Справа № 387/861/20
Суддя: Майстер І. П.
Дата ухвалення: 2021-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 387/861/20
Номер провадження по справі 2-а/387/12/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2021 року смт Добровеличківка

Добровеличківський районний суд, Кіровоградської області, в складі:

головуючого судді Майстера І.П.

за участю секретаря судового засідання Поляруш С.Ю.

розглянувши в письмовому провадженні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області адміністративну справу за позовом директора приватного сільськогосподарського підприємства "Авангард" ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору старший державний інспектор з контролю за використанням та охороною земель у Вільшанському, Новоархангельському, Добровеличківському районах Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Гнєдич Олександр Петрович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, в якій зазначила, що 16.04.2020 ПСП "Авангард" отримало поштовим відправленням копію постанови про накладення адміністративного стягнення №189-ДК/0043По/08/01/-20 від 16.03.2020 разом з розрахунком розміру шкоди заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, копією припису №189-ДК/0070ПР/03/01/-20 від 16.03.2020. З оскаржуваної постанови вбачається, що старший державний інспектор Гнєдич О.П. розглянувши протокол про адміністративне правопорушення №189-ДК/0043По/08/01/-20 від 16.03.2020 встановив, що директор ПСП "Авангард" ОСОБА_1 порушила вимоги ст.125,126 ЗК України, а саме самовільно без правовстановлюючих документів використовує земельну ділянку сільськогосподарського призначення Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області загальною площею 3,8 га, кадастровий номер :02:000:9406, чим заподіяно матеріальну шкоду на суму 5549,71 грн, за що ст. 53-1 КпАП України передбачена адміністративна відповідальність. Позивач вважає вказану постанову про накладення адміністративного стягнення такою, що суперечить приписам та завданню провадження в справах про адміністративні правопорушення, оскільки вона містить тільки узагальнюючий виклад суті правопорушення без зазначення конкретних протиправних дій з її боку, як посадової особи ПСП " Авангард", тоді як об`єктивна сторона в діях особи, що притягається до відповідальності, є невід`ємною складовою адміністративного правопорушення. Крім того, державним інспектором ні 16.03.2020, а ні у іншу дату, взагалі не проводилася перевірка ПСП "Авангард", що вказує на відсутність всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин правопорушення, що є підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідач Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надав до суду 10.11.2020 та 15.04.2021 відзив. Згідно з якими позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. Зміст заперечень відповідача зводиться до того, що відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 21.02.2020 №189/ДК призначено здійснення державного нагляду ( контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення перевірки стосовно земельної ділянки розташованої на території Тишківської сільської ради Добровеличківського району, кадастровий номер :02:000:9406. Проведення перевірки доручено здійснити Старшому державному інспектору у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель начальнику відділу контролю за використанням та охороною земель у Вільшанському, Новоархангельському, Добровеличківському районах ОСОБА_2 . Під час перевірки було здійснено виїзд та обстежено земельну ділянку площею 4,4923 га ( кадастровий номер :02:000:9406), що знаходиться території Тишківської сільської ради Добровеличківського району, та в результаті обстеження було виявлено, що земельна ділянка оброблена та використовується за відсутності зареєстрованого права користування. Зазначена земельна ділянка використовується ПСП "Авангард" в особі директора ОСОБА_1 , без правовстановлюючих документів на землю. Факт відсутності договорів оренди та зареєстрованого права користування підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Використання вказаної земельної ділянки за відсутності зареєстрованого в установленому законодавством порядку речового права не неї є незаконним. Старшим державним інспектором відносно директора ПСП "Авангард " Бабій О.І. складено протокол про адміністративне правопорушення за яке передбачена відповідальність за ст. 53-1 КУпАП. Протокол було оголошено ОСОБА_3 від підпису про ознайомлення з протоколом вона відмовилась в присутності свідків. За результатами розгляду адміністративної справи 16.03.2020 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 189-ДК/0043по/08/01/-20. У зв`язку із відмовою від отримання копію постанови директору ПСП " Авангард" ОСОБА_1 направлено поштою. Тому дії старшого інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель ОСОБА_2 були повністю в межах чинного законодавства.

