Справа № 260/1391/21
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2021-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 рокум. Ужгород№ 260/1391/21
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Рейті С.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та спонукання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, яким просить:

1. Відкрити адміністративне провадження;

2. Звільнити від сплати судового збору повністю;

3. Визнати протиправним не реагування відповідача на заяву позивача від 22.06.2020 року та стягнути з нього упущену вигоду сім тисяч п`ятсот сімдесят шість гривень сорок вісім копійок + ще за 5 днів;

4. Судові витрати віднести на рахунок відповідача.

Ухвалою судді від 20.04.2021 року вказану позовну заяву залишено без руху з підстав невідповідності останньої вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України в частині не надання позивачем доказів сплати судового збору та необгрунтованості підстав для звільнення її від сплати такого, а також, не надання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із доказами поважності причин його пропуску.

Ухвалою суду від 11.05.2021 року, за клопотанням позивача, продовжено процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви залишеної без руху до 21.05.2021 року.

28.05.2021 року до суду надійшло декілька клопотань позивача, в тому числі, ряд клопотань про звільнення від сплати судового збору, зокрема, з таких підстав:

- оскільки позивач являється непрацездатною особою, а в ухвалі суду не міститься посилання на закони про сплату судового збору непрацездатними особами;

- у відповідності до п. 3 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", оскільки предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю;

- оскільки сума 1816,00 грн. перевищує 5 % річного доходу за 2020 рік.

Розглянувши клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011 року, судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

За приписами ст. 2 вищевказаного Закону, платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Суд зазначає, що статтею 5 Закону України "Про судовий збір" визначено вичерпний перелік осіб, які звільнені від сплати судового збору.

Положеннями ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною 2 цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. За приписами частини 1 статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Підставою для вчинення судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві, яка подається до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України, повинна довести ті обставини і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Вказаною нормою передбачено право суду, а не його обов`язок щодо відстрочення сплати судового збору, при цьому, статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Загальні засади щодо відстрочення або розстрочення сплати судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати наділяють суд правом а не обов`язком. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних доказів та обставин справи, що впливають на задоволення клопотання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 8 Закону України Про судовий збір та статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України, за змістом яких рішення про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати суд може прийняти лише у випадку, якщо при дослідженні доказів та встановленні інших обставин справи, дійде висновку про можливість задоволення відповідного клопотання.

Відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.05.2010 року у справі Пелевін проти України, зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі Креуз проти Польщі зазначено, що вимога сплатити судовий збір цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму від ВССУ 17.10.2014 року № 10 Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Отже, підстави звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення чітко урегульовані законом.

Суд звертає увагу позивача, що з метою розгляду клопотання про звільнення від сплати судового збору з урахуванням майнового стану сторони, до суду мають бути подані відповідні докази щодо майнового стану сторони.

Аналогічна правова позиція викладене в ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 року у справі № 9901/655/18, від 19.06.2019 року у провадження № 11-552сап19, від 23.04.2020 року у справі № 800/283/17, від 27.04.2020 року у справі № 9901/73/20.

Таким чином, відповідно до статей 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України на позивача покладається обов`язок щодо надання доказів обґрунтованості клопотання.

Суд констатує, що до клопотання про звільнення від сплати судового збору позивачем взагалі не було додано жодних доказів, які б підтверджували, що її майновий стан дійсно перешкоджав (перешкоджає) їй сплатити судовий збір, хоча, на сторінці 7 міститься посилання на додатки: 1) форма 1-ДФ за 2020 рік; 2) розрахунок річного доходу позивача: а) дохід, згідно форми 1-ДФ; б) прожитковий дохід/мінімум: 2 тис 270 грн щомісяця * 12 місяців всього: 27 тисяч 240 грн 00 копійок; в) комунальні платежі; г) судовий збір 260/3854/20 800 грн перша інстанція + 904,00 грн друга інстанція всього 1 тисяча 704 грн 00 копійок + судовий збір 260/615/21 904, 00 грн всього 2 тисячі 608 грн 00 копійок + судовий збір 260/1391/21 1816 грн. 00 коп. всього 4 тисячі 424 грн 00 копійок, при цьому, вказаних додатків позивачем не додано, що підтверджено актом Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.05.2021 року.

При цьому, як зазначено позивачем, нею було сплачено судовий збір у розмірі 800 грн. при зверненні до суду із позовом у справі № 260/3854/20 та 904 грн. за подання апеляційної скарги. Також, суд вважає недоречними посилання позивача на сплату судового у справі № 260/1391/21, оскільки відповідних доказів суду не надано.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав на даному етапі для звільнення від сплати судового збору, а тому у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовляє.

Разом з тим, суд констатує, що позивачем повторно заявлено клопотання про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви та з приводу зазначеного суд звертає увагу на необхідність обгрунтування наявності поважних причин для продовження процесуального строку, чого останнє не містить.

Суд також не вбачає підстав для продовження такого строку з власної ініціативи, оскільки недоліки позовної заяви, на які вказано в ухвалі від 20.04.2021 року ОСОБА_1 не усунуто, судовий збір не сплачено, доказів скрутного матеріального становища позивачки не долучено до клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Водночас, повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

За наведених обставин позовну заяву слід повернути позивачу з підстав, визначених п.1 ч.4 ст.169 КАС України, а саме: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Керуючись п.1 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4 код 20453063) про визнання протиправними дій та спонукання до вчинення дій - повернути позивачеві.

2. Копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї документами невідкладно надіслати особі, що її подала.

3. Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 256 КАС України, та може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд у встановлений ст. 295 КАС України п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя С.І. Рейті