Справа № 480/1306/21
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2021-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 червня 2021 року Справа № 480/1306/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Шаповала М.М., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/1306/21 за позовом приватного малого виробничого підприємства "Юніта" до Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень та карток відмови,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач просить суд:
Свої вимоги обґрунтовує тим, що Слобожанською митницею Державної митної служби України прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які на думку позивача є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки не містить фактичного викладу розбіжностей, які надають правову підставу вимагати від декларанта додаткових документів відповідно до статті 53 МК України, письмова вимога про надання додаткових документів до декларанта не надходила, митна консультація проведено формально.
Так, висновки про використання декларантом відомостей, які не підтверджені в повній мірі документально та про наявність розбіжностей у поданих документах ніяким чином відповідачем не обґрунтовані.
Це свідчить про невідповідність рішень про коригування митної вартості вимогам ч. 2 ст. 55 МК України.
За висновком відповідача декларантом не надано документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, передбачені п. 2 ст. 53 МК України, що не відповідає фактичним обставинам. Документи надані разом з декларацією містили необхідні відомості відносно складових митної вартості. Ніяких зауважень щодо розбіжностей у поданих документах, їх підробки чи відсутності відомостей митним органом не висловлювалось.
Наведені у рішеннях про коригування митної вартості відомості про проведення консультацій з декларантом не відповідають дійсності. Фактично ніяких консультацій проведено не було, оскільки відповідач відмовився надати будь-які інформацію з декларації на яку посилається, а лише безпідставно вимагав подання додаткових документів. Визначення митної вартості за додатковим методом без проведення консультацій є незаконним. Крім того, неподання додаткових документів на запит митного органу за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості за першим методом , не є достатньою підставою для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі.
В судове засідання представник позивача не з`явився.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у письмовому відзиві позов не визнав. Пояснив, що позивачем подано митні декларації та заявлено до митного оформлення товар, а саме: "Папір з однобічним покриттям РЕ: без друку 170+15г/м2, розміром 175ml- 3,093 тон, без друку 200+15г/м2, розміром 250ml- 5,075 тон, без друку 200+15г/м2, розміром 340ml- 2,445 тон, з друком 200+15г/м2, розміром 250ml- 9,401 тон, з друком 200+15г/м2, розміром 340ml - 7,403 тон. Папір, розрізаний за певною формою (непрямокутною формою), багатошаровий, з однобічним покриттям поліетиленом. Є заготовкою для виготовлення паперових стаканчиків", "Папір, розрізаний за певною формою (непрямокутною формою), багатошаровий, з однобічним покриттям поліетиленом: Заготовка паперового стакана: 170+15г/м2, розміром 175ml-10,775 тон, 200+15г/м2, розміром 250ml-6,963тон, 200+15г/м2, розміром 340ml-5,400 тон", "Папір, розрізаний за певною формою (непрямокутною формою), з однобічним покриттям поліетиленом. Заготовка паперового стакана: 170+15г/м2,розміром 175ml-10,683тон, 200+15г/м2, розміром 250ml-7,517тон, 200+15г/м2,розміром 340ml-5,001тон. Загальна товщина заготовки 170+15г/м2-257 мкм, товщина поліетиленового покриття- 10мкм. Загальна товщина заготовки 200+15г/м2-294 мкм., товщина поліетиленового покриття- 10мкм". При порівнянні рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів митне оформлення яких вже здійснено, виявлено, що рівень подібних цін значно перевищує заявлену декларантом позивача. Встановлено, що подані документи не підтверджують у повній мірі задекларований рівень митної вартості товару. Було запропоновано надати додаткові документи. Позивачем повідомлено, що документи надані у повному обсязі і надання додаткових неможливе. У зв`язку з цим та не підтвердженням заявленої митної вартості поданими документами було прийнято рішення про коригування митної вартості. На момент прийняття рішень програмно-інформаційний комплекс містив інформацію що оформлення ідентичних та подібних товарів з рівнем митної вартості за митною декларацією. Просить у задоволенні позову відмовити.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
17.02.2020 між приватним малим виробничим підприємством "ЮНІТА" (Суми, Україна) та Nanning Paperjoy Paper Industry Co. Ltd (Китай) укладено Контракт № 2 про купівлю заготовок для паперових стаканчиків.
