Справа № 160/5629/20
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2021-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 травня 2021 року справа № 160/5629/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі № 160/5629/20 (суддя Тулянцева І.В., повний текст рішення складено 06.01.2021р.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Дніпропетровської обласної прокуратури, Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур про визнання протиправними та скасування рішень, скасування наказів, поновлення на роботі та виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним і скасувати рішення Другої кадрової комісії Офісу Генерального прокурора України від 09 квітня 2020 р. № 224 "Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора";

- визнати протиправним і скасувати наказ прокурора Дніпропетровської області від 30 квітня 2020 р. № 370к про звільнення з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України прокуратури Дніпропетровської області та з органів прокуратури;

- поновити позивача на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України прокуратури Дніпропетровської області та в органах прокуратури, або на іншій рівнозначній посаді в Офісі Генерального прокурора та/або у відповідній регіональній прокуратурі;

- стягнути з прокуратури Дніпропетровської області середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 25 травня 2020 р. до дати фактичного поновлення на роботі, у порядку та за алгоритмом, визначеним постановами Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995, якою затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, та № 1155 від 11.12.2019 Про умови оплати праці прокурорів, яка набрала чинності 16.01.2020, з урахуванням п. 3 Розділу II Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури № 113 IX.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що наказом прокурора Дніпропетровської області № 370к від 30 квітня 2020 р. його звільнено з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України прокуратури Дніпропетровської області на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України Про прокуратуру. Підставою звільнення є рішення Другої кадрової комісії №224 від 09.04.20 "Про не успішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора". Вважає наказ про його звільнення таким, що прийнятий з порушенням чинного законодавства, оскільки в наказі не зазначено конкретної законодавчої підстави для його звільнення. Станом на день звільнення позивача були відсутні всі передбачені пунктом 9 частини 1 статті 51 Закону України Про прокуратуру підстави для звільнення, оскільки відбулося фактично перейменування органу прокуратури; скорочення посади прокурора, яку обіймав позивач до звільнення, також не проводилось, а прокуратура Дніпропетровської області не перебуває у стадії ліквідації або реорганізації. На думку позивача, атестація працівників прокуратури, за результатами якої видано наказ про звільнення містить ознаки дискримінації, оскільки обмежує його права та свободи, в тому числі гарантовані статтею 43 Конституції України та статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі.

Позивач, не погодившись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Скаржник, окрім доводів, викладених в обґрунтування пред`явленого позову, вказує на звуження судом першої інстанції його доводів, неналежну оцінку доказів. На думку скаржника, рішення про неуспішне проходження атестації є немотивованим та необґрунтованим, сама атестація проведена з грубими порушеннями процедури та прав осіб, що проходили таку атестацію. Крім того, звільнення на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України Про прокуратуру передбачає наявність обставини ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, або скорочення кількості прокурорів органу прокуратури, чого встановлено не було. Фактично відбулась зміна юридичної назви з Прокуратура Дніпропетровської області на Дніпропетровська обласна прокуратура без зміни загальної кількості прокурорів, що не може бути підставою для звільнення позивача.

У письмових відзивах на апеляційну скаргу Дніпропетровська обласна прокуратура та Офіс Генерального прокурора просять залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване. Відповідачі у відзивах стверджують, що Законом України № 113-IX запроваджено реформування системи органів прокуратури, при цьому згідно з пунктом 6 розділу ІІ Прикінцеві і перехідні положення, з дня набрання чинності вказаним вище законом всі прокурори вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України Про прокуратуру. Рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації є підставою для видання наказу керівника регіональної (обласної) прокуратури про звільнення прокурора з посади та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України Про прокуратуру. Таким чином, у зв`язку із надходженням до прокуратури Дніпропетровської області рішення Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, наказом прокурора Дніпропетровської області від 30 квітня 2020р. №370к його звільнено з посади на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України Про прокуратуру. Доводи позивача відносно того, що запроваджена Законом №113-ІХ атестація прокурорів є порушенням його конституційних прав і свобод не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки атестація є одним із способів перевірки та оцінки кваліфікації працівника, його знань і навичок, отже її проведення не є дискримінацією. Позивачем самостійно подано у встановлений законодавством строк і за встановленою формою заяву про намір пройти атестацію. За наслідками складення іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, позивач набрав 61 бал, що є менше прохідного балу для успішного складання іспиту (70 балів), та його було не допущено до проходження наступного етапу атестації. Ці результати відображені у відповідній відомості. Поновлення позивача на посаді в обласній прокуратурі є неможливим, оскільки позивач не пройшов атестацію.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги та доводи апеляційної скарги.

