Справа № 640/3043/21
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2021-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

03 червня 2021 року справа №640/3043/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 (далі по тексту - позивачка, ОСОБА_1 )
доГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ПФУ в м. Києві)
про1) визнання протиправним та скасування рішення відповідача, викладеного в листі від 09 жовтня 2020 року №2600-0304-8/144706 про відмову позивачці у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури міста Києва від 27 лютого 2020 року №18/60; 2) зобов`язання відповідача здійснити з 01 лютого 2020 року перерахунок та виплачувати позивачці пенсію за вислугу років відповідно до вимог статті 501 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (в редакції Закону України від 12 липня 2001 року №2663-ІІІ), яка діяла на час призначення пенсії, виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку працюючого працівника на посаді старшого помічника (начальнику відділу) (прирівняній посаді) прокуратури міста Києва у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури відповідно до постанови Кабінету Міністрів України 30 серпня 2017 року прийнята постанова від №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» на підставі довідки прокуратури міста Києва від 27 лютого 2020 року №18/60 про заробітну плату, що враховується для перерахунку пенсії, без обмеження її граничного розміру, а також виплатити різницю, яка виникне на час фактичного перерахунку пенсії з урахуванням раніше проведених виплат

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва, зазначаючи, що відповідач протиправно відмовив в здійсненні перерахунку та виплаті пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури м. Києва від 27 лютого 2020 року №18/60, обґрунтовуючи відмову на пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1155 «Про умови оплати праці прокурорів».

Ухвалою від 15 лютого 2021 року Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив провадження в адміністративній справі №640/3043/21 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідач 24 березня 2021 року подав до суду відзив на позовну заяву, проте, суд не приймає його до розгляду, у зв`язку з порушенням, встановленого судом строку надання відповідачем відзиву на позовну заяву та відсутністю клопотання про поновлення пропущеного строку подання такого відзиву, а тому, відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, розглядає справу за наявними матеріалами.

Суд встановив, що вказана справа є типовою та відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду від 14 вересня 2020 року у справі №560/2120/20, адміністративне провадження №Пз/9901/9/20, за результатами розгляду зразкової справи, що відповідно до частини третьої статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для врахування судом відповідних правових висновки Верховного Суду, викладених у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-XІІ.

Відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Києва від 22 вересня 2016 року у справі №754/10738/16-а Лівобережне об`єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Києві зобов`язано провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-XІІ, починаючи з 01 серпня 2016 року, виходячи з розрахунку 88% від суми місячної заробітної плати, зазначеної в довідці прокуратури м. Києва від 04 липня 2016 року №18/425 без обмеження її максимального розміру та виплатити заборгованість з урахуванням раніше проведених виплат.

За результатом розгляду заяви позивачки від 24 вересня 2020 року щодо перерахунку її пенсії відповідач листом від 09 жовтня 2020 року №2600-0304-8/144706 відмовив у здійсненні перерахунку пенсії, обґрунтовуючи тим, що відповідно до рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019 працівникам прокуратури згідно Закону України «Про прокуратуру» перерахунок пенсії проводиться, зокрема, у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок; згідно пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1155 «Про умови оплати праці прокурорів» зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом України «Про прокуратуру».

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, керується такими мотивами.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсійне забезпечення прокурорів і слідчих станом на дату призначення позивачці пенсії визначалось статтею 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ.

Згідно з частиною першою статті 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ, у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачці, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Частиною дванадцятою статті 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ передбачено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною сімнадцятою статті 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Отже, на момент призначення позивачу пенсії порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені у частинах дванадцятій та сімнадцятій статті 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ.

В подальшому до статті 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ вносилися зміни Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року №3668-VI, внаслідок яких частина сімнадцята статті 501 з 01 жовтня 2011 року стала вісімнадцятою, тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.

Законом України «Про внесення змін та визначення такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VІІІ до статті 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ внесено зміни, зокрема, частину вісімнадцяту статті 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ викладено у наступній редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

14 жовтня 2014 року прийнято новий Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ, який набрав чинності 15 липня 2015 року.

Частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ (в первинній редакції) передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Отже, первісна редакція частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ та частина сімнадцята (з 01 жовтня 2011 року - вісімнадцята) статті 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

Згідно з пунктом 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ попередній Закон України «Про прокуратуру» із змінами частково втратив чинність, окрім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 501 Закону.