На виконання вимог контракту Nanning Paperjoy Paper Industry Co. Ltd продало, а приватне мале виробниче підприємство "ЮНІТА" купило товар, зазначений в інвойсі № PIVASV003 від 03.07.2020 (ВМД ІМ 40 ДЕ UA807290/2020/021452).
07.09.2020 до ВМО "Центральний" митного поста "Суми" Слобожанської митниці Держмитслужби представником ТОВ "Автопорт Сервіс" (що працює за договором про надання брокерських послуг з ПМВП "Юніта") до митного контролю та митного оформлення подано електронну митну декларацію № UA807290/2020/021452 на товар, що поставляється в Україну Nanning Paperjoy Paper Industry Co.Ltd", країна виробництва: Китай, який надійшов на адресу ТОВ "Юніта" (код 14001196) на виконання умов договору від 17.02.2020 № 2, а саме: "Папір з однобічним покриттям РЕ: без друку 170+15г/м2, розміром 175ml- 3,093 тон, без друку 200+15г/м2, розміром 250ml- 5,075 тон, без друку 200+15г/м2, розміром 340ml- 2,445 тон, з друком 200+15г/м2, розміром 250ml- 9,401 тон, з друком 200+15г/м2, розміром 340ml - 7,403 тон. Папір, розрізаний за певною формою (непрямокутною формою), багатошаровий, з однобічним покриттям поліетиленом. Є заготовкою для виготовлення паперових стаканчиків". Декларант обрав основний метод визначення митної вартості товарів за ціною договору.
ПМВП "Юніта" разом з митною декларацією № UA807290/2020/021452 від 07.09.2020 було подано наступні документи:
- зовнішньоекономічний договір № 2 від 17.02.2020;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту), специфікація № 2 від 17.02.2020;
- пакувальний лист б/н від 03.07.2020;
- рахунок-фактура № РІVАSV003 від 03.07.2020;
- рахунок-фактура (інвойс на передплату) № РІVАSV0 від 22.05.2020;
- коносамент № 181АQ20С0108157М1 від 25.07.2020;
- автотранспортна накладна № 378237 від 04.09.2020;
- декларація про походження товару (інвойс № РІVАSV003) від 03.07.2020;
- платіжний документ № ПД18 від 01.06.2020;
- платіжний документ № ПД19 від 15.07.2020;
- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконання договору № LS-4303427 від 01.09.2020;
- сертифікат якості б/н від 03.07.2020.
За МД № UA807290/2020/021452 від 07.09.2020 спрацювала АСАУР, що підтверджується скріншотом з АСМО "Інспектор", зокрема: 105-2 "Контроль правильності визначення митної вартості товарів": Необхідно перевірити достовірність декларування транспортних витрат (фрахт контейнерів). Згідно наявної інформації, фрахт контейнера з відповідної країни до порту призначення коштує близько від 3500 до 4300 USD. Перевірити документи, що підтверджують транспортні витрати. Витребувати документи, що підтверджують митну вартість та її складові, відомості про які зазначені у гр. 44 МД (якщо такі не були подані митниці), їх скан-копії з ЕЦП декларанта прикріпити до МД. 106-2 "Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів": По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1) Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 № 689 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України. Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 МКУ".
