Справа № 160/2577/21
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2021-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2021 року Справа № 160/2577/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
при секретарі: Мартіросян Г.А.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу №160/2577/21 за позовом Харківського національного університету Повітряних Сил ім.Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання,-
ВСТАНОВИВ:
22.01.2021 року Харківський національний університет Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому, позивач з урахуванням уточнень від 30.03.2021 року, просить:
Ухвалою суду від 24.02.2021 року позовну заяву залишено без руху на підставі ст.ст.160, 169 КАС України зі встановленням строку для усунення виявлених недоліків.
25.02.2021 року позивачем отримано ухвалу суду від 24.02.2021 року.
04.03.2021 року позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви разом із уточненим позовом.
Проте, поданими документами не усунуто недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 17.03.2021 року у задоволенні клопотання представника позивача про відстрочення сплати судового збору, відмовлено. Продовжено Харківському національному університету Повітряних Сил ім.Івана Кожедуба строк для усунення недоліків позовної заяви, що викладені в ухвалі суду від 24.02.2021 року на п`ять днів з дня отримання копії ухвали суду.
Позивачем, у строк визначений в ухвалі, усунуті недоліки позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 року відкрито спрощене позовне провадження по справі №160/2577/21, та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін в порядку положень ст.262 КАС України.
Також, ухвалою суду від 05.04.2021 року було витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії таких документів:
Приписами статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 04.06.2021 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач проходив навчання та військову службу у Харківському національному університеті Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба з 20.07.2018 року по 19.01.2021 року на посаді курсанта.
Відповідно до розділу II "Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України", затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008, контракт про проходження військової служби (навчання) був укладений з ОСОБА_1 20.07.2018 року.
19.01.2021 року контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством оборони України в особі начальника Університету і відповідачем був достроково розірваний та відповідач був виключений із списків особового складу Університету наказом начальника Університету (по стройовій частині) від 18.01.2021 року №10.
Відповідно до п. 1 (абз.6) Контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, укладеного між Міністерством оборони України, в особі начальника Університету, і відповідачем 20.07.2018 року, ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу.
Отже, після розірвання контракту у відповідача виникло зобов`язання щодо відшкодування витрат на утримання під час навчання, а у позивача - право звернення до суду для захисту майнових інтересів в судовому порядку.
Вказують, що ОСОБА_1 був ознайомлений з розрахунком коштів відшкодування витрат на утримання під час навчання, про що свідчить його особистий підпис на Загальному розрахунку № 78 від 20.01.2021 року.
На теперішній час добровільне відшкодування витрат на користь Університету не відбувається, у зв`язку з чим Університет був змушений звернутися до суду.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 року відкрито спрощене позовне провадження по справі №160/2577/21, та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін в порядку положень ст.262 КАС України.
Цією ухвалою суду від 05.04.2021 року, відповідачу було запропоновано надати відзив на позовну заяву позивача по справі №160/2577/21.
Також, ухвалою суду від 05.04.2021 року витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії таких документів:
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 261 КАС України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Відповідачем у визначений законодавством строк відзиву на позовну заяву не подано.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Дослідивши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.
Відповідач, ОСОБА_1 проходив навчання та військову службу у Харківському національному університеті Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба (далі - Університет) з 20.07.2018 року по 19.01.2021 року на посаді курсанта.
Відповідно до розділу II "Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України " (далі - Положення), затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008, контракт про проходження військової служби (навчання) був укладений з ОСОБА_1 20.07.2018 року.
Відповідно до п. 1 (абз.6) Контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, укладеного між Міністерством оборони України, в особі начальника Університету, і відповідачем 20.07.2018 року, ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу.
Згідно з витягом з наказу начальника Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба (по стройовій частині) від 18.01.2021 року №10 солдата ОСОБА_1 , курсанта 134 навчальної групи 3-го курсу (набору 2018 року) льотного факультету університету, відповідно до підпункту 3.2 Інструкції, затвердженої наказом Міністра оборони України від 24 грудня 1997 року №490, відрахувати від подальшого навчання у зв`язку з розірванням контракту, через відмову від проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу та відповідно до пункту 36 "Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України" припинити чинність дії контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу достроково, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, з 19 січня 2021 року. Стягнуто суму у розмірі 75 309 грн. 06 коп. за період навчання в університеті, відповідно Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 та пункту 10 статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Суму у розмірі 75 309 грн. 06 коп. внесено до книги обліку нестач університету. Щорічну зимову канікулярну відпустку за 2020-2021 р.р. навчальний рік використав тривалістю 3 календарних дні (з 16 січня 2021 року по 18 січня 2021 року), щорічна літня канікулярна відпустка за 2021 рік не надавалась. З 19 січня 2021 року виключено зі списків змінного складу університету, всіх видів забезпечення. Направлено для подальшого проходження строкової військової служби, у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , м. Дніпро. Видано військово перевізні документи від ст. Харків до ст. Дніпро.
Отже, після розриву контракту у відповідача виникло зобов`язання щодо відшкодування витрат на утримання під час навчання, а у позивача - право звернення до суду для захисту майнових інтересів в судовому порядку.
ОСОБА_1 був ознайомлений з розрахунком коштів відшкодування витрат на утримання під час навчання, про що свідчить його особистий підпис на Загальному розрахунку № 78 від 20.01.2021 року.
На теперішній час добровільне відшкодування витрат на користь Університету не відбувається, у зв`язку із чим Університет був змушений звернутися до суду.
4. по медичному забезпеченню 7950,19 грн.;
5. по перевезенню до місця щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку 175,17 грн.;
6. по оплаті комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв 9476,15 гривень.
Посилаючись на наведені обставини, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить із такого.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Суд звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 30 січня 2019 року у справі №810/2610/16 зазначив, що спори щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.
Саме така правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 (провадження № 11-669апп18).
Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
З врахування позиції Верховного Суду, дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Відповідно до норм статті 3 "Про Збройні Сили України" організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій.
Частиною першою статті 25 Закону України від 25.03.1992 року №2232-ХІІ Про військовий обов`язок і військову службу визначено, що підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів.
Підготовка громадян України, прийнятих на військову службу за контрактом, може здійснюватися у вищих військових навчальних закладах, навчальних частинах (центрах), військових частинах шляхом навчання на спеціальних курсах підготовки. Порядок та умови направлення, проходження військової служби громадянами України під час такої підготовки визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Громадяни України, які в установленому порядку зараховані до вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти для здобуття певних освітніх рівнів і не мають звань офіцерського складу, вважаються курсантами, а ті, що мають такі звання, - слухачами (частина четверта статті 25 Закону).
З громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами третім і шостим частини другої статті 23 цього Закону (частина п`ята статті 25 Закону).
Згідно із частиною десятою статті 25 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Пунктами 3, 4 Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964, визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.
На виконання пункту 3 вищевказаного нормативно-правового акту Міністерством оборони України, Міністерством фінансів України, Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством транспорту та зв`язку України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони України, Службою безпеки України видано спільний наказ Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534, яким врегульовано механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у тому числі у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через недисциплінованість.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками справи докази, суд зазначає про таке.
Відповідно до п. 1 Контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу від 20.07.2018 року, курсант ОСОБА_1 зобов`язаний відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого навчального закладу у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.
Як було встановлено судом, утримання відповідача у Харківському національному університеті повітряних сил ім.Івана Кожедуба здійснювалось шляхом грошового та продовольчого забезпечення.
Відповідно до пункту 2.3 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ.
4. по медичному забезпеченню 7950,19 грн.;
5. по перевезенню до місця щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку 175,17 грн.;
6. по оплаті комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв 9476,15 гривень.
Слід вказати, що курсанти, які навчаються в Харківському національному університеті повітряних сил ім. Івана Кожедуба, перебувають на повному державному забезпечені. Кошти, які витрачаються на їх навчання є державними (бюджетними). Разом з тим, будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, відповідач на цей час зазначену вище суму коштів в повному обсязі не відшкодував, що є підставою для задоволення позову у повному обсязі.
У матеріалах адміністративної справи відсутні докази, щодо відшкодування зазначених витрат на навчання відповідачем, що є підставою для примусового стягнення такої заборгованості.
З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивачем доведена правомірність та обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача сум витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі, натомість відповідачем не було надано суду доказу щодо спростування позиції позивача, викладеної в заявленому адміністративному позові, та доказів добровільної сплати зазначеної суми боргу на момент розгляду справи.
Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, оскільки позивачем доведено ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, суд дійшов висновку, що позовна заява Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба підлягає задоволенню.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
У матеріалах адміністративної справи відсутні докази, щодо відшкодування зазначених витрат на навчання відповідачем, що є підставою для примусового стягнення такої заборгованості.
Згідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Таким чином, оскільки позивачем не були понесені судові витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати у справі не розподіляються, тому судові витрати позивача (суб`єкта владних повноважень) у вигляду судового збору у розмірі 2270,00 грн. йому не відшкодовуються.
Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов Харківського національного університету Повітряних Сил ім.Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання задовольнити.
Судові витрати у вигляді судового збору у справі не розподіляються.
Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ОКПП НОМЕР_2 ).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 04.06.2021 року.

Суддя В.В. Ільков