Справа № 480/2075/21
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2021-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2021 року Справа № 480/2075/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Глазька С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/2075/21 за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень,-
В С Т А Н О В И В:
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що оскаржуваними податковими повідомленнями - рішеннями її неповнолітнім синам було визначено грошове зобов`язання з земельного податку. Позивач, як законний представник двох свої синів, не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями рішеннями, звернулася до суду, зазначаючи, що в Податковому кодексі України відсутня норма, яка б покладала на малолітніх осіб обов`язок зі сплати податку, у зв`язку з чим позивач вважає, що узгодження податкового зобов`язання повинно проводитись не з її синами, а з нею шляхом складання та направлення податкових повідомлень-рішень на її ім`я.
Ухвалою суду від 05.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
26.04.2021 відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними та у повній мірі відповідають вимогам Податкового кодексу України. Також відповідач зазначив, що позовна заява ОСОБА_1 в інтересах дітей ґрунтується лише на цитуванні норм чинного законодавства України, без належної конкретизації та обґрунтувань, які б підтверджувати неправомірність прийняття відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень - рішень.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
Враховуючи викладені обставини, ГУ ДПС у Сумській області були визначені грошові зобов`язання по земельному податку та прийняті податкові повідомлення - рішення, а саме:
Позивач, як законний представник свої синів, не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями рішеннями, зазначає, що в Податковому кодексі України відсутня норма, яка б покладала на малолітніх осіб обов`язок зі сплати податку, у зв`язку з чим вона вважає, що узгодження податкового зобов`язання повинно проводитись не з її синами, а з нею шляхом складання та направлення податкових повідомлень на її ім`я.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 6 Сімейного кодексу України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.
Якщо дитина або особа, дієздатність якої обмежена, не може самостійно здійснювати свої права, ці права здійснюють батьки, опікун або самі ці особи за допомогою батьків чи піклувальника (ст. 14 Сімейного кодексу України).
Згідно з п.99.2 ст. 99 Податкового кодексу України, грошові зобов`язання малолітніх/неповнолітніх осіб виконуються їх батьками (усиновителями), опікунами (піклувальниками) до набуття малолітніми/неповнолітніми особами цивільної дієздатності в повному обсязі.
Батьки (усиновителі) малолітніх/неповнолітніх і малолітні/неповнолітні у разі невиконання грошових зобов`язань малолітніх/неповнолітніх несуть солідарну майнову відповідальність за погашення грошових зобов`язань та/або податкового боргу.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах встановлених законом.
За змістом підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, плата за землю є обов`язковим платежем у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом.
Відповідно до підпункту 269.1.1 пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України, платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.
А в силу вимог підпункту 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України, об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.
Відповідно до ч.1 ст.78 КАС України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Окремо суд звертає увагу на те, що перелік категорій фізичних осіб, які звільняються від сплати земельного податку, визначено у п. 281.1 ст. 281 269 Податкового кодексу України, але чинним законодавством не передбачені пільги, щодо сплати земельного податку для малолітніх та неповнолітніх дітей.
Отже, земельний податок на земельні ділянки, що знаходяться у власності малолітніх та неповнолітніх дітей, нараховується на загальних підставах і сплачується законними представниками зазначених осіб (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).
Суд зазначає, що позивач не заперечує визначену суму податку, а свою позицію обґрунтовує тим, що узгодження податкового зобов`язання повинно проводитись не з її синами, а з нею шляхом складання та направлення податкових повідомлень-рішень на її ім`я.
Також позивач зазначає, що відповідно до п.п.297.1.4 п.297.1 ст.297 Податкового кодексу України, вона як платник єдиного податку звільнена від обов`язку нарахування, сплати та подання звітності у тому числі і по земельному податку.
Вказані доводи позивача суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до статті 269 ПК України, платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі, а відповідно до ст. 99 Податкового кодексу України, батьки малолітніх/неповнолітніх осіб виконують грошові зобов`язання за них.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржувані позивачем податкові повідомлення - рішення є законними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства України, у зв`язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Глазько