Законом України від 28 грудня 2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01 січня 2015 року, зокрема, внесено зміни:

- частину вісімнадцяту №1789-ХІІ викладено в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України»;

-частину двадцяту статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року «Про прокуратуру» №1697-VІІ викладено в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Таким чином, починаючи з 01 січня 2015 року, жоден закон не визначав умов (підстав) та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України «Про прокуратуру»; законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінету Міністрів України.

Конституційний Суд України 13 грудня 2019 року за результатами розгляду справи №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив рішення №7-р(II)/2019, відповідно до якого визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України; положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Пунктом 3 Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення №7-р(II)/2019:

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

« 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Таким чином, з 13 грудня 2019 року Закон України «Про прокуратуру» №1697-VII не містить вимоги про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України.

Натомість, підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Після прийняття рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р (ІІ)2019 у справі №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) у позивачки виникло право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1155 «Про умови оплати праці прокурорів» (далі по тексту - Постанова №1155), оскільки право позивача на перерахунок пенсії виникло у зв`язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», а тому положення Постанови №1155 не застосовуються до спірних правовідносин.

При цьому, слід звернути увагу, що Кабінетом Міністрів України 30 серпня 2017 року прийнята постанова від №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» (далі по тексту - Постанова №657), яка є чинною, а тому відсутні підстави для її незастосування, оскільки ця постанова уряду є рішенням про «підвищення заробітної плати прокурорським працівникам».

Суд враховує, що підстави для здійснення перерахунку пенсії позивача відповідно до статті 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ наразі відсутні, адже ця норма втратила чинність з 15 липня 2015 року. Натомість, у спірних відносинах мають застосовуватись положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру № 1697-VII з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачка має право на перерахунок пенсії відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру № 1697-VII з урахуванням рішення Конституційного Суду України 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019.

Згідно з частиною другою статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, рішення Конституційного Суду України змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення, та не може застосовуватись до правовідносин, які виникли до прийняття такого рішення.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням рішення Верховного Суду від 14 вересня 2020 року у зразковій справі №560/2120/20, суд дійшов висновку, що з 13 грудня 2019 року позивачка має право на перерахунок пенсії відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII на підставі Постанови №657.

Як встановив суд, позивачка зверталася до пенсійного органу з заявою про перерахунок пенсії 24 вересня 2020 року згідно довідки від 27 лютого 2020 року №18/60, виданої прокуратурою м. Києва, тобто після прийняття рішення Конституційним Судом України.

В матеріалах справи міститься копія довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, видана прокуратурою м. Києва 27 лютого 2020 року №18/60 та відповідач не заперечує проти її достовірності.

У вказаній довідці відповідно до Постанови №657 від 30 серпня 2017 року зазначений розмір заробітної плати позивачки, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове соціальне страхування за нормами чинними на 06 вересня 2017 року.

Таким чином, право позивачки на перерахунок пенсії виникло з 13 грудня 2019 року, довідка видана прокуратурою м. Києва та містить інформацію щодо заробітної плати станом на 06 вересня 2017 року з відповідною (прирівняною) посадою старший помічник прокурора (начальник відділу), тому відмову відповідача в перерахунку пенсії позивачці у зв`язку відсутністю підстав для перерахунку, викладену в листі від 09 жовтня 2020 року №2600-0304-8/144706, суд вважає необґрунтованою.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправним рішення відповідача щодо відмови позивачці в перерахунку пенсії за вислугу років, викладене у листі від 09 жовтня 2020 року №2600-0304-8/144706 та таким, що підлягає скасуванню.

В частині позовних вимог щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплачувати позивачці пенсію за вислугу років на підставі довідки прокуратури м. Києва від 27 лютого 2020 року №18/60 виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку без обмеження її граничного розміру, суд зазначає, що зазначені позовні вимоги є передчасними, оскільки ГУ ПФУ в м. Києві не розглядало заяву ОСОБА_1 від 24 вересня 2020 року в цій частині.

Проте, суд вважає за необхідне зазначити, що на незмінність відсоткового розміру вже призначених пенсій вказав Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у рішенні від 04 лютого 2019 року за результатами розгляду зразкової справи №240/5401/18.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що Деснянський районний суд м. Києва 22 вересня 2016 року у справі №754/10738/16-а постановив зобов`язати Лівобережне об`єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-XІІ, починаючи з 01 серпня 2016 року, виходячи з розрахунку 88% від суми місячної заробітної плати, зазначеної в довідці прокуратури м. Києва від 04 липня 2016 року №18/425 без обмеження її максимального розміру та виплатити заборгованість з урахуванням раніше проведених виплат.

Як вбачається зі змісту постанови Деснянського районного суду м. Києва від 22 вересня 2016 року у справі №754/10738/16-а, судом встановлено, що позивачка перебуває на обліку у Лівобережному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України у м. Києві та отримує пенсію за вислугу років, призначену на підставі статті 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ у розмірі 88% від суми середнього заробітку.

Деснянський районний суд зазначив, що «при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VІ зміни до статті 501 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини тринадцята, вісімнадцята статті 501 Закону України «Про прокуратуру», які змін у зв`язку із прийняттям Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VІ не зазнали.

Крім того, вирішуючи питання про застосування наведеного Закону в часі, суд виходить з того, що згідно із статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод».

Відповідно до частини п`ятої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Таким чином, право позивача на перерахунок та отримання пенсії, виходячи із 88% суми заробітної плати без обмеження її граничного розміру встановлено постановою Деснянського районного суду м. Києва від 22 вересня 2016 року у справі №754/10738/16-а.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази призначення позивачці пенсії за вислугу років у розмірі 90% від суми середнього заробітку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач повинен був здійснити за заявою позивачки перерахунок та виплату пенсії, виходячи з розрахунку 88% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури м. Києва від 27 лютого 2020 року №18/60 без обмеження її максимального розміру з урахуванням раніше проведених виплат.

За таких обставин, суд вважає за необхідне з метою повного та всебічного захисту прав та інтересів позивачки зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплачувати їй пенсію за вислугу років, виходячи з розрахунку 88% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури м. Києва від 27 лютого 2020 року №18/60 без обмеження її максимального розміру з урахуванням раніше проведених виплат.

В даному випадку, задоволення зазначеної позовної вимоги є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Вимога зобов`язати відповідача виплатити різницю, яка виникне на час фактичного перерахунку пенсії задоволенню не підлягає, оскільки фактично дублює вимогу здійснити з 01 лютого 2020 року перерахунок та виплачувати позивачці пенсію за вислугу років, виходячи з розрахунку 88% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури міста Києва від 27 лютого 2020 року №18/60 про заробітну плату, що враховується для перерахунку пенсії, без обмеження її граничного розміру з урахуванням раніше проведених виплат.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також письмові доводи сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування рішення відповідача, викладеного в листі від 09 жовтня 2020 року №2600-0304-8/144706 про відмову позивачці у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури міста Києва від 27 лютого 2020 року №18/60 та зобов`язання відповідача здійснити з 01 лютого 2020 року перерахунок та виплачувати позивачці пенсію за вислугу років, виходячи з розрахунку 88% від суми місячної заробітної плати, на підставі довідки прокуратури міста Києва від 27 лютого 2020 року №18/60 про заробітну плату, що враховується для перерахунку пенсії, без обмеження її граничного розміру з урахуванням раніше проведених виплат.

Приписами частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки, присуджені позивачу виплати є періодичними та здійснюються з Державного бюджету України, рішення підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Отже, на думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 1 589,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, викладене в листі від 09 жовтня 2020 року №2600-0304-8/144706 про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури міста Києва від 27 лютого 2020 року №18/60.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01 лютого 2020 року перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, виходячи з розрахунку 88% від суми місячної заробітної плати, на підставі довідки прокуратури міста Києва від 27 лютого 2020 року №18/60 про заробітну плату, що враховується для перерахунку пенсії, без обмеження її граничного розміру з урахуванням раніше проведених виплат.

4. Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми стягнення за один місяць.

5. Відмовити в іншій частині адміністративного позову.

6. Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 589,00 грн. (одна тисяча п`ятсот вісімдесят дев`ять гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16; ідентифікаційний код 42098368).

Суддя В.А. Кузьменко