Представник Дніпропетровської обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора заперечив проти задоволення апеляційної скарги позивача.

Заслухавши позивача та представників сторін, вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

З матеріалів справи встановлено, що наказом прокурора Дніпропетровської області від 30.04.2020 за №370к відповідно до ст. 11 Закону України Про прокуратуру, підпункту 2 пункту 19 розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури, звільнено ОСОБА_1 з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України Про прокуратуру з 14 травня 2020року (т.1 а.с. 17).

Винесенню зазначеного наказу передувало прийняття 09.04.2020 Другою кадровою комісією рішення №224 Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складення іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки. Цим рішенням встановлено, що прокурор відділу нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, набрав 61 бал, що є менше прохідного балу для успішного складення іспиту, тому не допускається до проходження наступних етапів атестації. Прокурор ОСОБА_1 неуспішно пройшов атестацію (т.2 а.с.227).

Позивач, не погодившись з правомірністю прийняття рішення кадровою комісією та вважаючи наказ про звільнення протиправним, звернувся до суду із позовом про скасування рішення та наказу, поновлення його на посаді та в органах прокуратури, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, прийшов до висновку, що рішення кадрової комісії щодо позивача є обґрунтованим та правомірним, тому підстави для його скасування відсутні. Оскаржений наказ прокурора Дніпропетровської області від 30.04.2020 № 370к про звільнення позивача є таким, що прийнятий у межах, спосіб та в порядку, що визначенні чинним законодавством, а тому підстави для його скасування також відсутні. Як наслідок цього, відсутні підстави і для задоволення інших позовних вимог в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора та стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки такі позовні вимоги є похідними від попередніх.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, частково приходить до інших висновків з огляду на наступне.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Другої кадрової комісії Офісу Генерального прокурора України від 09 квітня 2020 р. № 224 "Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора".

Колегія суддів зазначає, що наказом Генерального прокурора № 221 від 03 жовтня 2019 р. затверджено Порядок проходження прокурорами атестації (далі - Порядок № 221). Виданий на виконання пункту 9 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону №113-IX наказ Генерального прокурора № 221 від 03 жовтня 2019 р. оприлюднений на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора 04 жовтня 2019 р. та позивач з його змістом ознайомлений.

Відповідно до пунктів 1, 9 та 10 розділу I Порядку № 221 атестація прокурорів - це встановлена розділом II Прикінцеві і перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" (далі - Закон) та цим Порядком процедура надання оцінки професійній компетентності, професійній етиці та доброчесності прокурорів Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур і військових прокуратур. Атестація проводиться на підставі письмової заяви прокурора Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури про переведення на посаду прокурора відповідно в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах, в якій зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних і на застосування процедур та умов проведення атестації. Форми типових заяв прокурора встановлено у додатку 2 до цього Порядку. Заява, вказана у пункті 9 розділу I цього Порядку, подається Генеральному прокурору прокурорами Генеральної прокуратури України (включаючи прокурорів Головної військової прокуратури, прокурорів секретаріату Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів), прокурорами регіональних прокуратур, військових прокуратур регіонів (на правах регіональних), прокурорами місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів та інших військових прокуратур (на правах місцевих) до 15 жовтня 2019 року (включно). Заява підписується прокурором особисто.

Вказаним Порядком встановлено, що атестація включає такі етапи: 1) складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора; 2) складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки; 3) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.

Повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів не допускається. Якщо складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних або інших причин, незалежних від членів комісії та прокурора, комісія призначає новий час (дату) складання відповідного іспиту для прокурора.

За результатами атестації прокурора відповідна кадрова комісія ухвалює одне із таких рішень: 1) рішення про успішне проходження прокурором атестації; 2) рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Атестація проводиться на підставі письмової заяви прокурора Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури про переведення на посаду прокурора відповідно в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах, в якій зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних і на застосування процедур та умов проведення атестації.

Перелік тестових питань для іспиту затверджується Генеральним прокурором та оприлюднюється на веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) не пізніше ніж за сім календарних днів до дня складання іспиту.

Тестування проходить автоматизовано з використанням комп`ютерної техніки у присутності членів відповідної кадрової комісії і триває 100 хвилин. Прокурор може завершити тестування достроково. Тестові питання обираються для кожного прокурора автоматично із загального переліку питань у кількості 100 питань. Кожне питання має передбачати варіанти відповіді, один з яких є правильним. Після закінчення часу, відведеного на проходження тестування, тестування припиняється автоматично, а на екран виводиться результат складання іспиту відповідного прокурора. Кожна правильна відповідь оцінюється в один бал. Максимальна кількість можливих балів за іспит становить 100 балів. Прохідний бал (мінімально допустима кількість набраних балів, які можуть бути набрані за результатами тестування) для успішного складання іспиту становить 70 балів.

Прокурор, який за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, не допускається до іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички, припиняє участь в атестації, а відповідна кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що вказані акти є чинними та підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Позивачем 10 жовтня 2019 р. подано заяву про переведення на посаду прокурора в обласній прокуратурі та про намір пройти атестацію (т.2 а.с.203). Позивач неуспішно пройшов атестацію, у зв`язку із тим, що за результатами складення іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, набрав 61 бал, що є менше прохідного балу для успішного складення іспиту.

Законом № 113-ІХ встановлено, що за результатами складення прокурором іспиту відповідна кадрова комісія ухвалює рішення щодо допуску прокурора до проведення співбесіди. Якщо прокурор за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, встановлений згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, це є підставою для недопущення прокурора до етапу співбесіди і ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором.

Суд апеляційної інстанції не знаходить слушними доводи позивача, що відповідачами не доведено обґрунтованість визначеного балу, адже іспит у формі анонімного тестування відбувався з використанням комп`ютерної техніки, що виключає суб`єктивну оцінку отриманого результату.

При цьому відповідачем надано, а судом першої інстанції долучено до матеріалів справи докази визначення компанії, яка має здійснювати забезпечення проведення комп`ютерного тестування, розроблення та публікацію екзаменаційних запитань з метою підготовки прокурорів до відповідного етапу атестації.

Належних доказів зауважень з боку позивача під час іспиту щодо технічних збоїв в системі та/або роботи програмно-апаратного комплексу матеріали справи не містять.

Єдиною підставою, за якою рішення кадрової комісії може бути скасовано в судовому порядку, це порушення процедури проведення атестації або процедури його прийняття, проте такі обставини не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції встановив, що оскаржене рішення кадрової комісії містить посилання на нормативно-правові акти, що підтверджують повноваження комісії, підстави та обґрунтування його прийняття набрання позивачем за результатами складення іспиту меншої кількості балів, ніж прохідний бал для успішного складення іспиту.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для скасування в судовому порядку рішення Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур № №224 від 09.04.2020. Тому, в цій частині позовних вимог позивача слід відмовити.

Щодо правомірності наказу прокурора Дніпропетровської області в частині звільнення позивача, відповідно до пункту 9 частини першої статті 51 Закону України Про прокуратуру(далі Закон №1697-VII).

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначено Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII Про прокуратуру (із змінами і доповненнями, в редакцій, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон №1697).

Згідно з п.9 частини першої ст.51 Закону №1697-VII, прокурор звільняється з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури від 19.09. 2019р. №113-IX запроваджено реформування системи органів прокуратури (далі Закон №113).

Законом №113 передбачено переведення прокурорів, зокрема у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду.

Відповідно до п.3 розділу ІІ Прикінцевих і перехідних положень Закону №113-IX, до дня початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур їх повноваження здійснюють відповідно Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, місцеві прокуратури.

Згідно з п.4 розділу ІІ Прикінцевих і перехідних положень Закону №113-IX, день початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур визначається рішеннями Генерального прокурора стосовно Офісу Генерального прокурора, усіх обласних прокуратур, усіх окружних прокуратур.

