Справа № 320/3260/20
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/3260/20 Суддя (судді) першої інстанції: Лапій С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Сорочка Є.О., Федотова І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛВАРА ФІШ» до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИЛА :

У квітні 2020 року ТОВ «АЛВАРА ФІШ» звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Київської митниці Держмитслужби, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 10 жовтня 2019 року № UA125250/2019/610167/1;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці ДФС від 10 жовтня 2019 року № UA125250/2019/00298;

- визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 21 жовтня 2019 року № UA125250/2019/610171/1;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці ДФС від 21 жовтня 2019 року № UA125250/2019/00306;

- визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 11 жовтня 2019 року № UA125250/2019/610168/1;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці ДФС від 11 жовтня 2019 року № UA125250/2019/00299;

- визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 21 жовтня 2019 року № UA125250/2019/610169/1;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці ДФС від 21 жовтня 2019 року № UA125250/2019/00304;

- визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 21 жовтня 2019 року № UA125250/2019/610170/1;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці ДФС від 21 жовтня 2019 року № UA125250/2019/00305.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Київська митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та здійснені порушення процесуальних норм, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Апелянт зазначає, що оскаржувані позивачем рішення митного органу є правомірними і обґрунтованими, оскільки надані позивачем під час митного оформлення товарів документи містили розбіжності та не містили всіх достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості товарів. Відповідач вважає, що неможливо здійснити перевірку включення всіх витрат (складових митної вартості), так як в спірних митних деклараціях не вказано умови поставки та страхування товару, вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ТОВ «АЛВАРА ФІШ» зареєстроване за адресою: 08623, Київська область, Васильківський район, смт. Калинівка, вул. Залізнична 49Б, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивачем 31 липня 2018 року укладено контракт № SCH-3107/2018 (далі - Контракт) з компанією-нерезидентом I.Schroeder KG (GmbH&Co) (далі - Замовник).

За умовами Контракту Замовник надає товар у вигляді сировини, а Виконавець здійснює виготовлення готової продукції, яку в подальшому експортує Замовнику. При цьому, п. 1.4. Контракту встановлено, що право власності на відходи від виробництва, а також палети та інші упаковочні матеріали від поставок давальницької сировини передаються виконавцю на безоплатній основі, валюта митного очищення відходів від виробництва - Долар США. Дані відходи передаються безоплатно, так як вони не являють собою жодної цінності та підлягають утилізації. У зв`язку з тим, що належній утилізації відходів в обов`язковому порядку передує їх розмитнення в режимі імпорту, 10 жовтня 2019 року позивачем до Київської митниці ДФС подано електронну митну декларацію (далі - ЕМД) № UA125250.2019.811307 на товар «відходів риби кета свіжоморожена (Frozen Chum Salmon/Oncorhynchus keta): кістки, хребти, шкіра, ребра, плавники (bones, backbones, skin, fins, ribs) не для споживання людиною, що утворилися в результаті виготовлення порцій філе та іншої рибної продукції з давальницької сировини. Виробник ТОВ «Укрхарчопромкомплекс» Україна, Торговельна марка відсутня»» за заявленою митною вартістю 179,36 Долари США.

Митна вартість товару визначена позивачем із застосуванням основного методу - за ціною договору (контракту).

На підтвердження митної вартості товару позивач надав відповідачу пакет документів, передбачений ст. 53 Митного кодексу України.

До митної декларації № UA125250/2019/811307 від 10 жовтня 2019 року було додано наступні документи: проформа Інвойс від 08 жовтня 2019 року № SCH36/2019; автотранспортна накладна від 10 жовтня 2018 № 05201; рішення про визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД № KT-UA-2019 від 19 серпня 2019 року; попередня митна декларація (крім позначеної кодом 1800) від 05 жовтня 2018 року № UA125000/2018/952885; некласифікований зовнішньоекономічний договір (контракт) від 31 липня 2018 року № SCH-3107/2018; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими держ. № 3335081 від 11 жовтня 2018 року; інші некласифіковані документи: ветеринарне свідоцтво КА № 751908 від 10 жовтня 2019 року, розрахунок від 09 жовтня 2019 року, технічна карта б/н від 09 жовтня 2019 року.

Відповідачем 10 жовтня 2019 року засобами електронної пошти направлено на адресу декларанта повідомлення про необхідність надання додаткових документів.