На підставі ч. 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі здійснення розгляду справи за відсутності учасників, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 29.09.2020 відкрито спрощене провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 18.11.2020 адміністративний позов залишено без розгляду.

Постановою третього апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021 ухвалу суду скасовано , справу направлено до суду для продовження розгляду.

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 06 квітня 2021 року прийнято до свого провадження адміністративну справу та постановлено розгляд справи здійснювати у спрощеному позовному провадженні без виклику (повідомлення) сторін.

На підставі ст. 262 КАС України, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі здійснення розгляду справи за відсутності учасників, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що згідно з актом обстеження земельної ділянки № 189-ДК/85/АО/10/01/-20 від 26.02.2020, начальником відділу - старшим державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель у Вільшанському, Новоархангельському, Добровеличківському районах Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Гнєдич О. П. проведено обстеження земельної ділянки, яка знаходиться за межами населеного пункту с. Тишківка, Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області. На момент обстеження земельна ділянка площею 4,4923 га оброблена та використовується без правовстановлюючих документів ( а.с. 48-50).

З акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки № 189-ДК/135/АП/09/01/-20 від 26.02.2020, встановлено, що земельна ділянка із земель сільськогосподарського призначення Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області загальною площею 4,4923 га код :02:000:9406 оброблена та використовується без правовстановлюючих документів. Чим порушено ст. 125,126 ЗК України ( а.с. 51-52).

Протоколом про адміністративне правопорушення № 189-ДК/0043П/07/01/-20 від 16.03.2020, начальник відділу - старший державний інспектор з контролю за використанням та охороною земель у Вільшанському, Новоархангельському, Добровеличківському районах Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Гнєдич О. П., склав протокол про те, що ОСОБА_1 26.02.2020 земельну ділянку із земель сільськогосподарсьвого призначення Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, загальною площею 3,8 га код :02:000:9406 використовується самовільно без правовстановлюючих документів, що є порушенням статті 125, 126 Земельного кодексу України. Правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду ( збитки), що підтверджується Актом обстеження земельної ділянки від 26.02.2020 № 189-ДК/85/АО/10/01/-30. Від підпису ОСОБА_1 відмовилась ( а.с. 53-54).

Згідно з приписом № 189-ДК/0070ПР/03/01/-20 від 16.03.2020 встановлено, що при перевірці стану додержання земельного законодавства щодо використання та охорони земель усіх категорій та форм власності ПСП "Авангард", земельна ділянка із земель сільськогосподарського призначення Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, загальною площею 3,8 га код :02:000:9406 використовується самовільно без правовстановлюючих документів. Приписано усунути порушення в 30 денний термін, звільнивши земельну ділнку. Про виконання припису повідомити до 15.04.2020. Від підпису ОСОБА_1 відмовилась( а.с.55-56).

Згідно з розрахунком , заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки за межами населеного пункту с. Тишківка Тишківської сільської ради ОТГ Добровеличківського району Кіровоградської обалсті вчинене ПСП " Авангард" , розмір заподіяної шкоди 5549,71 грн. Від підпису ОСОБА_1 відмовилась ( а.с. 57-58).

З повідомлення про сплату шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначення № 189-ДК/0023ШК/11/01/-20 від 16.03.2020, встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 16.03.2020 № 189-ДК/0043П/07/01/-20 виявлено факт порушення самовільного зайняття земельної ділянки, внаслідок чого заподіяно шкоду у розмірі 5549,71 грн, що підтверджується розрахунком розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок. Вимагається у 15 денний термін сплатити розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням у розмірі 5549, 71 грн, шляхом перерахування коштів на рахунок Тишківської сільської ради. Від підпису ОСОБА_1 відмовилась ( а.с. 59).

Постановою про накладення адміністративного стягнення № 189-ДК/0043По/08/01/-20 від 16.03.2020 директора ПСП " Авангард" ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона в порушення статті 125,126 Земельного кодексу України, самовільно без правовстановлюючих документів використовує земельну ділянку сільськогосподарського призначення Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області загальною площею 3,8 га код :02:000:9406, чим скоїла правопорушення, передбачене ст. 53 -1 КУпАП та на директора ПСП " Авангард" ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 340 гривень ( а.с 60-61).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Частиною 1 ст.122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до положень ст.289 КпАП України скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч.1 ст.121 КАС України).

