Справа № 520/8847/21
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

04 червня 2021 року Справа № 520/8847/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Бадюков Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агродар" про розгляд справи за правилами загального позовного провадження у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агродар" про накладення адміністративного арешту коштів на рахунках, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агродар" (вул. Данилевського, буд. 38, офіс 16, м. Харків, 61058), в якому просить суд:

- накласти адміністративний арешт коштів на всіх рахунках у банках та банківських установах, що обслуговують платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Агродар (код в ).

Представником відповідача, через канцелярію суду, подано клопотання про розгляд справи №520/8847/21 за правилами загального позовного провадження.

Заява вмотивована тим, що ознайомившись зі змістом позовної заяви відповідачем встановлено, що до заяви долучено копію акту від 20.05.2021 року №1991/20-40-07-12/36036864 «Про відмову уповноваженої особи ТОВ «Торговий дім Агродар» () поставити свій підпис у направленнях на проведення перевірки».

Однак, зазначений акт в тексті позовної заяви не фігурує, так само відсутній і в додатках до позовної заяви.

Варто зазначити, що у відповідності до приписів статті 81 ПК України акт про відмову від підпису у направленні на перевірку повинен складатися за місцезнаходженням платника податків та у присутності його посадових осіб /або представника), так як процедура пред`явлення направлення на перевірку, проставлення у ньому підпису чи складання акту відмови від підпису у направленні, має передувати процедурі складання акту відмови посадових осіб платника податків (його представників) у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки.

Відповідач стверджує, що акт від 20.05.2021 року №1991/20-40-07-12/36036864 за місцезнаходженням ТОВ «Торговий дім Агродар» та у присутності його посадових осіб (або представника) не складався, а про його існування відповідач довідався із додатків до позовної заяви.

26.05.2021 року до ГУ ДПС у Харківській області (через «антиковідний» бокс) направлено інформаційний запит №01-26 про надання інформації щодо часу реєстрації в АІС «Управління документами» актів з наступними реєстраційними номерами: акт від 20.05.2021 року №1972/20-40-07-12/36036864; акт від 20.05.2021 року №1973/20-40-07- 12/36036864; акт від 20.05.2021 року №1991/20-40-07-12/36036864.

В адміністративному процесі закріплена презумпція вини суб`єкта владних повноважень, яка покладає на нього обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення (дії чи бездіяльності) та спростувати твердження іншої сторони про порушення його прав, свобод чи інтересів (Постанова Верховного Суду від 12.12.2019 року по справі №820/1929/17).

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (частина 3 стаття 257 КАС України).

Враховуючи вищевикладене, відповідач зазначає, що позивач намагається довести обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, недопустимими та недостовірними доказами, а для їх спростування та захисту прав і інтересів відповідача, необхідно здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Для забезпечення можливості детального дослідження судом обставин, на які посилається позивач у позовній заяві і проти яких заперечує у відзиві відповідач, а позивача - у відповіді на відзив, перевірки їх за документами, що надано до відзиву та співставлення цих документів з наданими до позову, з огляду на формат викладення інформації в них, позивач потребує надання суду не тільки письмових, але й усних пояснень щодо змісту цих документів, оскільки вони містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та клопотання представника відповідача, суд зазначає наступне.

Враховуючи положення п. 10 ч. 6 ст. 12, п. 20 ч. 1 ст. 4; ч. 2 ст. 12, ч. 1 ст. 257, ч. 5 ст. 262, ч. 1 ст. 260, ч. 9 ст. 171, п. 6 ч. 9 ст. 171, ст. 262 КАС України ухвалою судді від 26.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

Суд звертає увагу на те, що форма розгляду справи визначена з урахуванням положень п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України (інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження), чим і керувався суд у даній справі.

Додатково суд зазначає, що відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Відповідно до частини другої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті, зміст якої відповідає змісту частини четвертої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд звертає увагу заявника, що відповідно до положень ч. 4 ст. 12 та ч. 4 ст. 257 КАС України дана справа не належить до категорій справ, які розглядаються виключно за правилами загального провадження та не належить до категорії справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

У той же час, частиною 3 ст. 12 КАС України передбачено, що загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 9 ст. 171 КАС України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються - за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа.

Відтак, виходячи з наведених вище положень, а також п. 10. ч. 6 ст. 12 КАС України, ч. 3 ст. 257 КАС України, вбачається, що саме суд визначає складність справи та можливість її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 257 КАС України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Сторони у справі поінформовані про основні процесуальні дії та забезпечені процесуальними документами суду, а докази відправлення кореспонденції до суду надані відповідною стороною і зберігаються у матеріалах справи (саме така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 03.10.2017 у справі Віктор Назаренко проти України).

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 03.12.2019 у справі №820/5121/18.

Представник відповідача не обґрунтував, які є перешкоди для об`єктивного встановлення усіх обставин у даній справі та яким чином розгляд справи за правилами загального позовного провадження цьому сприятиме.

В даному випадку у відповідності до ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного провадження, суд прийшов до висновку про те, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, а представником позивача, у свою чергу, не доведено зворотнє.

У взаємозв`язку з наведеними правилами, суд вважає за доречне також звернути увагу на певні висновки ЄСПЛ в аспекті доводів заявника. Так, у п. 44 Рішенні ЄСПЛ від 13.03.2018 у справі "Mirovni Inљtitut v. Slovenia" зазначено, що внутрішнє законодавство не завжди вимагає провести слухання в Адміністративному суді. Винятковий характер обставин, що можуть бути підставами для відмови в усному розгляді великою мірою залежить від характеру проблеми, що вирішується компетентним національним судом, а не від частоти виникнення таких ситуацій (Miller v. Sweden (Міллер проти Швеції), § 29; Martinie v. France (Мартіньє проти Франції), § 41). Суд також постановив, що відмова у розгляді може бути обґрунтованою у справах, що стосуються лише правових питань обмеженого характеру (Allan Jacobsson v. Sweden (No. 2) (Аллан Якобсон проти Швеції), §§ 48-49; Valovа and Others v. Slovakia (Валова та інші проти Словакії), §§ 65-68) або які не несуть певної складності (Varela Assalino v. Portugal (Варела Ассаліно проти Португалії); Speil v. Austria (Шпайль проти Австрії).

У даному випадку, суд не вбачає підстав для розгляду справи за правилами загального провадження або призначення судового засідання у спрощеному провадженні, оскільки заявником не доведено наявності критеріїв, які б свідчили про надзвичайну складність справи, а підставою позову є факт відмови від про ведення документальної перевірки та від допуску посадових осіб контролюючого органу, а не відмова від підпису у направленнях на перевірку.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого представником відповідача клопотання про розгляд справи №520/8847/21 за правилами загального позовного провадження.

На підставі викладеного, статей 248, 257, 260 та 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агродар" про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Повна ухвала складена 04 червня 2021 року.

Суддя Бадюков Ю.В.