Справа № 260/4343/20
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2021-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 червня 2021 року м. Ужгород№ 260/4343/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Іванчулинця Д.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ), третя особа Адміністрація Державної прикордонної служби України (вул. Володимирська, буд. 26, м. Київ, 01601, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - відповідач), третя особа Адміністрація Державної прикордонної служби України (далі - третя особа), в якому просить: 1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо повернення довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України № 11/2197 від 25.09.2020 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити з 01.04.2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України № 11/2197 від 25.09.2020 року, а також виплатити починаючи з 01.04.2019 року різницю між нарахованою та фактично отриманою пенсією за період з 01.04.2019 року по день, з якого почнеться виплата перерахованої пенсії; 2) стягнути з відповідача судові витрати у справі (а.с.1-9).

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) сторін (а.с.26, 27).

Відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву в якому просить суд, зокрема, витребувати від Адміністрації Державної прикордонної служби України первинні документи, де відображено відомості про нараховану та виплачену заробітну плату; положення про преміювання; накази про присвоєння премії та встановлених в довідці №11/2197 від 25 вересня 2020 р. надбавок (а.с.32-35).

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів.

На електронну адресу суду надійшло від представника позивача клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. (а.с.38-40).

У подальшому представником відповідача подано до суду заперечення на клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Вищезазначені заперечення ґрунтуються на тому, що дана справа є не складною та не вимагає від адвоката надмірних зусиль для пошуку нормативно-правових актів та судової практики, не вимагає великого обсягу затраченого часу у зв`язку з виключністю і унікальністю справи, а тому сума гонорару 5000,00 грн. за вищевказані роботи є не співмірною у розумінні ч.5 ст.134 КАС України та такою, що не відповідає критерію розумності. Враховуючи вищезазначене, представник відповідача просив відмовити позивачеві в задоволенні клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

1. Позиції сторін.

Позивач свої позовні вимоги аргументував тим, що відповідачем проведено перерахунок пенсії, відповідно до п. 1, п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 на підставі довідки Адміністрації державної прикордонної служби про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 від 14.03.2018 року № 11/3246. Рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 по справі № 826/3858/18 залишено без змін рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 (05.03.2019 року рішення набрало чинності), яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103. Таким чином, з 05.03.2019 року виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою № 704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-XII. Адміністрація державної прикордонної служби України повідомила позивача про те, що до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надіслано оновлену довідку №11/2197 від 25.09.2020 року розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень), однак відповідач повідомив позивача, що довідка Адміністрації державної прикордонної служби України № 11/2197 від 25.09.2020 року повернута уповноваженому органу без виконання. Однак, у відповідача відсутнє повноваження щодо повернення довідки, наданої уповноваженим органом, оскільки повернення довідки не передбачено Постановою від 13 лютого 2008 p. № 45, де є тільки одне юридично допустиме дискреційне повноваження пенсійного органу, а саме: прийняття даної довідки для здійснення перерахунку пенсії заявника.

11 січня 2021 року, представником відповідача до суду подано відзив на позовну заяву за яким просять відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування якого зазначено, що 25 вересня 2020 року на адресу Головного управління надійшла довідка №11/2197 від 25.09.2020 р. про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , видана Адміністрацією Державної прикордонної служби України. В останній, зокрема, були перераховані основні та щомісячні додаткові види грошового забезпечення позивача (надбавки, доплати, підвищення) та премія станом на 05.03.2019 р. у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України №704 за посадою, аналогічною останній штатній, котру обіймала ОСОБА_1 .. Звертають увагу суду, що згадану вище довідку (у відповідності до примітки, котра безпосередньо міститься в останній) складено на підставі рішення Верховного Суду від 17.12.2019 р. у зразковій справі №160/8324/19 з метою здійснення з 01 квітня 2019 р. перерахунку основного розміру пенсії позивача. У той же час, як ч. 4 ст. 63 Закону №2262-ХІІ, так і п. 1 Порядку №45 передбачено, що такий проводиться після прийняття Урядом рішення про умови та порядок його здійснення. Разом з тим, після визнання протиправними та нечинними пунктів 1-2 Постанови №103 інших рішень про умови та порядок проведення перерахунку пенсій у відповідності до ст. 63 Закону Кабінетом Міністрів України не приймалось. Враховуючи вищевикладене, підстави для здійснення останнього станом на сьогодні відсутні, у зв`язку з чим довідку №11/2197 було повернуто уповноваженому органу без виконання. В даному контексті слід звернути увагу також і на те, що рішення Верховного Суду від 17.12.2019 р. у зразковій справі №160/8324/19 не створює для органів ПФУ юридичного обов`язку щодо вчинення будь-яких дій, відмінних від тих, що передбачені чинним законодавством, оскільки за своєю природою не виступає нормативно-правовим актом. Крім того, важливим в аспекті досліджуваного питання є проблема застосування акта, який був визнаний протиправним та нечинним за рішенням суду, а тому припинив свою дію. Із приводу позовної вимоги № 2 зазначають, що позивач фактично спонукає суд перебрати на себе дискреційні повноваження органу Пенсійного фонду.