На вказаний запит ТОВ «АЛВАРА ФІШ» направило пояснення, що товар, який було подано для митного оформлення згідно спірної митної декларації, є залишками (відходами), що утворились в результаті здійснення операцій з переробки іноземних товарів, які було ввезено в Україну в митному режимі переробки на митній території. Відходи переробки передаються позивачу на безоплатній основі та вартість визначається тільки для цілей митного оформлення згідно до умов Митного кодексу України. Також додатково було надано копії митних декларацій країни відправлення для товару, в результаті переробки якого утворилися спірні відходи.

Розглянувши подані позивачем документи, Київською митницею ДФС було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 10 жовтня 2019 №UA125250/2019/610167/1, згідно з яким відповідач, застосувавши резервний метод визначення митної вартості, заявлену позивачем митну вартість товару у митній декларації від 10 жовтня 2019 року № UA125250/2019/811307 скоригував до рівня 7460,48 дол. США.

Рішенням про коригування митної вартості товарів від 10 жовтня 2019 року № UA125250/2019/610167/1 відповідач визначив митну вартість товару за шостим (резервним) методом.

Джерело інформації, яким користувався митний орган при визначенні митної вартості товару - митна декларація від 02 березня 2019 року № UA125250/2019/802113.

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару Київська митниця ДФС видала позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 10 жовтня 2019 року № UA125250/2019/00298.

Позивачем 21 жовтня 2019 року до Київської митниці ДФС подано електронну митну декларацію (далі - ЕМД) № UA125250/2019/811760 на товар «відходів риби кета свіжоморожена (Frozen Chum Salmon/Oncorhynchus keta): кістки, хребти, шкіра, ребра, плавники (bones, backbones, skin, fins, ribs) не для споживання людиною, що утворилися в результаті виготовлення порцій філе та іншої рибної продукції з давальницької сировини. Виробник ТОВ «Укрхарчопромкомплекс» Україна, Торговельна марка відсутня» за заявленою митною вартістю 160,2 Долари США.

Митна вартість товару визначена позивачем із застосуванням основного методу - за ціною договору (контракту).

На підтвердження митної вартості товару позивач надав відповідачу пакет документів, передбачений ст. 53 Митного кодексу України: проформа Інвойс від 04 жовтня 2019 року № SCH41/2019; автотранспортна накладна від 19 жовтня 2018 року № 381; рішення про визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД № KT-UA-2019 від 19 серпня 2019 року; попередня митна декларація (крім позначеної кодом 1800) від 19 жовтня 2018 року № UA125000/2018/955713; некласифікований зовнішньоекономічний договір (контракт) від 31 липня 2018 року № SCH-3107/2018; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими держ. № 3372938 від 22 жовтня 2018 року; інші некласифіковані документи: ветеринарне свідоцтво від 21 жовтня 2019 року КА № 751917 , розрахунок від 15 жовтня 2019 року, технічна карта б/н від 15 жовтня 2019 року.

Відповідачем 21 жовтня 2019 року направлено на адресу декларанта повідомлення засобами електронної пошти про необхідність надання додаткових документів.

На вказаний запит ТОВ «АЛВАРА ФІШ» направило пояснення, що товар, який було подано для митного оформлення згідно спірної митної декларації, є залишками (відходами), що утворились в результаті здійснення операцій з переробки іноземних товарів, які було ввезено в Україну в митному режимі переробки на митній території. Відходи переробки передаються позивачу на безоплатній основі та вартість визначається тільки для цілей митного оформлення згідно до умов Митного кодексу України. Також додатково було надано копії митних декларацій країни відправлення для товару, в результаті переробки якого утворилися спірні відходи.

Розглянувши подані позивачем документи, Київською митницею ДФС було прийняте рішення про коригування митної вартості товарів від 21 жовтня 2019 року № UA125250/2019/610171/1, згідно з яким відповідач, застосувавши резервний метод визначення митної вартості, заявлену позивачем митну вартість товару у митній декларації від 21 жовтня 2019 року № UA125250.2019.811760 скоригував до рівня 6663,52 дол. США.

Рішенням про коригування митної вартості товарів від 21 жовтня 2019 року № UA125250/2019/610171/1 відповідач визначив митну вартість товару за шостим (резервним) методом.

Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару - митна декларація від 02 березня 2019 року № UA125250/2019/802113.

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару Київська митниця ДФС видала позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 21 жовтня 2019 року № UA125250/2019/00306.