Відповідачем за МД № UA807290/2020/021452 від 07.09.2020 в результаті вивчення поданих до митного оформлення документів, порівняння задекларованого за ціною угоди рівня митної вартості оцінюваних товарів з рівнем митної вартості оцінюваних товарів з рівнем митної вартості ідентичних та подібних товарів, оформлених митницями ДМС України раніше було встановлено: подані до митного оформлення документи, відповідно до частини 2 ст.53 МК України, містили розбіжності, які мали вплив на правильність визначення митної вартості та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зокрема:
- задекларований рівень митної вартості товару нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари (заявлений рівень митної вартості товару 1) складає 1,23 USD/кг., рівень митної вартості подібних товарів від 1,297 USD/кг.;
- подані до митного оформлення документи (зовнішньоекономічна угода, інвойс, специфікація) не підтверджують в повній мірі задекларований найменший рівень митної вартості;
- значно зменшилась фактурна вартість однакових артикулів та не надано ґрунтовного пояснення з цього приводу;
- митна декларація країни відправлення надана без перекладу на українську мову митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземну мову міжнародного спілкування, відповідно до вимог ст. 254 МК України.
07.09.2020 відповідачем повідомлено позивача про необхідність надання додаткових документів для підтвердження рівня митної вартості товарів.
З 08.09.2020 по 09.09.2020 декларантом підприємства надіслано додаткові документи.
10.09.2020 декларантом надано лист, в якому було зазначено про неможливість надання додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість.
Відповідачем у зв`язку з ненаданням декларантом документів 10.09.2020 прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UА807000/2021/001843/2 за другорядним методом визначення митної вартості (за ціною договору щодо ідентичних товарів), де за основу взято наявну в митниці цінову інформацію, що міститься в ціновій базі ЕАІС про ідентичний товар, зокрема оформлений раніше ПМВП "Юніта" на схожих комерційних умовах за фактами митних оформлень, що наявні в АСМО Інспектор - МД № UА807290/2020/021452 від 13.07.2020.
Із копії рішення про коригування митної вартості вбачається, що товар був оформлений у митному відношенні у вільне використання по МД від 10.09.2020 № UА807290/2020/021879 з використанням права декларанта здійснити митне оформлення товару з наданням фінансової гарантії у відповідності до статті 55 МКУ. Можливі втрати Державного бюджету України у разі здійснення митного оформлення товару за митною вартістю, визначеною декларантом складають 9 638,87 грн.
14.01.2020 між приватним малим виробничим підприємством "ЮНІТА" (Суми, Україна) та Nanning Lvshang Paper Co. Ltd (Китай) укладено Контракт № 4 про купівлю заготовок для паперових стаканчиків.
Так, на виконання вимог контракту Nanning Lvshang Paper Co. Ltd продало, а приватне мале виробниче підприємство "ЮНІТА" купило товар, зазначений в інвойсі № LS109-2 від 24.09.2020 (ВМДІМ 40 ДЕ UA807290/2020/032437).
Приватне мале виробниче підприємство "Юніта" разом з митною декларацією № UА807290/2020/032437 від 28.12.2020 було подано наступні документи:
- зовнішньоекономічний договір № 4 від 14.01.2020;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Специфікація № 1 від 24.09.2020;
- пакувальний лист б/н від 24.09.2020;
- рахунок-фактура № LS109-2 від 24.09.2020;
- рахунок-фактура (інвойс на передплату) № LS109-2 від 11.08.2020;
- автотранспортна накладна № 289157 від 25.12.2020;
- декларація про походження товару (інвойс № LS109-2) від 24.09.2020;
- некласифікований транспортний (перевізний) документ наряд 4517 від 22.12.2020;
- платіжний документ № ПД20 від 17.08.2020;
- платіжний документ № ПД24 від 25.09.2020;
- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконання договору № LS-4327141 від 22.12.2020;
- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконання договору № LS-4327142 від 22.12.2020;
- копія митної декларації країни відправлення № UА9228758/3898 від 16.10.2020.
- сертифікат якості б/н від 24.09.2020.
За МД № UА807290/2020/032437 від 28.12.2020 спрацювала АСАУР, що підтверджується скріншотом з АСМО "Інспектор" (додається), зокрема: 105-2 "Контроль правильності визначення митної вартості товарів": Необхідно перевірити достовірність декларування транспортних витрат (фрахт контейнерів). Згідно наявної інформації, фрахт контейнера з відповідної країни до порту призначення коштує близько від 3500 до 4300 USD. Перевірити документи, що підтверджують транспортні витрати. Витребувати документи, що підтверджують митну вартість та її складові, відомості про які зазначені у гр.44 МД (якщо такі не були подані митниці), їх скан-копії з ЕЦП декларанта прикріпити до МД. 106-2 "Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів": По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1) Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 № 689 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України". Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 МКУ.
