Справа № 420/1351/20
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2021-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/1351/20
Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.,

суддів: Танасогло Т.М. , Єщенка О.В. ,

за участю секретаря Пономарьової Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Алаба", заступника керівника Одеської обласної прокуратури на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 08.04.2021 року по справі № 420/1351/20 за позовом заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Міністерства юстиції України, Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фролової Руслани Валеріївни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Алаба" про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року заступник прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Міністерства юстиції України, Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просив суд:

- визнати протиправними дії державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фролової Р.В. щодо прийняття рішення про внесення змін до запису про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 21.06.2019 р. індексний номер: 47449522 щодо об`єкту нерухомо майна з реєстраційним номером 101 в частині зміни площі об`єкту нерухомого майна, а саме: нежитлових будівель та споруд з 8556,5 кв.м. на 12202,2 кв.м;

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фролової Р.В. про внесення змін до запису про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 21.06.2019р. за індексним номером 47449522 щодо об`єкту нерухомого майна з реєстраційним номером 101.

03.02.2021р. до Одеського окружного адміністративного суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Алаба" надійшло клопотання про залишення без розгляду позовної заяви заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Міністерства юстиції України, Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради.

В обґрунтування вказаного клопотання третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача зазначено, що прокурором не доведено необхідності захисту інтересів держави саме прокурором, а також не обгрунтвоано підстав звернення із позовною заявою в інтересах Міністерства юстиції України, Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, тобто від імені суб`єктів владних повноважень, до компетенції яких віднесено відповідні повноваження.

Заперечуючи проти задоволення клопотання ТОВ «Алаба» заступник керівника Одеської обласної прокуратури вказував на неналежний захист інтересів держави органами державної влади, до компетенції яких віднесено повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах, що зумовило реалізацію прокурором своїх конституційних повноважень на звернення до суду з даною позовною заявою. Також, заступник керівника Одеської обласної прокуратури стверджував про наявність у нього повноважень на підписання позовної заяви.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 08.04.2021 року клопотання представника третьої особи ТОВ «Алаба» про залишення позовної заяви по справі №420/1351/20 без розгляду задоволено.

Адміністративний позов заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі: Міністерства юстиції України, Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фролової Руслани Валеріївни, третя особа на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Алаба" про визнання протиправним та скасування рішення залишено без розгляду.

Залишаючи адміністративний позов без розгляду суд першої інстанції, з урахуванням приписів п.1 ч.1 ст.240 КАС України, вказав на те, що заступником прокурора не доведено, які саме інтереси держави порушено, чи є вони значними та в чому полягає необхідність їх захисту. При цьому, вважаючи необґрунтованими доводи клопотання ТОВ «Алаба» про залишення позовної заяви без розгляду, окружний адміністративний суд дійшов висновку про наявність у першого заступника прокурора Одеської області повноважень на підписання позовної заяви.

Не погодившись із вищевказаним судовим рішенням Товариством з обмеженою відповідальністю "Алаба" подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки обставинам справи, а певні висновки, викладені в мотивувальній частині судового рішення спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, а тому третя особа просить змінити мотивувальну частину оскаржуваного судового рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги ТОВ "Алаба" зазначає, що прокуратурою Одеської області пропущено визначений положеннями чинного процесуального законодавства тримісячний строк звернення до суду з даною позовною заявою. Також, на думку третьої особи, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження неналежного виконання Міністерством юстиції України та/або Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради своїх повноважень. Крім того, ТОВ «Алаба» стверджує, що згідно інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно прокуратури Одеської області, станом на дату підписання та подання до суду позовної заяви першим заступником прокурора області Гончаровим Р., останній не був зазначений, як особа, яка має право вчиняти дії від імені прокуратури Одеської області.

Не погоджуючись з ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 08.04.2021 року заступником керівника Одеської обласної прокуратури також подано апеляційну скаргу, у якій зазначено, що оскаржуване судове рішення не відповідає вимогам ст.242 КАС України та суд дійшов необґрунтованого висновку щодо наявності підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги заступник керівника Одеської обласної прокуратури вказує, що жодне із клопотань ТОВ "Алаба" не стосувалось питання, у чому саме полягає порушення інтересів держави та які саме інтереси порушено; пояснення, які надавав прокурор упродовж підготовчого провадження стосувалися доводів, викладених у клопотаннях представника ТОВ "Алаба", оскільки саме вони розглядались судом. При цьому, суд не переходив до розгляду справи по суті та надання з даного приводу будь-яких пояснень, а тому прокурор був позбавлений можливості обґрунтувати порушений державний інтерес. На думку скаржника, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» та якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.

Скориставшись наданим приписами чинного процесуального законодавства правом ТОВ "Алаба" до суду апеляційної інстанції подано відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено, що з аналізу статті 23 Закону України «Про прокуратуру» або іншої норми чинного законодавства не убачається, що прокурором здійснюється підтвердження підстав для представництва на стадії розгляду справи по суті чи будь-якій іншій стадії судового розгляду. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. Одного лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження недостатньо. У матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували неналежне виконання Міністерством юстиції України, Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради своїх повноважень, як і докази того, що вказані суб`єкти владних повноважень не можуть чи не бажають здійснювати захист інтересів держави шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку з положеннями чинного законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга третьої особи задоволенню не підлягає, апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Зокрема, колегією суддів з`ясовано, що 20.11.2019р. прокуратурою Одеської області на адресу Міністерства юстиції України надіслано лист №05/1-554вих19, у якому зазначено що за наслідками опрацювання наявної у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно інформації щодо нежитлових будівель та споруд (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , прокуратурою області установлено, що на підставі рішення приватного нотаріуса Фролової Р.В. від 21.06.2019 р. № 47449522 зареєстровано зміни щодо об`єкту нерухомого майна 101 в частині збільшення площі нежитлових будівель з 8556,5 кв.м. на 12202,2 кв.м. Відповідно до інформації наявної в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, підставою для прийняття вказаного рішення стали подані заявником довідка від 19.06.2019р. №4550119 та технічний паспорт б/н від 19.06.2019р., видані ТОВ «АБТІ». Зі змісту зазначеної довідки вбачається, що начебто під час первинної технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Мельницька, 29, що належить ТОВ «АЛАБА» на праві власності, інженером з інвентаризації нерухомого майна була допущена помилка, а саме: невірно вказано загальну та основну площу. За таких обставин експерт ТОВ «АБТІ» Коливанов О.Л. дійшов висновку, що вірними слід вважати наступні дані та складові частини об`єкта нерухомого майна: адміністративний корпус літ. «А» загальною площею 3214,3 кв.м, основною площею 2089,4 кв.м.; виробничий корпус літ. «Б» загальною площею 8047,6 кв.м., основною площею 7006,9 кв.м; склад літ. «В» загальною площею 504,6 кв.м, основною площею 504,6 кв.м; склад літ. «X» загальною площею 194,4 кв.м., основною площею 194,4 кв.м., склад літ. «Ш» загальною площею 241,3 кв.м., основною площею 241,3 кв.м., разом загальною площею 12202,2 кв.м., основною площею 10036,6 кв.м; навіс літ. «О, Ч», що відображено у технічному паспорті від 19.06.2019р. Разом з тим, відомості зазначені експертом у вищевказаній довідці суперечать первинним даним щодо реєстрації права власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до свідоцтва про право власності на нежитлові будівлі та споруди серії CAC № 448460 від 15.07.2009 р., виданого на вказані будівлі, загальна площа будівель, а саме: адміністративного корпусу літ. «А», виробничого корпусу літ. «Б», складів літ. «В», «X», «Ш», що знаходились за вказаною адресою становила 8556,5 кв.м. При цьому, відповідно до листа Управління ДАБК Одеської міської ради від 28.05.2019р. № 01-6/381-пр Управлінням проведено перевірку щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, внаслідок чого складено акт позапланового заходу архітектурно-будівельного контролю щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та видано припис про усунення порушення вимог, будівельних норм, стандартів і правил зі строком його виконання до 13.07.2019р. У зв`язку з виявленням порушень вимог містобудівного законодавства Управлінням ДАБК Одеської міської ради винесено постанову №034/19/281вих, якою ТОВ «АЛАБА» визнано винним у вчиненні правопорушення у сфері містобудівної діяльності, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (виконання будівельних робіт без повідомлення про початок їх виконання) та накладено штраф. Таким чином, внесенням змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в частині зміни (збільшення) площі об`єкту нотаріусом фактично узаконено самочинно збудоване майно площею 3645,7 кв.м., у зв`язку з чим, відповідно до приписів ст.23 Закону України «Про прокуратуру», з метою вирішення питання щодо вжиття заходів представницького характеру прокуратурою Одеської області викладено прохання про надання інформації стосовно реалізації Міністерством контрольних повноважень за вказаними фактами та вжиті за їх результатами заходи реагування.