Позивачем 11 жовтня 2019 року до Київської митниці ДФС подано електронну митну декларацію (далі - ЕМД) № UA125250/2019/811349 на товар «відходів риби кета свіжоморожена (Frozen Chum Salmon/Oncorhynchus keta): кістки, хребти, шкіра, ребра, плавники (bones, backbones, skin, fins, ribs) не для споживання людиною, що утворилися в результаті виготовлення порцій філе та іншої рибної продукції з давальницької сировини. Виробник ТОВ «Укрхарчопромкомплекс» Україна, Торговельна марка відсутня» за заявленою митною вартістю 115,2 Долари США.

Митна вартість товару визначена позивачем із застосуванням основного методу - за ціною договору (контракту).

На підтвердження митної вартості товару позивач надав відповідачу пакет документів, передбачений ст. 53 Митного кодексу України: проформа Інвойс від 27 вересня 2019 року № SCH40/2019; автотранспортна накладна від 19 жовтня 2018 року № 929; рішення про визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД № KT-UA-2019 від 19 серпня 2019 року; попередня митна декларація (крім позначеної кодом 1800) від 19 жовтня 2018 року № UA125000/2018/955710; некласифікований зовнішньоекономічний договір (контракт) від 31 липня 2018 року № SCH-3107/2018; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими держ. № 3372880 від 22 жовтня 2018 року; інші некласифіковані документи: ветеринарне свідоцтво КА № 751908 від 10 жовтня 2019 року, розрахунок від 02 жовтня 2019 року, технічна карта б/н від 02 жовтня 2019 року.

Відповідачем 11 жовтня 2019 року засобами електронної пошти направлено на адресу декларанта повідомлення про необхідність надання додаткових документів.

На вказаний запит позивач направив пояснення, що товар, який було подано для митного оформлення згідно спірної митної декларації, є залишками (відходами), що утворились в результаті здійснення операцій з переробки іноземних товарів, які було ввезено в Україну в митному режимі переробки на митній території. Відходи переробки передаються позивачу на безоплатній основі, та вартість визначається тільки для цілей митного оформлення згідно до умов Митного кодексу України. Також додатково було надано копії митних декларацій країни відправлення для товару, в результаті переробки якого утворилися спірні відходи.

Розглянувши подані позивачем документи, Київською митницею ДФС було прийняте рішення про коригування митної вартості товарів від 11 жовтня 2019 року № UA125250/2019/610168/1, згідно з яким відповідач, застосувавши резервний метод визначення митної вартості, заявлену позивачем, митну вартість товару у митній декларації від 11 жовтня 2019 року № UA125250/2019/811349 скоригував до рівня 4791,74 дол. США.

Рішенням про коригування митної вартості товарів № UA125250/2019/610168/1 від 11 жовтня 2019 року відповідач визначив митну вартість товару за шостим (резервним) методом.

Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару та рівень митної вартості товару - митна декларація від 02 серпня 2019 року № UA125250/2019/802113.

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару Київська митниця ДФС видала позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 11 жовтня 2019 № UA125250/2019/00299.

Позивачем 21 жовтня 2019 року до Київської митниці ДФС подано електронну митну декларацію (далі - ЕМД) № UA125250/2019/811757 на товар «відходів риби кета свіжоморожена (Frozen Chum Salmon/Oncorhynchus keta): кістки, хребти, шкіра, ребра, плавники (bones, backbones, skin, fins, ribs) не для споживання людиною, що утворилися в результаті виготовлення порцій філе та іншої рибної продукції з давальницької сировини. Виробник ТОВ «Укрхарчопромкомплекс» Україна, Торговельна марка відсутня»» за заявленою митною вартістю 152,08 Долари США.

Митна вартість товару визначена позивачем із застосуванням основного методу - за ціною договору (контракту).

На підтвердження митної вартості товару до митної декларації від 21 жовтня 2019 року № UA125250/2019/811757 позивач надав відповідачу пакет документів, передбачений ст. 53 Митного кодексу України: проформа Інвойс від 04 жовтня 2019 року № SCH38/2019; автотранспортна накладна від 19 жовтня 2018 року № 196; рішення про визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД № KT-UA-2019 від 19 серпня 2019 року; попередня митна декларація (крім позначеної кодом 1800) від 19 жовтня 2018 року № UA125000/2018/955706; некласифікований зовнішньоекономічний договір (контракт) від 31 липня 2018 року № SCH-3107/2018; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими держ. № 3372789 від 22 жовтня 2018 року; інші некласифіковані документи ветеринарне свідоцтво КА № 751917 від 21 жовтня 2019 року, розрахунок від 15 жовтня 2019 року, технічна карта б/н від 15 жовтня 2019 року.