Судом на підставі досліджених доказів встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення стосовно позивача ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КпАП України, винесена 16.03.2020, при цьому позивачка не була присутньою під час розгляду вказаної справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з відомостями, що зазначені у вищевказаній постанові від 16.03.2020, копія оскаржуваної постанови надіслана поштою 18.03.2020.

Жодного доказу, який би підтверджував факт отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної нею постанови, матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не містять. Такі докази не були надані відповідачем і в судове засідання.

Позивач зазначає, що про існування оскаржуваної постанови від 16.03.2020 вона дізналася лише 16.04.2021.

Частинами 1, 2 ст. 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Апеляційний адміністративний суд скасовуючи ухвалу суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду у своій постанові від 11.03.2021 зазначив, що в даному випадку позивач не допустив тривалого необ`єктивного зволікання з повторним поданням адміністративного позову. При цьому пропуск строку на подачу позову є вочевидь незначним і перегляд спірної постанови не порушить принцип res judicata.

За таких обставин суд враховуючи правову позицію третього апеляційного адміністративного суду, що позивачем ОСОБА_1 строк звернення до суду пропущено з поважних причин, а тому вказаний строк необхідно поновити.

Щодо позовних вимог позивача ОСОБА_1 суд на підставі досліджених доказів, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до статті 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Порядок передачі земельних ділянки у власність встановлений статтею 118 Земельного кодексу, відповідно до частини першої якої передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Пунктом "б" ч.1 ст.211 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

Згідно зі ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі статтею 531 Кодексу України про адміністративні правопорушення самовільне зайняття земельної ділянки тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП, є громадяни та посадові особи.

Отже, для притягнення до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, окрім встановлення факту самовільного зайняття земельної ділянки, необхідно з`ясувати, чи дійсно вчиняються особою дії із зайняття та використання земельної ділянки, чи має право особа використовувати земельну ділянку, тобто чи наявні в неї правові підстави для використання земельної ділянки, чи є дії особи правомірними чи ні.

Так, у разі виявлення порушення законодавства у сфері використання та охорони земель, за яке КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, державний інспектор складає протокол про адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення є підставою для розгляду справи, винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності (статті 256, 268, 283 КУпАП).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, що викладена в постанові у справі №337/3389/16-а (2-а/337/154/2016) від 30 травня 2019 року, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Виходячи з вимог норм КпАП України, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП, є земельна ділянка.

Частиною 1 статті 79,791 ЗК України визначено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП, виражається у самовільному зайнятті земельної ділянки.

За визначенням в ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Таким чином, самовільному зайняттю земельних ділянок притаманні такі юридичні ознаки, як:

- з об`єктивної сторони це будь-які дії особи, які свідчать про фактичне заволодіння чи використання земельної ділянки;

- відсутність при цьому відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її відчуження або надання у користування;

- відсутність вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки;

- такі дії є неправомірними, тобто їх правомірність не закріплена жодним нормативно-правовим актом України;

- із суб`єктивної сторони такі дії є винними.

Так, судом встановлено, що 16.03.2020 старший державний інспектор з контролю за використанням та охороною земель у Вільшанському, Новоархангельському, Добровеличківському районах Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Гнєдич О.П. визнав громадянку ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.53-1 КпАП України та виніс постанову № 189-ДК/0043По/08/01/-20 про накладення стосовно позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Згідно з вказаною постановою громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги статті 125, 126 Земельного кодексу України, а саме: земельна ділянка із земель сільськогосподарського призначення Добровеличківської селищної ради Добровеличківського району Кіровоградської області загальною площею 3,8 га кадастровий номер :02:000:9406 використовується самовільно без правовстановлюючої документації ПСП " Авангард" ( а.с. 60-61).

Підставою винесення даної постанови є протокол про адміністративне правопорушення № 189-ДК/0043П/07/01/-20 від 16.03.2020, який складений стосовно позивача за ст.53-1 КУпАП.

Підставою складення протоколу про адміністративне правопорушення, як вбачається із матеріалів вказаної адміністративної справи, при перевірці використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яку використовує ПСП " Авангард" на площі 3,8 га кадастровий номер :02:000:9406, використовується самовільно без правовстановлюючої документації ПСП "Авангард". Правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду ( збитки), що підтверджується Актом обстеження земельної ділянки від 26.02.2020 №189-ДК/85/АО/10/01/-20.

Відповідачем не спростовано доводи позивача, що перевірка здійснена без участі особи чи її представника, що перевіряється, свідків, інших осіб тощо. Тобто позивач не зміг скористатися своїм правом на надання пояснень та/або документів на підтвердження чи спростування обставин щодо самовільного заняття земельної ділянки.

Крім того, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні письмові пояснення ОСОБА_1 .

Інші докази вини позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні та відповідачами не надані.

Оспорюючи постанову про накладення адміністративного стягнення від 16.03.2020, позивач зазначив, що вказана постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки постанова прийнята по неповністю з`ясованих обставинах, що мають значення для правильного вирішення справи, також вказав, що протокол про адміністративне правопорушення та постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення не відповідають вимогам закону. Крім того, відповідачем не надано доказів у якому станні знаходиться земельна ділянка, яким чином вона використовується, а також доказів, що земельна ділянка використовується саме ПСП "Авангард", а не інша фізична чи юридична особа.

Як вбачається з матеріалів справи, спірна постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена з підстав висновків інспектора про порушення позивачем вимог ст. 53-1 КпАП України, за якою передбачена відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки.

Суд зазначає, що у спірній постанові, в порушення вимог ст. 256 КпАП України не зазначено часу та місця вчинення адміністративного правопорушення.

Документи, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучені.

Таким чином, жодного належного та допустимого доказу на підтвердження вини ОСОБА_1 як фізичної особи щодо самовільного заняття земельної ділянки, площею 3,8 га, кадастровий номер :02:000:9406, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Суд вирішуючи даний спір керується наступним.

Частиною 1 ст.9 КпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, спірна постанова про притягнення до адміністративної відповідальності складена з підстав висновків інспектора про порушення позивачем вимог ст.53-1 КпАП України, за якою передбачена відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки.

Відповідно до ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КпАП України).

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно з ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом і кожному гарантується право на оскарження в суді дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97) Суд визначив, що «…адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень».

Частиною 1 ст.2 КАС України передбачає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Зазначені норми приписують обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечував, з чим не погоджувався відповідач, останній зобов`язаний подати докази на спростування таких заперечень.

Відповідачем не надано переконливих доказів на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 була самовільно зайнята та незаконно використовувалась зазначена в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності земельна ділянка, також не вказано, яку саме сільськогосподарську культуру збирав позивач.

Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність в матеріалах справи належних, достатніх та достовірних доказів, на підставі яких можна встановити причетність позивача до самовільного використання земельної ділянки.

Таким чином, з огляду на те, що жодних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.77-1 КпАП України матеріали справи не містять, а тому оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною та підлягає скасуванню.

Частиною 3 статті 286 КАС України, визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги положення п.3 ч.3 ст. 286 КАС України, суд дійшов до висновку, що постанова №189-ДК/0043По/08/01/-20 від 19.03.2020 підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст.2,6,12,19,20,46,77,243,257,271,286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Поновити ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк звернення до адміністративного суду.

Адміністративний позов директора приватного сільськогосподарського підприємства "Авангард" ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору старший державний інспектор з контролю за використанням та охороною земель у Вільшанському, Новоархангельському, Добровеличківському районах Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Гнєдич Олександр Петрович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення 16.03.2020 № 189-ДК/0043По/08/01/-20 старшого державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель у Вільшанському, Новоархангельському, Добровеличківському районах Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Гнєдич О. П. про накладення на ОСОБА_1 штрафу у сумі 340 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.53-1 КпАП України закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки села Тишківка Добровеличківського району Кіровоградської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області І. П. Майстер