.
Відповідно до ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.
Відповідно до ст.30 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, їх складові частини і комплектуючі вироби, що ввозяться на територію України, підлягають перевірці на відповідність обов`язковим вимогам або повинні мати сертифікат, виданий уповноваженим на це Секретаріатом ЄЕК ООН Адміністративним органом по сертифікації дорожніх транспортних засобів.
Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.
Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.
Транспортні засоби, зареєстровані відповідними органами іноземних держав, які ввезені на територію України та перебувають під митним контролем, підлягають вивезенню або поміщенню в інший митний режим у строки, визначені законодавством з питань державної митної справи.
Суд відхиляє посилання у позові на те, що відповідачем при складанні оскаржуваної постанови неправомірно застосовувалися норми Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, з огляду на таке.
Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України "Про дорожній рух".
Відповідно до ст.1 Закону України "Про дорожній рух" цей закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.
Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно ст.16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.
Частина 8 статті 121 КУпАП передбачає, що керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту, - тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Аналіз наведених норм у сукупності та в контексті запровадження заборони керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, та цілей Закону України "Про дорожній рух", свідчить, що порушення вказаної заборони, посягає на безпеку дорожнього руху, отже адміністративне правопорушення передбачене ч.8 ст.121 КУпАПє правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Відповідно до ст.23 Закону України Про Національну поліцію поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку,правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Згідно ч.2 ст.255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-21цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.
Відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Не приймається до уваги також аргумент позивача про перевищення повноважень поліцейським при розгляді справи, в межах якої було ухвалено оскаржувану постанову, оскільки як вище зазначалося розгляд справ за ч.8 ст.121 КупАП відноситься до компетенції органам Національної поліції. Таке посилання відповідача спростовується положеннями Закону України «Про Національну поліцію»: поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (ст.23); поліція має безпосередній оперативний доступ до інформації та інформаційних ресурсів інших органів державної влади за обов`язковим дотриманням Закону України "Про захист персональних даних" (ст.27); поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту (ст.35).
Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже суд вважає доведеною відповідачем-2 у справі правомірність складання постанови про адміністративне правопорушення та наявності в діях особи (позивача ОСОБА_1 ) складу правопорушення, передбаченого ч.8 ст.121 КУпАП.
Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Оскаржувана постанова серії БАА № 651704 від 13.09.2020 року відповідає передбаченим статтею 283 КУпАП вимогам, тому підстави для її скасування відсутні.
Суд відхиляє посилання позивача на те, що позивачу не було роз`яснено його права при розгляді справи, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, у поясненні від 27.07.2020 р. позивачем власноруч зазначено, що йому було роз`яснено права, про що він власноруч поставив свій підпис.(а.с.34)
Інших порушень з боку відповідача-1, відовідача-2, які б вказували на незаконність оспорюваної постанови, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, позов задоволенню не підлягає.
Оскільки суд залишає позовні вимоги без задоволення, судовий збір покладається на позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.5,6,8,9,10,72-77, 90, 94, 241-246, 286, 295 КАС України, -
Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області, начальника сектору реагування патрульної поліції № 4 Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області Мясковського Василя Олексійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 27.07.2020 серії БАА № 408238.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти двів, а на ухвалу суду - протягом п"ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до восьмого апеляційного адміністративного суду.
Суддя М.Л. Самсін