Відповідачем 21 жовтня 2019 року засобами електронної пошти направлено на адресу декларанта повідомлення про необхідність надання додаткових документів.

На вказаний запит позивач направив пояснення, що товар, який було подано для митного оформлення згідно спірної митної декларації, є залишками (відходами), що утворились в результаті здійснення операцій з переробки іноземних товарів, які було ввезено в Україну в митному режимі переробки на митній території. Відходи переробки передаються Позивачу на безоплатній основі, та вартість визначається тільки для цілей митного оформлення згідно до умов Митного кодексу України. Також додатково було надано копії митних декларацій країни відправлення для товару, в результаті переробки якого утворилися спірні відходи.

Розглянувши подані позивачем документи, Київською митницею ДФС було прийняте рішення про коригування митної вартості товарів від 21 жовтня 2019 року № UA125250/2019/610169/1, згідно з яким відповідач, застосувавши резервний метод визначення митної вартості, заявлену позивачем, митну вартість товару у митній декларації від 21 жовтня 2019 року № UA125250/2019/811757 скоригував до рівня 6325,77 дол. США.

Рішенням про коригування митної вартості товарів № UA125250/2019/610169/1 від 21 жовтня 2019 року відповідач визначив митну вартість товару за шостим (резервним) методом.

Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару та рівень митної вартості товару - митна декларація від 02 березня 2019 року № UA125250/2019/802113.

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару, Київська митниця ДФС видала позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 21 жовтня 2019 року № UA125250/2019/00304.

Позивачем 21 жовтня 2019 року до Київської митниці ДФС подано електронну митну декларацію (далі - ЕМД) № UA125250/2019/811759 на товар «відходів риби кета свіжоморожена (Frozen Chum Salmon/Oncorhynchus keta): кістки, хребти, шкіра, ребра, плавники (bones, backbones, skin, fins, ribs) не для споживання людиною, що утворилися в результаті виготовлення порцій філе та іншої рибної продукції з давальницької сировини. Виробник ТОВ «Укрхарчопромкомплекс» Україна, Торговельна марка відсутня» за заявленою митною вартістю 117,55 Долари США.

Митна вартість товару визначена позивачем із застосуванням основного методу - за ціною договору (контракту).

На підтвердження митної вартості товару до митної декларації № UA125250/2019/811759 від 21 жовтня 2019 року позивач надав відповідачу пакет документів, передбачений ст. 53 Митного кодексу України: проформа від 04 жовтня 2019 року Інвойс № SCH39/2019 ; автотранспортна накладна від 19 жовтня 2018 року № 678; рішення про визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД № KT-UA-2019 від 19 серпня 2019 року; попередня митна декларація (крім позначеної кодом 1800) від 19 жовтня 2018 року № UA125000/2018/955704; некласифікований зовнішньоекономічний договір (контракт) від 31 липня 2018 року № SCH-3107/2018; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими держ. № 3372752 від 22 жовтня 2018 року; інші некласифіковані документи: ветеринарне свідоцтво КА № 75117 від 21 жовтня 2019 року, розрахунок від 15 жовтня 2019 року, технічна карта б/н від 15 жовтня 2019 року.

Відповідачем 21 жовтня 2019 року засобами електронної пошти направлено на адресу декларанта повідомлення про необхідність надання додаткових документів.

На вказаний запит позивач направив пояснення, що товар, який було подано для митного оформлення згідно спірної митної декларації, є залишками (відходами), що утворились в результаті здійснення операцій з переробки іноземних товарів, які було ввезено в Україну в митному режимі переробки на митній території. Відходи переробки передаються позивачу на безоплатній основі, та вартість визначається тільки для цілей митного оформлення згідно до умов Митного кодексу України. Також додатково було надано копії митних декларацій країни відправлення для товару, в результаті переробки якого утворилися спірні відходи.

Розглянувши подані позивачем документи, Київською митницею ДФС було прийняте рішення про коригування митної вартості товарів від 21 жовтня 2019 року № UA125250/2019/610170/1, згідно з яким відповідач, застосувавши резервний метод визначення митної вартості, заявлену позивачем, митну вартість товару у митній декларації від 21 жовтня 2019 року № UA125250/2019/811759 скоригував до рівня 4889,49 дол. США.

Рішенням про коригування митної вартості товарів від 21 жовтня 2019 року № UA125250/2019/610170/1 відповідач визначив митну вартість товару за шостим (резервним) методом.

Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару та рівень митної вартості товару - митна декларація від 02 березня 2019 року № UA125250/2019/802113.

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару Київська митниця ДФС видала позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 21 жовтня 2019 року № UA125250/2019/00305.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями відповідача про коригування митної вартості товарів та картками відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач надав документи, які підтверджували заявлену митну вартість товарів та давали можливість визначити таку вартість за ціною договору, у той час як належних та допустимих доказів неможливості визначення митної вартості за основним методом з огляду на недостатність поданих документів чи наявність об`єктивного сумніву у достовірності наданої інформації Київською митницею Держмитслужби не наведено.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.ст. 49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 51, ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Прямо передбачено, що в разі якщо документи, зазначені у ч. 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Дана норма кореспондується з положеннями ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

У ч.ч. 1, 3, 4 ст. 368 Митного кодексу України закріплено, що для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.

Особа, яка декларує товари, вправі довести достовірність відомостей, представлених для визначення їх фактурної вартості.

У разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів органи доходів і зборів визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу.

У п.п. 3.16, 6.2 Загального додатку до Конвенції визначено, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Згідно з ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 ст. 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 5 ст. 54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно з ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Частинами 2 та 3 ст. 58 Митного кодексу України передбачено, що Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення неповного пакету документів, перелік яких закріплено у ст. 53 Митного кодексу України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методом (за ціною договору); 4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.

З досліджених судовою колегією матеріалів справи вбачається, що за спірними митними деклараціями здійснювалось оформлення відходів, які утворилися в результаті виробництва готового продукту. Тобто, вартість упаковки та абсолютно всі витратні матеріали пов`язані виключно з готовою продукцією (закладено у вартість готового продукту). Непотрібні залишки після переробки сировини у вигляді відходів не носять жодної цінності та для їх фасування не використовуються витратні матеріали. На підтвердження чого позивачем було надано відповідні технологічні карти.

Відходи є лише продуктом переробки сировини у готовий продукт. Умови поставки для давальницької сировини були визначені розділом 4 Контракту від 31 липня 2018 року № SCH-3107/2018, де місцем доставки є Україна, Київська область, Васильківський район, смт. Калинівка. Зазначена адреса є місцем здійснення переробки та зберігання риби. Оскільки умовами зазначеного Контракту визначено, що право власності на відходи передається позивачу, а сам товар у вигляді відходів залишається у власності позивача, то необхідності у його транспортуванні та страхуванні немає.

Враховуючи те, що страхування товару не здійснювалося, декларант не повинен доводити цей факт. Декларант повинен підтвердити лише ті факти, які пов`язані з витратами, які, на його думку, входять до митної вартості товарів.

Законом встановлено обов`язок митниці зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган митної служби повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості є необгрунтованими.

Крім того, апелянтом не доведено, тим більше з урахуванням його ж доводів, неможливість застосування жодного методу коригування, що передує резервному (зокрема методу «за ціною договору щодо ідентичних товарів»).

Водночас, в разі здійснення коригування митної вартості, у рішенні про коригування митний орган обов`язково повинен зазначити докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості за відповідним методом. Тобто, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, контролюючий орган повинен також зазначити докладну інформацію і джерела, які ним використовувалися. У спірному рішенні про коригування митної вартості такі дані відсутні.

Крім того, слід враховувати, що ст. 53 Митного кодексу України, якою врегульовано порядок підтвердження декларантом заявленої митної вартості та її перевірки митницею, не містить вимог щодо необхідності додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість, зокрема й в рахунку-фактурі та квитанції.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2018 року у справі № 809/1884/16.

Відповідачем не доведено, що подані позивачем документи для визначення митної вартості товару містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значенні складових вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за нього.

Вказане свідчить про недоведеність відповідачем обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не встановлено, тобто основні документи містили всі необхідні числові дані, необхідні для визначення вартості, зазначеної в митних деклараціях.

Наведені вище порушення в цілому вказують на необґрунтованість карток відмови в прийнятті митної декларації.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що позивач під час митного оформлення надав усі необхідні документи які спростовують сумніви щодо достовірності поданих декларантом відомостей про митну вартість товару та/або неправильності обрання позивачем методу визначення та обчислення митної вартості товару.

Доказів, які б спростовували зазначене, або підтверджували відсутність підстав для задоволення позову апелянтом до суду не надано.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242 - 244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко

І.В. Федотов