Справа № 711/2769/21
Суддя: Демчик Р. В.
Дата ухвалення: 2021-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2769/21
Номер провадження2-а/711/55/21
РІШЕННЯ
02 червня 2021 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді: Демчика Р.В.
при секретарі: Кофановій А.О.,
за участі позивача: ОСОБА_1 ,
представника позивача: Семенюк О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Придніпровського районного суду м. Черкаси адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 особі представника адвоката Семенюк Ольги Григорівни до старшого сержанта поліцейського ВПД №2 Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області Гонтар Олександра Миколайовича, третя особа: Золотоніський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень та скасування рішення, -
Позивач ОСОБА_1 особі представника адвоката Семенюк О.Г. звернулася до суду з адміністративним позовом до старшого сержанта поліцейського ВПД №2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області Гонтар О.М., третя особа: Золотоніський РВП ГУ НП в Черкаській області про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень та скасування рішення, в якому просила: визнати протиправною постанову ГБ № 521801 від 17 квітня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення, яка була складена поліцейським ВПД №2 Золотоніського районного ВП ГУНП в Черкаській області старшим сержантом Гонтар Олександром Миколайовичем та якою накладено штраф на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді 840грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП та скасувати вказану постанову.
В обґрунтування позову зазначено, що 17 квітня 2021 поліцейським ВПД №2 Золотоніського районного ВП ГУНП в Черкаській області старшим сержантом Гонтар Олександром Миколайовичем було складено постанову ГБ № 521801 від 17 квітня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення та накладено штраф на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді 840грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП. Проте, позивач вважає, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки нею не було вчинено жодного адміністративного правопорушення. Так, позивач вказує, що вона є жертвою домашнього насильства за наступних обставин. 17 квітня 2021 року вона разом із своїм колишнім чоловіком ОСОБА_2 , сином та матір`ю ( ОСОБА_3 ) поїхали на дачу, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У неї з колишнім чоловіком виникла сварка, в результаті якої, останній виламав палицю та почав її бити цією палицею по спині, стегнах, ногах. Все це відбувалося на очах ОСОБА_3 та дитини. В цей час прийшов сусід ОСОБА_4 , в якого вона взяли мобільний телефон та зателефонувала за номером «102» та повідомила про цей факт. Приблизно через годину прибули два поліцейських ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які запитали, що сталося і ОСОБА_1 повідомила про її побиття колишнім чоловіком. Потім вони запитали у матері позивача ОСОБА_3 про ці обставини, на що вона відповіла, що її колишній зять легенько дарив лозиною ОСОБА_1 . Вона не хотіла аби цей конфлікт знали сторонні люди і щоб зятя притягли до відповідальності. Як вказує позивач, більше нічого поліцейські не запитували та не з`ясовували, а склали оскаржувану постанову. Також позивач вказує, що поліцейські насміхалися з неї. Оскільки на тілі позивачки з`явились синці, 19.04.2021 вона звернулась до КУ «Черкаське обласне бюро судової-медичної експертизи», за результатами проведення експертизи було складено експертний висновок № 02-01/297, відповідно до якого експерт встановив наявність на тілі позивача наступних тілесних ушкоджень: крововиливи задньої поверхні тулубу, правої сідниці, лівої гомілки та лівого стегна. Ці ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Таким чином, позивач вказує, що зазначений висновок підтверджує її побиття колишнім чоловіком, а відтак здійснений нею виклик спецслужб за номером «102» не був завідомо неправдивим. Тому вона звернулась до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 05 травня 2021 року провадження у справі відкрито. Призначено справу до розгляду в судовому засіданні. Визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
У визначений ухвалою суду від 05.05.2021р. строк, відповідачем не надано суду відзив на позовну заяву.
В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. Від ВПД №2 Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області за підписом начальника Ровенчук В. надійшов лист від 21.05.2021 №1255/68/01-2021 згідно якого суду повідомлено, що поліцейський СРПП ВПД №2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області Гонтар О.М. знаходиться у відпустці за межами місця несення служби, тому прибути в судове засідання не зможе.
Разом з тим, слід зазначити, що до вказаного листа не надано належного доказу на підтвердження зазначених у ньому обставин, тому суд приходить до висновку, що належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, не з`явився в судове засідання без поважної причини, а відтак, згідно положень ч.3 ст. 205 КАС України, його неявка не перешкоджає розгляду справи.
Представник третьої особи Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Заслухавши пояснення сторони позивача, дослідивши надані сторонами суду письмові заяви по суті позовних вимог та докази, дійшов до наступних висновків.
Положенням ч. 1 ст. 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент: Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29-30).
Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною (параграф 32 рішення у справі «Hirvisaari v. Finland» («Хірвісаарі проти Фінляндії»)).
Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland» («Гірвісаарі проти Фінляндії») від 27 вересня 2001 року). Залишення без уваги ключових доводів сторони є прямим порушенням загальної вимоги про справедливість розгляду.
Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Із матеріалів справи убачається, що 17 квітня 2021 року поліцейським ВПД №2 Золотоніського районного ВП ГУНП в Черкаській області старшим сержантом Гонтар Олександром Миколайовичем було складено постанову ГБ № 521801 від 17 квітня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення та накладено штраф на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді 840грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.
Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що «17.04.2021р. близько 17год. 10хв. гр. ОСОБА_1 дала завідомо неправдивий виклик спецслужб, а саме зателефонувала на гарячу лінію «102» та повідомила про факт, якого не було».
Відповідно до п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.
Статтею 183 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб у вигляді накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Диспозиція ст. 183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.
В той же час, як вказує позивач, підставою виклику спецслужб позивачем ОСОБА_1 стало її побиття колишнім чоловіком ОСОБА_7 , з яким вона розірвала шлюб на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси 29.09.2021р. (справа № 711/6603/20).
Згідно висновку експерта №02-01/297 від 19.04.2021 б/н КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи», вбачається, що «у ОСОБА_1 мали місце наступні тілесні ушкодження: крововиливи задньої поверхні тулубу, правої сідниці, лівого стегна та лівої гомілки. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, по давності виникнення можуть відповідати часу оглянутою та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень».
Однак, відповідач, не перевіривши та не надавши оцінки обставинам, які зумовили позивача зателефонувати до лінії "102", тобто не вивчивши фактичні обставини справи, притягнув позивача до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до частини першої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.
Крім того, згідно з частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до частин третьої п`ятої статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Незважаючи на вказані обставини, відповідачем не надано суду достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, документів (матеріалів), на підставі яких було прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Згідно з ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає серед іншого рішення про скасування постанови і закриття справи.
З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню.
Керуючись ст. ст. 19, 55 Конституції України, ст. 9, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 251, ст. 289, ч. 1 ст. 293 КУпАП, ст. ст. 9, 72, 73, 74, 77, 229, 242, 243 -246, 286 КАС України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до старшого сержанта поліцейського ВПД №2 Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області Гонтар Олександра Миколайовича (м. Золотоноша, вул. Січова, 3), третя особа: Золотоніський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області (м. Золотоноша, вул. Січова, 3) про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень та скасування рішення задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову ГБ № 521801 від 17 квітня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення, яка була складена поліцейським ВПД №2 Золотоніського районного ВП ГУНП в Черкаській області старшим сержантом Гонтар Олександром Миколайовичем та якою накладено штраф на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді 840грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.
Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Головуючий: Р. В. Демчик