Справа № 440/5025/19
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2021-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
21 травня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/5025/19
Полтавський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бойка С.С.,
секретаря судового засідання Лайко О.В..
представника відповідача Цибульської М.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, Офісу Генерального прокурора України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07.05.2021 адміністративний позов адміністративний позов ОСОБА_1 до Генеральної Прокуратури України, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково. Визнано протиправним та скасувати наказ Генеральної прокуратури України №1491ц від 14 листопада 2019 року "Про звільнення ОСОБА_1 ". Поновлено ОСОБА_2 на посаді слідчого в особливо важливих справах четвертого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління генеральної прокуратури України з 19 листопада 2019 року. Стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 647145,78 гривень з відповідним відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та соціальних фондів. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

12.05.2021 від позивача до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу.

За приписами пункту 2 частини першої та частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

За приписами статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Позивач в судовому засіданні вказану заяву підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення вказаної заяви заперечував.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі №440/5025/19 та матеріали вказаної справи, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до пункту 1 частини третьої цієї статті, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім того, як визначено частиною дев`ятою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до частиною третьої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Системно проаналізувавши наведені вище норми КАС України, суд зазначає, що документально підтверджені судові витрати належить компенсувати стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 у справі №815/4300/17, від 11.04.2018 у справі №814/698/16, від 18.10.2018 у справі №813/4989/17.

У цій справі позивач просить відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора витрати позивача на правову допомогу у розмірі 20000,00 грн.

На підтвердження розміру витрат до матеріалів справи залучені копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, договору про надання правничої допомоги від 09.12.2019, ордер, квитанцію №1 від 17.12.2020 про сплату гонорару в сумі 20000,00 грн та додаток до договору про надання правової допомоги від 09.12.2019.

Відповідачем до суду надано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Судом встановлено, що до складу витрат на правову допомогу включено вивчення законодавства, аналіз практики та Єдиного державного реєстру судових рішень в загальній сумі 7200,00 грн, на думку суду вказані витрати є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_3 здійснює надання адвокатських послуг з 28.03.2017, а тому повинен мати рівень знань чинного законодавства та судової практики, який дасть йому можливість надавати клієнту правову допомогу без додаткового вивчення законодавства та судової практики.

До адвокатських послуг також включено участь адвоката в судових засіданнях, вартість вказаної послуги становить 2000 грн, однак з матеріалів справи судом встановлено, що жодного засідання за участю адвоката не відбулось. Не містять матеріали справи й доказі здійснення адвокатом представництва інтересів позивача та зустрічей з ним протягом року, що адвокатом оцінено у 1800 грн.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про доведеність належними та допустимими доказами факту понесення ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу адвоката у зв`язку з розглядом цієї справи лише у розмірі 9000,00 грн, а тому вони підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора.

Керуючись статтями 132, 134, 139, 252 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Ухвалити у справі за позовом ОСОБА_1 до Генеральної Прокуратури України, Офісу Генерального прокурора України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді додаткове рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора (вул. Різницька, 13/15, м. Київ, 01011, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн (дев`ять тисяч гривень нуль копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга

Повне рішення складено 31 травня 2021 року.

Суддя С.С. Бойко