Справа № 200/11502/20-а
Суддя: Бєломєстнов О.Ю.
Дата ухвалення: 2021-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2021 р. Справа№200/11502/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бєломєстнова О.Ю.

при секретарі: Щербак Ю.В.

за участю сторін:

представника відповідача - Кододової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11.11.2020 року №Ф-4137-25,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59) про визнання протиправною та скасування вимоги від 11.11.2020 року №Ф-4137-25 про сплату боргу (недоїмки) на суму 36 071 грн. 68 коп.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що вона 25.11.2020 року отримала вимогу Головного управління ДПС у Донецькій області від 11.11.2020 року №Ф-4137-25 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на суму 36 071 грн. 68 коп., яка сформована станом на 31.10.2020 року. Зазначає, що вона має свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 265, видане 01.05.1994 року. При цьому свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю лише посвідчує право адвоката на здійснення професійної діяльності, однак не є підставою та доказом її перебування на обліку у контролюючому органу як особи, що здійснює незалежну професійну діяльність. Як вбачається з копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вона належним чином зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця, який знаходиться на спрощеній системі оподаткування, є платником єдиного податку за КВЕД 69.10 (діяльність у сфері права). Зазначає, що вона не перебуває на податковому обліку як особа, що здійснює незалежну професійну діяльність, в той час як відповідач покладає на позивача подвійне оподаткування як фізичної особи-підприємця і як самозайнятої особи, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Крім того, з огляду на те, що вона є пенсіонером за віком з 13.06.2014 року в силу приписів ч.4 ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" вона звільнена від сплати єдиного внеску.

Також звертає увагу на те, що правовідносини між нею та відповідачем щодо боргу (недоїмки) зі сплати ЄСВ за вимогою за одним реєстраційним номером №Ф-4137-25 вже були предметом розгляду Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/4005/20-а. При цьому, спірною вимогою не визначено періоду, за який утворилася заборгованість та не наведено детального розрахунку недоїмки. Тому вважає, що у розрахунку недоїмки за вимогою від 11.11.2020 року №Ф-4137-25 включено розрахунок недоїмки по вимозі від 20.11.2019 року №Ф-4137-25, яка визнана протиправною та скасована судом.

Крім того, посилається на норми Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02 вересня 2014 року № 1669-VII, Указу Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014, яким введене в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України" та розпочате проведення антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

У зв`язку з наведеним вважає спірну вимогу необґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 14.12.2020 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк - 10 днів з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- надання суду копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю;

- приведення позовних вимог у відповідність до викладених обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

20.01.2021 року через відділ документообігу та діловодства суду позивач надав документи на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 25.01.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

23.03.2021 року ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Крім того, продовжено на 30 днів строк проведення підготовчого провадження у справі.

Ухвалою суду від 21.04.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 20 травня 2021 року о 13 год. 30 хв.

12.04.2021 року відповідач через відділ діловодства та документообігу суду надав відзив на позовну заяву, з якого слідує наступне. ОСОБА_1 з 28.12.1993 року перебуває на обліку в органах державної податкової служби в якості фізичної особи, яка займається незалежною професійною діяльністю на загальній системі оподаткування, платник 2 групи - 20%. Згідно облікованих даних з інформаційної системи органу доходів і зборів заборгованість позивача станом на 31.10.2020 року становила 36 071,68 грн. На підставі цих даних контролюючим органом було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 11.11.2020 року №Ф-4137-25, згідно вимог чинного законодавства.

Наголошує на тому, що Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи" від 14.01.2020 року № 440-ІХ внесені зміни до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування". Так, зазначеним Законом, який набув чинності 13.02.2020 року, пункт 9-4 розділу VIII Закону № 2464-ІV виключено. Таким чином, позивачка з 13.02.2020 року повинна виконувати покладені на неї обов`язки зі сплати єдиного соціального внеску відповідно до положень Закону № 2464-ІV. Отже, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 11.11.2020 року №Ф-4137-25 прийнята Головним управлінням ДПС у Донецькій області в межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством.

Законом України від 13.05.2020 року №592-ІХ "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників" зокрема розширено коло платників податку, які звільняються від сплати за себе єдиного внеску. Проте, норма, яка звільняє позивачку від виконання відповідного обов`язку застосовується до правовідносин, що виникли після 1 січня 2021 року. Таким чином, оскільки нарахування сум єдиного внеску здійснено позивачці у періоди до січня 2021 року, то вимога Головного управління ДПС у Донецькій області від 11.11.2020 року №Ф-4137-25 є правомірною, а заявлені позивачем вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

19.04.2021 року відповідач засобами електронного зв`язку надав пояснення щодо підстав застосування до ОСОБА_1 фінансових санкцій у 2015-2016 роках та у вересні 2018 року за порушення вимог Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", у яких додатково зазначив, що до позивачки застосовано фінансові санкції у сумі 273,13 грн., із них: за податковим повідомленням рішенням:

- від 25.11.2015 № в розмірі 96,05 грн.;

- від 08.02.2016 № в розмірі 49,90 грн.;

- від 16.08.2018 № в розмірі 170,00 грн.

В інтегрованій картці платника єдиного внеску по коду платежу "71040000" станом на 31.10.2020 року заборгованість позивачки складає 36 071,68 грн., в тому числі:

основний платіж - 35 588,74 грн.;

штрафи - 273,13 грн.;

пеня - 209,81 грн., яка до теперішнього часу не сплачена.

21.04.2021 року позивач засобами електронного зв`язку надала письмові пояснення, у яких додатково зазначила наступне. Після отримання у встановленому законом порядку відповідних відомостей від державного реєстратора або заяви про зняття з обліку як платника єдиного внеску та за умови подання платником єдиного внеску зазначеної звітності, які вона подавала податковій службі за 2017-2019 роки у квітні місяці кожного наступного року, податковий орган ГУ ДПС у Донецькій області протягом 15 робочих днів зобов`язаний був провести камеральну перевірку, за результатами якої прийняти рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені як фізичної особи-підприємцю так і особі, яка проводить незалежну професійну діяльність, оскільки вид діяльності в неї один - діяльність у сфері права.

Позивач у судове засіданні не з`явилася, належним чином була повідомлена про час, дату та місце судового засідання.

Представник відповідача у судове засідання з`явилася, заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на викладене у відзиві на позовну заяву та додаткові пояснення по справі.

Дослідивши подані сторонами докази суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 . Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця від 01.01.2012р. № 791850 серії А здійснює підприємницьку діяльність. Перебуває на обліку у Центральній ДПІ Маріупольського управління Головного управління ДПС у Донецькій області.

З 05.01.1994 року позивач здійснює адвокатську діяльність відповідно до свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 265.

Відповідач - Головне управління ДПС у Донецькій області () є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження, згідно ст. 43 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Відповідно до статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року № 2464-VІ (далі - Закон № 2464), 11.11.2020 року відповідачем винесена спірна вимога про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування №Ф-4137-25 на суму 36 071,68 грн., у т.ч. недоїмка - 35 588,74 грн., штраф - 273,13 грн. та пеня - 209,81 грн.

Станом на 31.10.2020 року в Інтегрованій картці позивача обліковується недоїмка з єдиного соціального внеску на загальну суму 36 071,68 грн., у т.ч. недоїмка - 35 588,74 грн., штраф - 273,13 грн. та пеня - 209,81 грн. Як вбачається з розрахунку суми боргу за спірною вимогою, до неї повністю включається недоїмка у розмірі 27 022,20 грн., яка зазначена у вимозі від 20 листопада 2019 року № Ф-4137-25.

Таким чином, предметом цієї справи є правомірність винесення податковим органом спірної вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 11.11.2020 року №Ф-4137-25 на суму 36 071,68 грн., у т.ч. недоїмка - 35 588,74 грн., штраф - 273,13 грн. та пеня - 209,81 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13.07.2020 року у справі № 200/4005/20-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про скасування вимоги про сплату боргу з сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування від 20 листопада 2019 року № Ф-4137-25 на суму 27 022,20 гривень - задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування від 20 листопада 2019 року № Ф-4137-25 на суму 27 022,20 гривень.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2020 року рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року у справі № 200/4005/20-а залишено без змін.

Вищезазначене рішення Донецького окружного адміністративного суду, яке набрало законної сили 06.10.2020 року, мотивовано наступним:

"Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 8 липня 2010 року № 2464-VI (надалі - Закон № 2464).

Відповідно до положень статті 1 зазначеного Закону, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно приписів пункту 6 частини 1 статті 1 Закону № 2464 недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування (п. 4 частини першої ст. 4 Закону № 2464); особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності (п. 5 частини першої ст. 4 Закону № 2464).

Суд зазначає, що законодавець розмежовує фізичних осіб-підприємців, та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, при цьому порядок обліку та сплати єдиного внеску фізичними особами-підприємцями з ознакою провадження незалежної професійної діяльності Законом України № 2464 не передбачений.

Відповідно до абзаців 1, 3, 4 частини 4 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Таким чином, визначені платником суми єдиного внеску до сплати підлягають відображенню у відповідній картці платника ЄСВ.

Відповідно до пп. 14.1.226 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою-підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Згідно з пунктами 63.1, 63.2 статті 63 ПК України облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків. Взяття на облік у контролюючих органах юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів, а також самозайнятих осіб здійснюється незалежно від наявності обов`язку щодо сплати того або іншого податку та збору.

Пунктом 63.5 статті 63 ПК України визначено, що всі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом.

Фізичні особи - підприємці та особи, які мають намір провадити незалежну професійну діяльність, підлягають взяттю на облік як самозайняті особи у контролюючих органах згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п. 65.2 статті 65 ПК України, облік самозайнятих осіб здійснюється шляхом внесення до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр) записів про державну реєстрацію або припинення підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності, перереєстрацію, постановку на облік, зняття з обліку, внесення змін стосовно самозайнятої особи, а також вчинення інших дій, які передбачені Порядком обліку платників податків, зборів.

При цьому, згідно п.п. 65.4.4 п. 65.4 статті 65 ПК України, контролюючий орган відмовляє в розгляді документів, поданих для взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа.

Таким чином, Податковий кодекс України передбачає обов`язок самозайнятих осіб стати на облік у контролюючому органі. При цьому, такий обов`язок передбачено у разі коли особа здійснює підприємницьку діяльність, а також у разі, коли особа здійснює незалежну професійну діяльність.

При цьому, слід зазначити, що Кодексом передбачено, що контролюючий орган відмовляє у повторному взятті на облік особи, яка вже взята на облік як самозайнята особа, тобто, якщо особа взята на облік як самозайнята особа, яка здійснює підприємницьку діяльність, вона не повинна повторно ставати на облік та подавати документи як особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність.

У свою чергу, відповідно до положень ч. 4 п. 6.7 Розділу VI Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 № 1588 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2011 року за № 1562/20300 (надалі - Порядок № 1588) якщо фізична особа зареєстрована як підприємець та при цьому така особа провадить незалежну професійну діяльність, така фізична особа обліковується у контролюючих органах як фізична особа - підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності.

У такому разі фізична особа зобов`язана подати особисто (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) або через уповноважену особу до контролюючого органу за місцем свого постійного проживання заяву за формою № 5-ОПП з позначкою "Зміни" та копію документа, що підтверджує право фізичної особи на провадження незалежної професійної діяльності, визначеного у підпункті 1 цього пункту.

Відповідно до положень п. 178.1, п. 178.2 статті 178 ПК України, особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобов`язані стати на облік у контролюючих органах за місцем свого постійного проживання як самозайняті особи та отримати довідку про взяття на облік згідно із статтею 65 цього Кодексу. Доходи громадян, отримані протягом календарного року від провадження незалежної професійної діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною п. 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно з статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом. Адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Частина 3 статті 4 вказаного Закону передбачає, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. (ч. 1 ст. 13 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

З системного аналізу положень Податкового кодексу України та Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" випливає, що адвокатська діяльність підпадає під визначення незалежної професійної діяльності, а доходи, отримані від здійснення такої діяльності підлягають оподаткування згідно ст. 178 ПК України у випадку, якщо така особа не зареєстрована як фізична особа-підприємець відповідно до вимог законодавства.

Як вбачається з копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач здійснює діяльність за кодом 69.10 "Діяльність у сфері права". Крім того, позивач також одночасно є адвокатом (а.с. 55, 56).

Таким чином, в даному випадку відсутні підстави вважати підприємницьку діяльність позивача відмінною від незалежної професійної діяльності.

Відповідно до п. 16 розділу IV Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 435 від 14.04.2015 року, фізичні особи - підприємці, які мають ознаку незалежної професійної діяльності, формують та подають до органів доходів і зборів окремі звіти.

Аналіз змісту даної норми у розрізі положень Податкового кодексу України дає підстави вважати, що необхідність подачі окремих звітів щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування виникає у разі якщо особа, яка провадить незалежну професійну діяльність та одночасно є фізичною особою - підприємцем здійснює відмінні види діяльності.

Відповідно до пп. 2 п. 297.1 статті 297 ПК України платники єдиного податку звільняються від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з податку на доходи фізичних осіб у частині доходів (об`єкта оподаткування), що отримані в результаті господарської діяльності платника єдиного податку першої - третьої групи (фізичної особи) та оподатковані згідно з цією главою.

З огляду на те, що види діяльності позивача як фізичної особи-підприємця та особи, яка провадить незалежну професійну діяльність співпадають, то вона не має обов`язку подання звітності як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, оскільки у такому випадку буде мати місце подвійний облік ідентичної господарської діяльності, а відповідно, і подвійне оподаткування, що суперечить принципам податкового законодавства.

Крім того, відповідно до статті 5 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" розроблено Порядок обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який затверджений наказом Міністерства фінансів України 24.11.2014 № 1162, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 03 грудня 2014 р. за № 1553/26330 (далі - Порядок № 1162).

Відповідно до п. 1, 2 Розділу ІІІ Порядку № 1162 взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (далі - Закон № 755) контролюючим органом здійснюється за місцезнаходженням чи місцем проживання у день отримання від них заяви про взяття на облік платника єдиного внеску за формою № 1-ЄСВ згідно з додатком 1, заяви про взяття на облік платника єдиного внеску (члена фермерського господарства) за формою № 12-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку.

Платники єдиного внеску, зазначені в пункті 5 частини першої статті 4 Закону, подають заяву за формою № 1-ЄСВ (додаток 1) протягом 10 календарних днів після державної реєстрації незалежної професійної діяльності у відповідному уповноваженому органі та отримання документа, що підтверджує право фізичної особи на ведення незалежної професійної діяльності.

В даному випадку позивач зареєстрована як фізична особа-підприємець згідно Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" та здійснює діяльність на спрощеній системі оподаткування, що підтверджується доказами, що містяться у матеріалах справи та не заперечується відповідачем.

Враховуюче вищезазначене, позивач, перебуваючи на податковому обліку як фізична особа-підприємець на спрощеній системі оподаткування, повинен перебувати на податковому обліку як фізична особа-підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності, та вести єдиний податковий облік та сплату податків саме як фізична особа-підприємець за видом діяльності 69.10.

Таким чином, вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-4137-25 від 20 листопада 2019 року на суму 27 022,20 гривень є протиправною та підлягає скасуванню.

Наведена правова позиція цілком узгоджується з правовою позицією Верховного суду, викладеної у рішенні від 02 вересня 2019 року у зразковій справі № 520/3939/19, залишеним без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року."

Відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з розрахунку суми боргу за спірною вимогою, до неї повністю включається недоїмка у розмірі 27 022,20 грн., яка зазначена у вимозі від 20 листопада 2019 року № Ф-4137-25.

З цього слідує, що частині підстав виникнення зобов`язань з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування позивача та похідному від них податковому боргу (недоїмці) позивача з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на 31.10.2019 року у розмірі 27 022,20 грн. вже була надана оцінка.

Судом було визнано безпідставним нарахування зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з 14.01.2016 року. Відтак, включення до вимоги від 11.11.2020 року №Ф-4137-25 боргу у цій частині також вважається неправомірним.

Стосовно суми боргу за вимогою Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області від 11.11.2020 року №Ф-4137-25 про сплату боргу (недоїмки), який нарахований з 20.01.2020 року по 31.10.2020 року суд зауважує, що вона нарахована за ідентичних підстав, що і суми, зазначені у вимозі від 20 листопада 2019 року № Ф-4137-25, та відрізняється тільки періодами нарахування.

Статтею 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини» та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини Справа «Брумареску проти Румунії» від 28 листопада 1999 року зазначено, що одним з основних аспектів верховенства права є принцип правової певності, який вимагає, крім іншого, щоб у випадках, коли суди винесли остаточне рішення з якогось питання, їхнє рішення не підлягало сумніву.

Як раніше зазначено, Донецьким окружним адміністративним судом у рішенні від 13.07.2020 року (справа № 200/4005/20-а) вже була надана оцінка правомірності нарахування відповідачем єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, під час перебування позивача на податковому обліку як фізична особа-підприємець на спрощеній системі оподаткування та одночасно як самозайнятій особі.

У вказаній справі судом була надана оцінка правомірності такого нарахування по суті, а не тільки у зв`язку з неможливістю стягнення недоїмки в період дії АТО в силу положень Закону України № 1669 "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції".

У справі, що розглядається, суд не може ігнорувати дані висновки, оскільки вони стосуються безпосередньо позивача та обставин справи, яка є ідентичною, а відрізняються лише періодами нарахування.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування спірної вимоги від 11.11.2020 року №Ф-4137-25 про сплату боргу (недоїмки) на суму 36 071,68 грн.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи позивач сплатив судовий збір у розмірі 840,80 грн. Враховуючи, що позивачем було сплачено судовий збір, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Керуючись статтями 5-10, 72-77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11.11.2020 року №Ф-4137-25 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області від 11.11.2020 року №Ф-4137-25 про сплату ОСОБА_1 боргу (недоїмки) на суму 36 071 (тридцять шість тисяч сімдесят одна) грн. 68 коп.

Стягнути з Головного управління ДПС у Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

У судовому засіданні 20 травня 2021 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст судового рішення виготовлений та підписаний 31 травня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Бєломєстнов О.Ю.