Уповноваженим представником третьої особи письмових пояснень щодо позову не надано та не повідомлено суду поважні причини його ненадання.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

2. Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що позивач відповідно до Закону України №2262-ХІІ від 09.04.1992 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-XII) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області та отримував пенсію за вислугу років з 26 серпня 2012 року.

14 березня 2018 року, відповідно допостанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21 лютого 2018 року № 103 та Постанови КМ України від 30.08.2017 року № 704Адміністрацією ДПС України складено довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, відповідно до постанови КМУ від 21 лютого 2018 року № 103 № 11/3246.

Відповідно до вказаної довідки визначено грошове забезпечення позивача в наступних розмірах: посадовий оклад - 3 080,00 грн.; оклад за військовим званням - 950,00 грн.; надбавка за вислугу років (45 %) - 1 813,50 грн., що в загальному становить 5 843,50 грн..

01 травня 2018 року, позивачу на підставі вказаної довідки ГУ ПФ України в Закарпатській області перераховано розмір пенсії з 01 січня 2018 року.

25 вересня 2020 року, Адміністрація Державної прикордонної служби України, сформувала довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 № 11/21974 станом на 05 березня 2019 року у відповідності до вимог постанови КМУ від 30 серпня 2017 року № 704, (а.с.17) та надіслана до ГУ ПФУ у Закарпатській області, однак така була повернута Адміністрації ДПС України без виконання 07 жовтня 2020 року листом № 0700-0319-5/35712.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Відповідно до статті 9 Закону №2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно із частиною 2 статті 9 Закону №2011-ХІІ, до складу грошового забезпечення входять: - посадовий оклад, оклад за військовим званням; - щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); - одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина 3 статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

Частина вісімнадцята статті 43 Закону № 2262-XII встановлює, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Згідно з частиною третьою статті 51 Закону № 2262-XII перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 63 Закону № 2262-XII перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на отримання пенсії відповідно до Закону №2262-XII, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 (далі по тексту - Порядок №45).

Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

21 лютого 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", згідно з якою перерахунку підлягають пенсії, призначені згідно ізЗаконом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно допостанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року за №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Вказаною Постановою також установлено, що у довідці про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій зазначаються лише розмір посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною посадою.

Пунктом 2 Постанови № 704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Тотожні за змістом положення щодо процедури перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовців у разі зміни розміру їх грошового забезпечення містяться у пунктах 2, 3 Порядку № 45.

З огляду на викладені вище норми законодавства, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 встановлено, перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Водночас, судом встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року по справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 за №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року набрало законної сили 05.03.2019 року.

Відповідно до пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103) ця постанова набирає чинності з 01 березня 2018 року.

Постанова Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 в частині внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 та постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 є чинними.

Отже, з набранням чинності рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18 про визнання протиправними та нечинними пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45, пункти 1, 2 постанови КМУ №103 втратили чинність, тому відсутні підстави для обмеження виплати позивачу пенсії, що були передбачені цією нормою тільки трьома складовими - посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років.

Відтак, чинним законодавством, яким регламентовано порядок перерахунку пенсії, не передбачено включення чи виключення зі складу грошового забезпечення його складових.

