Справа № 200/5264/21
Суддя: Шувалова Т.О.
Дата ухвалення: 2021-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2021 р. Справа№200/5264/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шувалової Т.О., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державного виконавця Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Османової Н.М. про визнання дій державного виконавця протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до державного виконавця Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Османової Н.М., в якому просить суд:

- визнати протиправними дії державного виконавця щодо закриття виконавчого провадження № 65019470 у непередбачений Законом термін;

- зобов`язати державного виконавця винести постанову про закриття виконавчого провадження № 650194770 у встановлений Законом термін, тобто 14.03.2021 року;

- визнати дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження № 65238693 у непередбачений Законом термін протиправними;

- визнати постанову державного виконавця про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 12000,00 грн від 21.04.2021 року в межах виконавчого провадження № 65238693 незаконною та скасувати.

В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 16.03.2021 року на виконання рішення Волноваського районного суду по справі №221/2171/20 виданий виконавчий лист про зобов`язання ОСОБА_1 спростувати інформацію стосовно ОСОБА_2 , поширену у статті під заголовком «Лубінецька народна республіка», яка була опублікована на першій сторінці у номері 1 (1) 2020 рік друкованого засобу масової інформації «Народовладдя про всіх і про все», свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_1 від 13.03.2019 року, видане Управлінням державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація, а саме у наступному з дня набрання рішенням законної сили випуску газети «Народовладдя про всіх і про все» на першій сторінці опублікувати статтю, в якій спростувати інформацію по кожному окремому випадку стосовно ОСОБА_2 , поширену у статті під заголовком «Лубінецька народна республіка», яка була опублікована на першій сторінці у номері 1 (1) 2020 рік друкованого засобу масової інформації «Народовладдя про всіх і про все». 02.04.2021 року на підставі заяви про примусове виконання рішення суду та виконавчого листа № 221/2171/20 відповідачем було відкрито виконавче провадження № ВП 6501947, яку позивач отримав 07.04.2021 року. 13.04.2021 року позивач зазначає, що ним добровільно було виконано рішення суду, тому, на його думку, виконавче провадження мало бути закрите 13.04.2021 року. 21.04.2021 року відповідачем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 65228693 про стягнення виконавчого збору з позивача у сумі 12000,00 грн. Позивач вважає, що постанова винесена незаконно, оскільки державним виконавцем не вчинялися дії з примусового виконання рішення суду, тому підстав для стягнення з нього виконавчого збору відсутні.

Відповідачем до суду надано відзив, у якому зазначено, що 02.04.2021 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65019470 по виконанню виконавчого листа № 221/2171/20 від 16.03.2021 року. В постанові про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем зазначено про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у розмірі 12000,00 грн. Згідно п. 9 статті 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову від 21.04.20121 року про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду. 21.04.2021 року державним виконавцем прийнято постанову та винесено виконавчий збір в окреме провадження АСВП № 65238693. Відповідач вважає, що дії державного виконавця здійснені відповідно до діючого законодавства. На підставі викладеного, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с.28-30).

Як убачається з додаткових пояснень державного виконавця, останнім зазначено, що 21.04.2021 року боржник ОСОБА_1 надав до Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) копію Громадсько-політичного та інформаційного видання Волноваського району Донецької області «Народовладдя про всіх і про все» № 2 за 2021 рік,

в якому було опубліковано статтю про спростування недостовірної інформації стосовно ОСОБА_2 . Згідно п. 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем було винесено постанову від 21.04.2021 року про закінчення виконавчого провадження. Будь-які докази стосовно того, що стаття у газеті була опублікована 13.04.2021 року в матеріалах виконавчого провадження відсутні (а.с.56-57).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 травня 2021 року позовну заяву залишено без руху.

У встановлений строк позивачем усунено недоліки позовної заяви.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 червня 2021 року розгляд справи відкладено.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, засобами електронного зв`язку надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність (а.с.49).