Наказом Офісу Генерального Прокурора Про окремі питання забезпечення початку роботи обласних прокуратур від 03 вересня 2020 року №410 перейменовано без зміни ідентифікаційних кодів юридичних осіб в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань юридичну особу Прокуратура Дніпропетровської області у Дніпропетровську обласну прокуратуру (т.4 а.с. 14).

Наказом Офісу Генерального Прокурора Про день початку роботи обласних прокуратур від 08 вересня 2020 року №414 визначено днем початку роботи обласних прокуратур 11 вересня 2020 року (т.4 а.с.17).

Отже, станом на час прийняття оскарженого наказу (30 квітня 2020 року) ні реорганізація, ні ліквідація Прокуратури Дніпропетровської області, де працював позивач, не відбувалася.

Відповідачами не підтверджено відповідними доказами та не доведено і факту скорочення кількості прокурорів.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24 квітня 2019 року у справі №815/1554/17, пунктом 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що прокурор звільняється з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури. Граматичний аналіз тексту наведеної вище норми дає підстави для висновку, що вжитий законодавцем роз`єднувальний сполучник або виділяє дві окремі підстави для звільнення прокурора із займаної ним посади: ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду; скорочення кількості прокурорів органу прокуратури. Колегія суддів наголосила, що наявність у пункті 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" двох окремих підстав для звільнення, які відокремлені сполучником "або", покладає на роботодавця обов`язок щодо зазначення в наказі про звільнення конкретної підстави, визначеної цим пунктом. Також Верховний Суд вказав на те, що принцип правової визначеності має застосовуватись не лише на етапі нормотворчої діяльності, а й під час безпосереднього застосування існуючих норм права, що даватиме можливість особі в розумних межах передбачати наслідки своїх дій, а також послідовність дій держави щодо можливого втручання в охоронювані Конвенцією та Конституцією України права та свободи цієї особи.

Таким чином, посилання відповідача в оскарженому наказі про звільнення позивача на пункт 9 частини першої статті 51 Закону №1697 без зазначення конкретної підстави для звільнення, породжує для позивача негативні наслідки у вигляді стану юридичної невизначеності щодо підстав такого звільнення.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що у даному випадку наявні підстави для скасування оскарженого наказу про звільнення позивача як протиправного, та як наслідок, необхідності поновлення позивача на раніше займаній посаді та в органах прокуратури.

Відповідно частини 2 статті 235 Кодексу законів про працю України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати. Відповідно до пункту 2 цього Порядку, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Пунктом 8 Порядку № 100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. При обчисленні заробітної плати не враховуються одноразові виплати, у тому числі, матеріальна допомога (підпункт б пункту 4 Постанови № 100).

Згідно з довідкою № 21-26, виданою Дніпропетровською обласною прокуратурою, заробітна плата позивача у березні 2020 р. складала 20346,32 грн., у квітні 2020 р. - 22734,63 грн., середня заробітна плата становить 23197,44грн., середньоденна заробітна плата - 1104,64грн. (т. 4, а.с.120, 121).

Розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу: 1104,64 (середньоденна заробітна плата) х 259 днів вимушеного прогулу за період з 15 травня 2020 р. (14 травня 2020 р. день звільнення є останнім днем роботи позивача) по 27 травня 2021 р. (день постановлення рішення судом апеляційної інстанції) = 286 101,76грн., що підлягає сплаті позивачу за виключенням відрахування податків та обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів.

Невідповідність висновків суду обставинам справи, помилкове тлумачення норм матеріального права, є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення у справі про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 ..

Керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.317, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі № 160/5629/20 - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ прокуратури Дніпропетровської області від 30 квітня 2020 року № 370к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури.

Поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури з 15 травня 2020 року.

Стягнути з Дніпропетровської обласної прокуратури () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15 травня 2020 року по 27 травня 2021 року включно у розмірі 286 101,76 грн. (двісті вісімдесят шість тисяч сто одна гривня сімдесят шість копійок) з відповідним відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені 27.05.2021р.

Повний текст постанови виготовлено 04.06.21р.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак