Справа № 159/1232/21
Суддя: Денисюк Т. В.
Дата ухвалення: 2021-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/1232/21
Провадження № 2-а/159/40/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Денисюк Т.В.

з участю секретаря судового засідання Гарбар О.В.

представника позивача Дробчак Л.В. (дистанційно)

представників відповідача Гапонюка І.М, Моніч Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом представника ОСОБА_1 - адвоката Дробчак Людмили Володимирівни до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

У березні 2021 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Дробчак Л.В. звернулась до суду із позовом до Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №674688 від 14.02.2021 року, в якому просила визнати оскаржувану постанову протиправною, скасувати її та провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за змістом оскаржуваної постанови серії ДПО18 №674688 від 14.02.2021 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП, у зв`язку з тим, що 14.02.2021 року о 12 годині 16 хвилин в м.Ковелі по вул.Володимирська, 125 керуючи транспортним засобом «Меrcedes - Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не подав сигнали світловими покажчиками повороту здійснюючи поворот праворуч та на момент перевірки документів не мав або не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ, поліс обов`язкового страхування, чим порушив п.п.9.2 «б», 2.1 «а», «ґ» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України). Проте жодних протиправних дій ОСОБА_1 не вчиняв, оскільки знаючи про несправність світлових покажчиків прямував до станції технічного обслуговування по АДРЕСА_1 та попередив інших учасників дорожнього руху про маневр повороту праворуч за допомогою витягнутої лівої руки, зігнутої під прямим кутом, як того вимагає п.9.3 ПДР України. Відеореєстратор в службовому автомобілі поліцейського не зафіксував поданий ОСОБА_1 знак рукою через розташування з обмеженим обсягом видимості та через технічні характеристики транспортного засобу довжина якого складає 5 метрів.

За вказаних умов представник позивача вважає, що вина ОСОБА_1 не доведена за критерієм «поза розумним сумнівом» та в силу принципу презумпції невинуватості усі сумніви повинні трактуватись на його користь, що має наслідком скасування постанови та закриття провадження.

В обґрунтування позову в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП представник позивача вказує на порушення поліцейським вимог процесуального законодавства, які полягають у неконкретності обвинувачення, оскільки в постанові перелічені обидві альтернативні форми об`єктивної сторони правопорушення: «керування транспортним засобом особою, яка не має при собі посвідчення водія» та «керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила для перевірки посвідчення водія».

Також представник позивача протиправність оскаржуваної постанови обґрунтовує порушенням поліцейським права ОСОБА_1 на захист, оскільки не надана позивачу можливість скористатись правовою допомогою адвоката Дробчак Л.В, з яким у нього вже був укладений договір, а відмова ОСОБА_1 від безоплатної правової допомоги є його правом вільного вибору захисника.

У позовній заяві представник позивача зазначає крім іншого про упередженість поліцейського, який не долучив до постанови письмових пояснень ОСОБА_1 та порушив вимоги законодавства під час адміністративного затримання, які полягали у неповідомленні близьких осіб про факт затримання.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Дробчак Л.В. позов підтримала повністю, клопотала визнати недопустимими та не приймати до уваги два диски з відеозаписами з місця події, які долучені відповідачем до відзиву на позов, мотивуючи тим, що копії цих відеозаписів не скеровані відповідачем позивачу та його представнику у встановленому процесуальним законодавством порядку та не підписані цифровим підписом.

Додатково адвокат Дробчак Л.В. в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 подав знак повороту рукою завчасно, увімкнути аварійну сигналізацію не мав можливості через несправність системи.

Представник відповідача Гапонюк І.М. та Моніч Т.М. проти задоволення позову заперечили зазначивши, що вчинені ОСОБА_1 правопорушення зафіксовані реєстратором на форменому одязі поліцейського та реєстратором в службовому автомобілі, зокрема на відеозаписі відображено маневр транспортного засобу «Mercedes-Benz» номерний знак НОМЕР_1 , спочатку праворуч, а потім ліворуч, без покажчиків повороту та без сигналів руками. Під час руху в автомобілі працювали габаритні вогні, однак не була увімкнута аварійна світлова сигналізація. Після зупинки та повідомлення причин зупинки ОСОБА_1 відмовився пред`явити посвідчення водія та документи на транспортний засіб, мотивуючи тим, що має право не пред`являти документи допоки поліцейський не доведе, що він водій. Також представник відповідача просив врахувати факт написання ОСОБА_1 доданих до позовної заяви пояснень та клопотань вже після закінчення розгляду поліцейським справи та оголошення оскаржуваної постанови.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши докази у справі, дійшов висновку про наявність підстав для частково задоволення позову, виходячи з наступного.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил.

У пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законом.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (рішення у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року) особа, яка володіє чи керує автомобілем підпадає під дію спеціальних правил, оскільки використання транспортного засобу є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізував своє право володіти автомобілем, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Контроль за дотриманням Правил дорожнього руху в силу ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» покладено на органи поліції.

У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративне правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративного стягнення та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст.222 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.126, ч.2 ст.122 КУпАП віднесені до повноважень органів Національної поліції.

Згідно ст.258 КУпАП та п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджені наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, поліцейський виносить постанову у справі на місці вчинення правопорушення та без складання протоколу.

Згідно п.10 розділу ІІІ вказаної Інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом постанови серії ДПО18 №674688 від 14.02.2021 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за порушення пунктів 9.2 «б», 2.1 «а», «ґ», «в» ПДР України та зазначено, що він 14.02.2021 року о 12 год. 16 хв. керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz» номерний знак НОМЕР_1 не надав сигнали світловими покажчиками повороту здійснюючи поворот праворуч, на момент перевірки не мав або не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ, поліс обов`язкового страхування, тобто вчинив правопорушення передбачені ч.1 ст.126, ч.2 ст.122 КУпАП.

На підставі ст.36 КУпАП на ОСОБА_1 накладено стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених (ч.2 ст.122 КУпАП), яке на час події становило 425 гривень.

Диспозиція ч.2 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення, зокрема правил користування попереджувальними сигналами при зміні напрямку руху.

Згідно п.9.1 «а» ПДР України попереджувальними сигналами є сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою.

Водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед поворотом (п.9.2 «б» ПДР).

Подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.

Подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів. (п.9.4 ПДР)

У разі несправності світлових покажчиків повороту сигнали повороту ліворуч подаються лівою рукою або правою, витягнутою вбік і зігнутою у лікті під прямим кутом угору.

Сигнали повороту праворуч подаються правою рукою або лівою рукою, витягнутою вбік і зігнутою у лікті під прямим кутом угору (п.9.3 ПДР).

На механічному транспортному засобі, що рухається з технічними несправностями, якщо такий рух не заборонено, повинна бути ввімкнена аварійна світлова сигналізація ( п.9.9 «в» ПДР).

З долученого представником позивача до позовної заяви відеозапису події (отриманого від відповідача на адвокатський запит), а також з відеозаписів наданих відповідачем (які є ідентичними) вбачається, що ОСОБА_1 рухаючись на автомобілі «Mercedes-Benz» номерний знак НОМЕР_1 , не вмикаючи аварійної світлової сигналізації здійснив поворот праворуч, а потім ліворуч не попереджаючи про такі маневри світловими покажчиками чи рукою, у зв`язку із чим був зупинений представником поліції.

Безпідставними є твердження представника позивача про технічну неспроможність відеореєстратора в службовому автомобілі зафіксувати знаки, які подавав позивач рукою, адже на відео чітко відображений маневр повороту як праворуч, так і ліворуч, зафіксоване місце водія, який знаків рукою не подавав.

Крім того, як вбачається із розмови водія та поліцейського, водій знав про технічну несправність транспортного засобу ще до початку руху, а отже знехтував визначеним п.2.3 ПДР обов`язком забезпечити перед виїздом технічно справний стан транспортного засобу.

Також суд звертає увагу позивача на те, що за змістом ПДР дії чи бездіяльність учасників дорожнього руху не повинна створювати небезпеку.

Тому водій, який керує несправним транспортним засобом довжиною 5 метрів має переконатись, що знаки, які він подає рукою видимі для інших учасників дорожнього руху та увімкнути аварійну сигналізацію.

Твердження представника позивача про несправність усіх світлових сингалів, включаючи аварійної сигналізації не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки на долученому до позовної заяви представником позивача відео зображено робочий стан габаритних вогнів на транспортному засобі «Меrcedes - Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а сам ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейським та адвокатом із БПД пояснив, що не повинен був вмикати покажчиків, достатньо подати сигнал рукою.

З урахуванням наведеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у порушенні п.9.2 «б» ПДР України та відповідно у вчиненні правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП.

Що стосується тверджень представника позивача про порушення прав позивача на захист, то суд їх відхиляє з огляду на те, що законом не визначена обов`язкова участь адвоката при розгляді справи на місці вчинення правопорушення.