За МД № UА807290/2020/032437 від 28.12.2020 в результаті аналізу наданих до митного оформлення документів було виявлено, що для підтвердження заявленої митної вартості наданих документів було недостатньо. В наданих документах виявлені недоліки: митна декларація країни відправлення надана в неналежній якості для перегляду, крім того в її відповідній графі відсутнє посилання на номер угоди (або інвойсу), не надавались документи, які мали б вплив на процес формування та підтвердження заявленої митної вартості, а саме: прайс-листи тощо.
Декларанта повідомлено про необхідність надання додаткових документів для підтвердження рівня митної вартості товарів.
На запит митниці позивачем надано додаткові документи: платіжні доручення про оплату за транспортування вантажу.
29.12.2020 декларантом надано лист про відмову від надання інших додаткових документів.
Відповідачем у зв`язку з ненаданням декларантом документів 29.12.2020 було прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UА807000/2020/002680/2 за другорядним методом визначення митної вартості (за ціною договору щодо ідентичних товарів) на підставі наявної цінової інформації.
01.08.2020 між приватним малим виробничим підприємством "ЮНІТА" (Суми, Україна) та Nanning Dihui Paper Products Co. Ltd (Китай) укладено Контракт № 5 про купівлю заготовок для паперових стаканчиків.
Так, на виконання вимог вищевикладеного контракту Nanning Nanning Dihui Paper Products Co. Ltd продало, а приватне мале виробниче підприємство "ЮНІТА" купило товар, зазначений в інвойсі № DH20200811 від 15.10.2020 (ВМД ІМ 40 ДЕ UA807290/2021/000311).
Приватне мале виробниче підприємство "Юніта" разом з митною декларацією № UА807290/2021/000311 від 11.01.2021 було подано наступні документи:
- зовнішньоекономічний договір № 5 від 01.08.2020;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту);
- специфікація №1 від 15.10.2020;
- пакувальний лист б/н від 13.10.2020;
- рахунок-фактура № DН20200811 від 15.10.2020;
- рахунок-фактура (інвойс на передплату) № DН20200811 від 11.08.2020;
- автотранспортна накладна № 371802 від 08.01.2021;
- декларація про походження товару (інвойс № DН20200811) від 15.10.2020;
- платіжний документ № ПД23 від 20.08.2020;
- платіжний документ № ПД26 від 21.10.2020;
- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконання договору № LS-4328891 від 29.12.2020;
- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконання договору № LS-4328893 від 29.12.2020;
- інші некласифіковані документи від 11.01.2021;
- сертифікат якості б/н від 15.11.2020.
За МД № UA807290/2021/000311 від 11.01.2021 в результаті аналізу наданих до митного оформлення документів було виявлено, що для підтвердження заявленої митної вартості наданих документів було недостатньо.
В наданих документах виявлені недоліки: інвойс та рахунок на передоплату надані в неналежній якості для перегляду, не надавались документи, які мали б вплив на процес формування та підтвердження заявленої митної вартості, а саме: митна декларація країни відправлення, прас-листи тощо.
Враховуючі вищезазначене та сумніви в рівні заявленої митної вартості в порівнянні з наявною в митниці ціновою інформацією за фактами митних оформлень ідентичних товарів ЄАІС Держмитслужби, у відповідності з вимогами частини 3 статті 53 Митного кодексу України (далі - МКУ) декларанта було повідомлено про необхідність надання додаткових документів для підтвердження рівня митної вартості товарів.
На запит митниці декларантом надавались додаткові документи: переклад сертифікату якості, платіжні доручення про оплату за транспортування вантажу. 12.01.2021 декларантом було надано лист про відмову від надання інших додаткових документів.