Відповідно до частини першої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, на підставі статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Рішенням Волноваського районного суду від 13.08.2020 року по справі №221/2171/20, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного суду від 04.11.2020 року, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено, внаслідок чого визнано недостовірною та такою, що порочить честь, гідність і ділову репутацію інформацію стосовно ОСОБА_2 , поширену у статті під заголовком «Лубінецька народна республіка», яка була опублікована на першій сторінці номеру 1 (1) 2020 рік, друкованого засобу масової інформації «Народовладдя про всіх і про все», свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_1 від 13.03.2019 року, видане Управлінням державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, а саме: «вже майже п`ять років, як на території Волноваського виборчого округу № 60 з центром у місті Волноваха (Бойківський, Волноваський Мангушський, Нікольський, Новоазовський райони, частина Лівобережного району міста Маріуполь) створена і продовжує діяти так звана ЛНР - Лубінецька народна республіка. Так звана Лубінецька народна республіка - є злочинним угрупуванням, яке діє при повній підтримці екс-президента України ОСОБА_3 та його опричника ОСОБА_4 , екс-голови депутатської фракції блока Порошенка « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у Верховній Раді України минулого скликання, а нині - співголови парламентської депутатської фракції політичної партії « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». В керівні органи цього злочинного угрупування входять: ОСОБА_2 депутат Верховної Ради України...», «...40% державних коштів у Волноваському районі безкарно розкрадаються і лягають в кишені вищеназваних злочинців. Основні створені злочинні схеми: придбання для шкіл району (52 школи) неякісного вугілля за завищеними цінами та незаконне списання його після опалювального сезону. Незаконна виплата коштів підприємствам наперед у вересні за виконані роботи по опаленню шкіл, які вони не виконують; Незаконна вирубка у Великоанадольському лісі та в захисних лісосмугах зеленого дуба... Незаконне тіньове використання земель запасу міських селищних і сільських рад; Незаконний видобуток, продаж за безцінь та вивіз через порт Маріуполя каоліну... Незаконне створення та будівництво у Волновасі опорної школи, на будівництво якої спочатку було заплановано 15 мільйонів гривень, а закінчили будівництво на 67 мільйонах гривень, що в 4,5 рази більше запланованого. А це державні кошти, покладені в кишені злочинців...», «...Міський селянський ринок, який приносив прибуток Волноваській міській громаді та земля, на якій він розташований, були незаконно передані та продані підприємцю ОСОБА_5 . Мільйони гривень незаконно пішли по бандитським кишеням.», «...Бариші від «кришування» незаконної торгівлі йдуть в кишені злочинців...».

Рішенням суду зобов`язано ОСОБА_1 спростувати інформацію стосовно ОСОБА_2 , поширену у статті під заголовком «Лубінецька народна республіка», яка була опублікована на першій сторінці у номері 1 (1) 2020 рік друкованого засобу масової інформації «Народовладдя про всіх і про все», свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_1 від 13.03.2019 року, видане Управлінням державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація, а саме у наступному з дня набрання рішенням законної сили випуску газети «Народовладдя про всіх і про все» на першій сторінці опублікувати статтю, в якій спростувати інформацію по кожному окремому випадку стосовно ОСОБА_2 , поширену у статті під заголовком «Лубінецька народна республіка», яка була опублікована на першій сторінці у номері 1 (1) 2020 рік друкованого засобу масової інформації «Народовладдя про всіх і про все» (а.с.24-26).

02 квітня 2021 року державним виконавцем Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Османовою Н.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65019470. У пункті 2 вказаної постанови зазначено про те, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів (а.с.52).

Одночасно у постанові про відкриття виконавчого провадження від 02 квітня 2021 року державним виконавцем у пункті 3 зазначено про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 12000 грн.

Постанову про відкриття виконавчого провадження від 02 квітня 2021 року надіслано боржнику ОСОБА_1 та отримано останнім особисто 07 квітня 2021 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та ним не заперечується (а.с.54).

02 квітня 2021 року державним виконавцем Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Османовою Н.М. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 65019470 у розмірі 200 грн (а.с.46).

Постановою державного виконавця Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Османовою Н.М. від 21 квітня 2014 року закінчено виконавче провадження ВП №65019470 з примусового виконання виконавчого листа №221/2171/20 від 16.03.2021 року (а.с.14).

21 квітня 2021 року державним виконавцем Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Османовою Н.М. винесено постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 65019470 у розмірі 12000,00 грн (а.с.39).

Постановою державного виконавця Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Османовою Н.М. від 21 квітня 2021 року відкрито виконавче провадження ВП № 65238693 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 12000,00 грн (а.с.5).

Постановою державного виконавця Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Османовою Н.М. від 21 квітня 2021 року звернено стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , постановлено здійснювати відрахування із доходів боржника у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу у розмірі 12260,00 грн (а.с.35).

Таким чином, судом встановлено, що підставою виникнення даного спору є стягнення відповідачем виконавчого збору з позивача у сумі 12000,00 грн за ВП №65238693 та дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження по стягненню виконавчого збору та дії щодо закінчення виконавчого провадження № 65019470.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною третьою статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 5 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частини другої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Пунктом 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до наданих письмових пояснень державного виконавця, боржник ОСОБА_1 21 квітня 2021 року особисто надав до відділу державної виконавчої служби копію Громадсько-політичного та інформаційного видання Волноваського району Донецької області «Народовладдя про всіх та про все» № 2 за 2021 рік, у якому було опубліковано спростування інформації за рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 13.08.2020 року по справі № 221/2171/20 (а.с.56-57).