Згідно відеозапису з бодікамери поліцейського, останній роз`яснив ОСОБА_1 права, повідомив зміст правопорушення, заслухав пояснення, не перешкоджав зв`язатись в телефонному режимі з адвокатом, забезпечив право на безоплатну правову допомогу, від якої ОСОБА_1 відмовився, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв, його усні клопотання зводились до незгоди із притягненням до відповідальності.

Як вбачається із відеозапису долучені до позовної заяви письмові клопотання написані вже після винесення оскаржуваної постанови.

Окрім того, позивач в повному обсязі реалізував своє право на професійну правничу допомогу звернувшись до суду з даним позовом. Всі його доводи були вислухані судом, проте інших доказів чи пояснень ніж ті, що були враховані поліцейським при винесенні оскаржуваної постанови суду не надано.

Доказів, які б спростовували факт вчинення позивачем правопорушення суду не надано, а ті обставини, на які посилається позивач як на підставу скасування постанови в частині притягнення до відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, наведені ним з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Так, клопотання представника позивача про визнання наданого відповідачем відеозапису події недопустимим доказом не ґрунтується на вимогах процесуального законодавства.

У клопотанні адвокат покликається на невиконання відповідачем обов`язку скерувати позивачу копію відеозапису листом із описом вкладення.

Проте, відповідно до ч.9 ст.79 КАС України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Як вбачається із змісту позовної заяви, та підтвердила в судовому засіданні представник позивача, сторона позивача отримала копію відеозапису на адвокатський запит №15-02/02-2021 від 15.02.2021 року. Витяг з цієї копії долучений до позовної заяви.

Суд під час розгляду справи в суді забезпечив представнику позивача можливість подати свої зауваження щодо змісту відеозапису та зобов`язав відповідача повторно надати копії долучених до відзиву дисків. Останні скеровані представнику позивача на google диск.

Відсутність цифрового підпису на долучених до матеріалів справи копій відеозаписів не є підставою для визнання цих доказів недопустимими, оскільки в постанові про адміністративне правопорушення вказаний пристій на якій здійснено запис, відеозапис наданий представником відповідача суду є ідентичним запису, який наданий представнику позивача на його адвокатський запис та долучений останнім до позовної заяві, тому відсутні підстави вважати, що відбулось спотворення відео.

Крім того, цифровий підпис відсутній і на відео, яке долучено представником позивача до позовної заяви і зміст якого покладено в основу обґрунтування позову.

Таким чином, суд не встановив істотних порушень при винесенні інспектором поліції постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

За наявності порушень Правил дорожнього руху несуттєві недоліки в оформленні доказів не можуть слугувати приводом для скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Що стосується постанови в частині притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, то суд погоджується з доводами представника позивача щодо порушення поліцейським при формулюванні обвинувачення вимог законодавства.

Так, диспозиція ч.1 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за два різних самостійних правопорушення: 1) керування транспортним засобом особою, яка не має при собі посвідчення водія; 2) непред`явлення посвідчення водія та інших реєстраційних документів на транспортний засіб, страхового полісу.

У постанові інспектор вказав обидві форми об`єктивної сторони правопорушення, що суперечить вимозі пред`явлення конкретного обвинувачення, адже притягнення до відповідальності можливо лише за конкретний склад правопорушення.

За таких умов постанову серії ДПО18 №674688 від 14.02.2021 року в частині притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП необхідно скасувати і справу за цією статтею закрити.

Враховуючи те, що стягнення накладено на позивача за правилами ч.2 ст.36 КУпАП в межах санкції за більш серйозне правопорушення, яким є ч.2 ст.122 КУпАП, то на захід стягнення виключення обвинувачення за ч.1 ст.126 КУпАП не впливає.

Керуючись ст.ст. 2,5-9, 19, 72, 77, 90, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі ст. ст. 9, 245, 251, 254, 268, 283, 286, 287 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Постанову серії ДПО18 №674688 від 14.02.2021 року винесену виконуючим обов`язки старшого інспектора роти з обслуговування м.Ковеля УПП у Волинській області Корнелюка Владислава Сергійовича в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу правопорушення.

У задоволенні адміністративного позову представника ОСОБА_1 адвоката Дробчак Людмили Володимирівни про скасування постанови серії ДПО18 №674688 від 14.02.2021 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Представник позивача - Дробчак Людмила Володимирівна , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса для листування: АДРЕСА_2 .

Відповідач - Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, адреса: м.Луцьк вул.Залізнична, 15.

ГоловуючийТ. В. Денисюк