Відповідачем у зв`язку з ненаданням декларантом документів 12.01.2021 було прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2021/000045/2 за другорядним методом визначення митної вартості (за ціною договору щодо ідентичних товарів) на підставі наявної цінової інформації.
Згідно рішення, товар був оформлений у митному відношенні у вільне використання по МД від 13.01.2021 № UA807290/2021/000477 з використанням права декларанта здійснити митне оформлення товару з наданням фінансової гарантії у відповідності до статті 55 МКУ. Можливі втрати Державного бюджету України у разі здійснення митного оформлення товару за митною вартістю, визначеною декларантом складають 7911,55 грн.
Суд вважає, що такі рішення відповідача не відповідають вимогам митного законодавства та підлягають скасуванню.
Порядок митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів, регулюються положеннями Митного кодексу України, а також положеннями Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування. Відповідно до ст. 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів. За приписами ст. 318 МК України митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи. Відповідно до ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення. Статтями 49, 50 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Відповідно до ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідно до ст.51 ч. 2 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Відповідно до ч.ч 2-4, зазначеної статті Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59, 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Відповідно до вимог ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до вимог ст. 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Згідно з вимогами ч. 1 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
З наведених норм вбачається, що відповідач мав повноваження вимагати подання позивачем додаткових документів лише у випадках, визначених ч. 3 ст. 54 МК України, тобто виявлення у поданих документах розбіжностей, наявних ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни. З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в частині 2 статті 53 Митного кодексу України. В такому випадку митний орган зобов`язаний витребовувати лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України, тобто використовувати надане повноваження виключно для виконання покладеної на нього законом функцій. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Позивачем митному органу були надані документи, що передбачені статті 53 Митного кодексу України, повідомлено, що додаткові документи надані бути не можуть. Ні у запиті про надання додаткових документів, ні у відзиві на позов відповідачем не повідомлено про встановлення ним обставин, що ст. 58 МК визначені як підстава для незастосування основного методу визначення митної вартості. У рішенні про коригування митної вартості відповідач вказує на наявність розбіжностей у поданих документах. При цьому ним не подано ніяких доказів наявності таких розбіжностей, не повідомлено які саме розбіжності за якими показниками та у яких документах ним було виявлено. Спрацювання АСАУР як підстава для витребовування додаткових документів чи не застосування основного методу визначення митної вартості Митним кодексом України не визначена. Суд вважає, що відповідачем не доведено наявності у нього визначених МК України підстав вимагати у позивача подання додаткових документів та підстав для визначення митної вартості не за основним методом.
Відповідно до ст. 60 МК України під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними. Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку. Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари. У разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена. У разі якщо кошти та витрати, зазначені в пунктах 5-7 частини десятої ст. 58 цього Кодексу, включаються у вартість операції, здійснюється коригування для врахування значної різниці у таких коштах і витратах між оцінюваними товарами та відповідними подібними (аналогічними) товарами, що зумовлено різницею у відстанях і способах транспортування.
Щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч. 3 ст. 132 КАС України).
Частинами 1, 2 ст. 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.
Так, згідно з ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Водночас частинами 4, 5 ст. 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 7, 9 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Дослідивши надані представником позивача документи, суд враховує ту обставину, що витрати на правничу допомогу не є співмірними із складністю справи, виконаними роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а спірні правовідносини не новими у судовій практиці. Отже, підготовка до вказаної справи не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, а також не потребувала значних витрат часу та коштів, які заявлені позивачем як витрати на правову допомогу.
Таким чином, з урахуванням досліджених судом доказів щодо витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи те, що у даній справі провадження було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, для розгляду справи адвокат у судові засідання не з`являвся, надані послуги зводились виключно до формування позовної заяви, суд дійшов висновку, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, тому суд, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 2000 грн, та відшкодувати цю суму позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Відповідно до ст. 139 КАС України суд вважає за необхідне присудити позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської митниці Держмитслужби 5810 грн в рахунок повернення судового збору.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов приватного малого виробничого підприємства "Юніта" до Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень та карток відмови задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал