Справа № 937/1094/21
Суддя: Бахаєв І. М.
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 25.05.2021
Справа № 937/1094/21
Провадження № 2-а/937/30/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2021 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Бахаєва І.М.,

за участі секретаря судового засідання Драгун В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі лейтенанта поліції Бондарчука Вадима Станіславовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, в якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3461009 від 21 листопада 2020 року, винесену інспектором відділу патрульної поліції в АР Крим та м.Севастополі лейтенантом поліції Бондарчуком В.С. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп.

Позовну заяву позивач ОСОБА_1 мотивує тим, що оскаржуваною постановою він притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та підданий штрафу в розмірі 255 гривень. Підставою для складання протоколу та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення відповідач вказує ті обставини, що ОСОБА_1 , 21 листопада 2020 року, о 15 год. 55 хв., на 7 км по вул. Азовська Генічеська горка Генічеський район Херсонська область, керуючи транспортним засобом перетнув подвійну суцільну лінію 1.3, чим порушив 8.5.1 ПДР України. Оскаржувану постанову вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки була складена відповідачем в порушення ст. 251 КУпАП. Вважає, що в діях співробітника поліції були допущені наступні порушення: незаконний розгляд справи на місці зупинці; ненадання можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП; ігнорування ст.ст. 278, 279 КУпАП; постанова отримана позивачем поштою 12.01.2021, після спливу десяти днів з дня її винесення. Враховуючи викладене, стало підставою для звернення до суду з даним позовом за захистом прав та інтересів.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач - інспектор відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі лейтенанта поліції Бондарчук В.С. в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи був повідомлені належним чином. 01.04.2021 надійшов відзив на адміністративний позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , зазначивши про те, що поліцейським дійсно було винесено постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху в неавтоматичному режимі. Поліцейським правомірно застосовано скорочений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, у зв`язку з чим постанова є обґрунтованою та винесеною з дотриманням норм КУпАП.

Представник відповідача - Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи був повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 8 Конституції України Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що постановою в справі про адміністративне правопорушення від 21 листопада 2020 року серія ЕАМ № 3461009, інспектором відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі лейтенантом поліції Бондарчуком В.С. притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

В даній постанові зазначено, що позивач 21 листопада 2020 року, о 15 год. 55 хв. керуючи транспортним засобом Volkawagen Touareg, номерний знак НОМЕР_1 , на 7 км, по вул. Азовська Генічеська горка Генічеський район Херсонська область, порушив вимоги п. 8.5.1 Правил дорожнього руху України, перетнувши подвійну суцільну лінію 1.3/а.с.8/.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що інспектором поліції незаконно розглянуто справу на місці зупинки транспортного засобу з огляду не наступне.

У висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України щодо застосування положень ст. 258 КУпАП під час вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП зазначено, що випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення визначені статтею 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення, відповідно до статті 276 КУпАП.

При цьому варто звернути увагу на те, що словосполучення «на місці вчинення правопорушення», яке містяться у статті 258 КУпАП та словосполучення «за місцем вчинення правопорушення», вжитого у статті 276 КУпАП мають різний правовий зміст.

Зазначену проблему аналізував Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.05.2015 № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У пункті 2.4 мотивувальної частини цього рішення зазначено, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Справи, які віднесено до компетенції Національної поліції відповідають вимогам ч. 4 ст. 258 КУпАП - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення. Працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанову у справах про адміністративні правопорушення з порушенням ПДР на місці вчинення правопорушення.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, дає підстави вважати, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР(ст.122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання протиправними дій інспектора щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього на місці зупинки транспортного засобу не підлягають задоволенню.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В ст. 280 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 виявив бажання скористатись правовою допомогою, крім того, не були вирішені клопотання, не дослідженні докази, а саме на вимогу ОСОБА_1 не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи.

Як вбачається з пункту 7 оскаржуваної постанови, до постанови долучено пояснення свідка ОСОБА_2 . Суд не приймає до уваги вказані пояснення, оскільки з наданої суду копії неможливо встановити дату їх складання, крім того, з пояснень слідує, що відеозапис вчинення правопорушення відсутній, оскільки відео реєстратор не працював з технічних причин. Отже,

Крім того, в пункті 8 оскаржуваної постанови зазначено, що «Права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП мені роз`яснено». Проте в графі підпис вказаного пункту інспектором зазначено «відмовився», що не дає суду належних та допустимих доказів, що ОСОБА_1 дійсно було роз`яснено права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП.

Крім того, в постанові в графі копію постанови надіслано рекомендованим листом, взагалі відсутні відомості із зазначення вихідного номеру та дати направлення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

З дослідженого вбачається, що інспектором не було вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати свої права за статтею 268 КУпАП.

На думку суду, такі дії інспектора порушують права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і тим самим, свідчать про порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, що має наслідком скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови інспектора відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі лейтенанта поліції Бондарчука В.С. серії ЕАМ № 3461009 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню, постанова відповідача підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Керуючись статями 6, 7, 9, 10, 12, 19, 20, 72-77, 90, 94,192, 193, 210, 211, 241-246, 257, 258, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі лейтенанта поліції Бондарчука Вадима Станіславовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3461009 від 21 листопада 2020 року, винесену інспектором відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі лейтенантом поліції Бондарчуком Вадимом Станіславовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп. - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