З огляду на вищенаведене та визнанням нечинними положень Постанови №103, враховуючи норми Порядку №45 та Постанови №704, перерахунок призначеної позивачу пенсії згідно із Закону №2262-ХІІ має здійснюватися за правилами, що були передбачені до внесення змін Постановою №103, а саме з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) звання, відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, зокрема: щомісячні надбавки, доплати та підвищення, інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) на момент звільнення на пенсію.

Таким чином, у відповідача відсутні підстави для відмови здійснити перерахунок призначеної позивачу пенсії за усіма видами та розмірами складових грошового забезпечення з 05 березня 2019 року.

Згідно частини 1 статті 63 Закону №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, провадиться за документами що є у пенсійній справі, а також за додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Обов`язок нарахування та виплати пенсій покладено на органи Пенсійного фонду, які здійснюють нарахування пенсій на підставі наданих документів, відповідними органами/особою-пенсіонером довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у довідках.

Таким чином, органи Пенсійного фонду здійснюють перерахунок пенсій на підставі довідок про складові оновленого грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, які видані відповідними міністерствами та відомствами.

Суд зазначає, що Адміністрацією Державної прикордонної служби України добровільно направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області довідку від 25 вересня 2020 року, яку було сформовано довідку про розмір грошового забезпечення № 11/2197 станом на 05 березня 2019 року у відповідності до вимог постанови КМУ від 30 серпня 2017 року № 704, у якій зазначено, що загальний розмір грошового забезпечення для обчислення пенсій позивача станом на 05.03.2019 складає 11 600,55 грн., у т.ч.: посадовий оклад - 3 080,00 грн., оклад за військовим званням - 950,00 грн., надбавка за вислугу років (45%) - 1 813,50 грн., надбавка за особливості проходження служби (30%) - 1 753,05 грн., премія (130%) - 4 004,00 грн. (а.с.17).

Крім того, у довідці зазначено, що її складено на підставі рішення Верховного Суду від 17.12.2019 року у зразковій справі №160/8324/19 щодо проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії.

В зв`язку із вищенаведеним суд дійшов висновку, що з 01 квітня 2019 року дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, які полягають у відмові перерахунку розміру пенсії із врахуванням до грошового забезпечення щомісячних додаткових видів грошового забезпечення в нових розмірах є протиправними.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо повернення довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України № 11/2197 від 25.09.2020 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити з 01.04.2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України № 11/2197 від 25.09.2020 року, а також виплатити починаючи з 01.04.2019 року різницю між нарахованою йому та фактично отриманою пенсією за період з 01.04.2019 року по день, з якого почнеться виплата перерахованої пенсії.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вищевказане, враховуючи обставини встановлені судом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Що стосується судових витрат, судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. А згідно з частиною сьомою цієї ж статті КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до КАС України законодавцем принципово по новому визначено роль суду при вирішенні питання розподілу судових витрат, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами, та не може діяти на користь будь-якої із сторін.

Аналогічна правова позиція у постанові Касаційного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року у справі № 520/9817/19.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу застосувала відповідний підхід надавши оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона мала заперечення.

Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.

Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат керуючись критеріями, закріпленими у статті 139 КАС України.

Суд звертає увагу сторін на те, що відповідач надіслав на адресу суду заперечення проти клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, згідно якого зазначив, що позивачем та його представником Орос В.В. на підтвердження понесених нею витрат на правничу допомогу було надано копію договору на надання правової допомоги №1-М/20 від 20.11.2020 p., копію замовлення правової допомоги від 20.11.2020 року, опис робіт (наданих послуг) від 18.01.2021 року, акт про надання професійної правничої допомоги та розрахункову квитанцію №001597 від 18.01.2021 року на суму 5000,00 грн.

З наданої розрахункової квитанції, яка не містить штампу №001597 від 18.01.2021 року на суму 5000,00 тис. грн., що складена особисто адвокатом Орос В.В. не вбачається, що дійсно саме позивачем ОСОБА_1 особисто було сплачено кошти в сумі 5000 тис. грн..