Постанова про закінчення виконавчого провадження була винесена державним виконавцем 21 квітня 2021 року, у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду (а.с.14).

З наявної в матеріалах справи копії видання «Народовладдя про всіх та про все», доданої позивачем до позову та аналогічної копії цього видання, наявної в матеріалах виконавчого провадження, не убачається дати її видання саме 13.04.2021 року, про що зазначає позивач у позові.

Будь-яких інших доказів на підтвердження своїх обґрунтувань позивачем до суду не надано та судом не встановлено.

Отже, державний виконавець Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) виніс постанову про закінчення виконавчого провадження 21.04.2021 року, коли позивач надав копію видання, тобто у день коли державному виконавцю стало відомо про фактичне виконання боржником судового рішення.

На підставі викладеного, позовні вимоги позивача щодо визнання протиправними дій державного виконавця щодо закриття виконавчого провадження № 65019470 у непередбачений Законом термін є необґрунтованими, тому задоволенню не підлягають.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання державного виконавця винести постанову про закриття виконавчого провадження № 650194770 у встановлений Законом термін, тобто 14.03.2021 року, суд зазначає, що ці вимоги є похідними від вимог щодо визнання протиправними дій державного виконавця щодо закриття виконавчого провадження № 65019470 у непередбачений Законом термін, у яких судом відмовлено, тому задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про визнання дій державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження № 65238693 у непередбачений Законом термін протиправними та визнання постанови державного виконавця про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 12000,00 грн від 21.04.2021 року в межах виконавчого провадження № 65238693 незаконною та скасувати, суд зазначає таке.

Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). За виконавчими документами про стягнення аліментів за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців, державний виконавець нараховує виконавчий збір із заборгованості зі сплати аліментів. У подальшому державний виконавець зобов`язаний нараховувати виконавчий збір щомісяця у розмірі, визначеному частиною другою цієї статті, залежно від розміру простроченого щомісячного аліментного платежу. Постанова про стягнення виконавчого збору за виконавчими документами про стягнення аліментів виноситься державним виконавцем після погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі або у разі повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження на підставі розрахунку про його нарахування. Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Частиною п`ятою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (частина дев`ята статті 27 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частиною третьою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною четвертою статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Приписами статті 45 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості: 1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; 2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача; 3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів); 4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів. Розподіл грошових сум у черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється в міру їх стягнення.

Відповідно до пункту 21 розділу ІІІ Інструкції № 512/5 у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону. При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця. Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом виконавця та скріплюється печаткою.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що системний аналіз вищевикладених правових норм свідчить про те, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження останній повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору. При цьому, стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання. Тобто фактичне виконання судового рішення, крім випадку такого виконання до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та вжиття виконавцем заходів примусового виконання рішень, не є обов`язковими умовами для стягнення виконавчого збору.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.11.2019 у справі № 480/1558/19, від 31.05.2021 року у справі № 160/7321/19.

Тобто, з моменту відкриття виконавчого провадження 02.04.2021 року ВП № 65019470 розпочалася процедура примусового виконання рішення.

У разі якщо б виконання позивачем судового рішення відбулося до моменту відкриття виконавчого провадження, тобто до 02.04.2021 року, лише за таких обставин не виникали б підстави для примусового виконання рішення суду та відкриття виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору.

Оскільки, під час відкриття виконавчого провадження виконавчий збір підлягає стягненню одночасно з відкриттям виконавчого провадження, а докази добровільної сплати виконавчого збору позивачем в матеріалах справи відсутні, тому державним виконавцем після закінчення виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення правомірно винесено постанову від 21 квітня 2021 року ВП № 65238693 про стягнення виконавчого збору.

За правилами частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням наведеного, виходячи з приписів частини другої статті 2 КАС України, системно проаналізувавши чинне на момент виникнення спірних правовідносин законодавство та оцінивши достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 47, 72-77, 90, 132, 139, 143, 205, 241-246, 250, 251, 255, 287, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до державного виконавця Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Османової Н.М. (, місцезнаходження: 85700, Донецька область, м. Волноваха, вул. Центральна, 43) про визнання дій державного виконавця протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 04 червня 2021 року.

Суддя Т.О. Шувалова