Проаналізувавши договір про надання правової допомоги №1-М/20 від 20.11.2020 р. Головним управлінням було встановлено, що відповідно до п.п.2.2. Перелік правничої допомоги, розмір гонорару, порядок обчислення, підстави для зміни розміру, порядок сплати, умови повернення гонорару, перелік витрат та умови їх компенсації визначаються в Замовленні, що є невід`ємною частиною даного договору. Про інші додатки, які є невід`ємною частиною договору, а саме Додаток 1-1 в договорі нічого не передбачено.

Однак, щодо наданих послуг, які описані в детальному описі робіт виконаних адвокатом від 18.01.2020 року, що містяться в Додатку 1-1 до договору, то в даному описі відсутня вартість 1 години роботи адвоката та детальний опис скільки часу адвокатом витрачено на кожну дію, а тільки наведено загальну кількість витраченого часу, що унеможливлює зробити висновок скільки коштує кожна з наданих послуг адвокатом та скільки часу та коштів витрачено на здійснення вищевказаних дій.

Окрім того, опис наданих послуг суттєво відрізняється від замовлених позивачем послуг, який наведений в замовленні правової допомоги додаток №1 до Договору від 20.11.2020 року де містися вичерпний перелік робіт, які повинен надати адвокат: збір доказів, підготовка та подання процесуальних документів та представництво інтересів клієнта. В акті прийманні передачі виконаних робіт, який підписаний між адвокатом та позивачем - ОСОБА_1 також відсутній весь перелік виконаних робіт вказаний в описі робіт (наданих послуг) від 18.01.2021 року.

З вищеподаних документів, ні відповідачем по даній справі, ні судом не можна достовірно встановити з наявних в матеріалах справи документів, які мав надати послуги адвокат та які фактично послуги дійсно надавались адвокатом. Головне управління провівши аналіз опису робіт, було встановлено, що представником позивача не надано підтверджуючих документів на те, що вона дійсно 30.11.2020 року здійснювала ознайомлення з матеріалами пенсійної справи та її фотокопіювання, здійснювала підготовку заяви від 21.10.2020 року до Головного управління (остання підписана самим позивачем) не надано скільки коштів та часу витрачено на вказані дії. Окрім того, в статтях 1,19 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» наведено вичерпний перелік видів правничої допомоги, які надає адвокат, вищевказані роботи не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, а тому, витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути відшкодовані у якості витрат на професійну правничу допомогу.

Тобто, узагальнюючи вищенаведені обставини та відсутність детального опису робіт (послуг), виконаних (наданих) адвокатом Орос В.В., які передбачені статтями 1, 19 Закону № 5076-VI зокрема із зазначенням витраченого часу на відповідні види робіт, та вартості 1 години роботи Головне управління ставить під сумнів, чи є розмір таких витрат визначених адвокатом Орос В.В. обґрунтованим і пропорційним до предмета спору.

В той же час, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Опрацювавши надані заявником докази понесених судових витрат на правничу допомогу у їх співвідношенні до тривалості розгляду справи, складності правовідносин та обсягу вчинених представником дій для забезпечення юридичного представництва інтересів, суд вважає, що заява представника позивача є частково обґрунтованою та базується на принципі адміністративного судочинства - відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області витрат на правничу допомогу у розмірі 1 000,00 грн., понесення позивачем яких, підтверджується наявними у матеріалах справи документами, а їх розмір буде пропорційним до розгляду даної справи, оскільки така справа є типовою.

Крім того, позивачем при поданні адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 840, 80 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 90, 132, 134, 139, 242-246, 256 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ), третя особа Адміністрація Державної прикордонної служби України (вул. Володимирська, буд. 26, м. Київ, 01601, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо повернення довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України № 11/2197 від 25 вересня 2020 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України № 11/2197 від 25 вересня 2020 року, а також виплатити починаючи з 01 квітня 2019 року різницю між нарахованою йому та фактично отриманою пенсією за період з 01 квітня 2019 року по день, з якого почнеться виплата перерахованої пенсії.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.) та витрати на правничу допомогу в розмірі 1 000 грн. (одна тисяча гривень, 00 коп.)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

СуддяД.В. Іванчулинець