За результатами розгляду вищеозначеного листа від 20.11.2019р. №05/1-554вих19, Міністерством юстиції України на адресу прокуратури Одеської області надіслано лист-відповідь від 27.02.2020р. №9479/26936-26-19/19.1.1, яким адресата повідомлено про відсутність підстав для призначення камеральної перевірки приватного нотаріуса Фролової Р.В. на підставі листа прокуратури Одеської області, а також зазначено, що Міністерство юстиції України взято до відома інформацію щодо можливих порушень у сфері державної реєстрації прав, викладену у листі, та буде враховано у подальшому під час здійснення контролю у сферах державної реєстрації.

Також, з матеріалів справи убачається, що прокуратурою Одеської області на адресу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради надіслано лист від 30.01.2020р. №05/1-219вих-20, у якому зазначено, що на підставі рішення державного реєстратора речових прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Фролової Р.В. від 21.06.2019 р. № 47449522 зареєстровано зміни щодо об`єкту нерухомого майна 101 в частині збільшення площі нежитлових будівель з 8556,5 кв.м. на 12202,2 кв.м. Відповідно до інформації наявної в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, підставою для прийняття вказаного рішення стали подані заявником довідка від 19.06.2019р. №4550119 та технічний паспорт б/н від 19.06.2019р., видані ТОВ «АБТІ». Зі змісту зазначеної довідки вбачається, що начебто під час первинної технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Мельницька, 29, що належить ТОВ «АЛАБА» на праві власності, інженером з інвентаризації нерухомого майна була допущена помилка, а саме: невірно вказано загальну та основну площу. За таких обставин експерт ТОВ «АБТІ» Коливанов О.Л. дійшов висновку, що вірними слід вважати наступні дані та складові частини об`єкта нерухомого майна: адміністративний корпус літ. «А» загальною площею 3214,3 кв.м, основною площею 2089,4 кв.м.; виробничий корпус літ. «Б» загальною площею 8047,6 кв.м., основною площею 7006,9 кв.м; склад літ. «В» загальною площею 504,6 кв.м, основною площею 504,6 кв.м; склад літ. «X» загальною площею 194,4 кв.м., основною площею 194,4 кв.м., склад літ. «Ш» загальною площею 241,3 кв.м., основною площею 241,3 кв.м., разом загальною площею 12202,2 кв.м., основною площею 10036,6 кв.м; навіс літ. «О, Ч», що відображено у технічному паспорті від 19.06.2019р. Разом з тим, відомості зазначені експертом у вищевказаній довідці суперечать первинним даним щодо реєстрації права власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до свідоцтва про право власності на нежитлові будівлі та споруди серії CAC № 448460 від 15.07.2009 р., виданого на вказані будівлі, загальна площа будівель, а саме: адміністративного корпусу літ. «А», виробничого корпусу літ. «Б», складів літ. «В», «X», «Ш», що знаходились за вказаною адресою становила 8556,5 кв.м. Таким чином, внесенням змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в частині зміни (збільшення) площі об`єкту нотаріусом фактично узаконено самочинно збудоване майно площею 3645,7 кв.м., у зв`язку з чим, відповідно до приписів ст.23 Закону України «Про прокуратуру», з метою вирішення питання щодо вжиття заходів представницького характеру прокуратурою Одеської області викладено прохання про надання інформації стосовно вжиття Управлінням заходів спрямованих на усунення зазначених порушень та скасування вищевказаного рішення державного реєстратора речових прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Фролової Р.В. від 21.06.2019 р. № 47449522, зокрема, і шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

06.02.2020р. прокуратурою Одеської області на адреси Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради та Міністерства юстиції України надіслано повідомлення №05/1-261вих-20, №05/1-262вих-20, якими, з урахуванням п.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», адресатів повідомлено, що прокуратурою області підготовлено позовну заяву в інтересах держави в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Міністерства юстиції України до державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фролової Р.В., третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ «АЛАБА» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 101 та визнання протиправними дій державного реєстратора прав на нерухоме майно, який найближчим часом буде направлено до Одеського окружного адміністративного суду.

У зв`язку з чим, 18.02.2020р. заступник прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Міністерства юстиції України, Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження прокурора у спірних правовідносинах визначено, зокрема, Конституцією України та Законом України "Про прокуратуру".

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Частиною першою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частиною четвертою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

У разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право:

1) витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб`єктів, у порядку, визначеному законом;

2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою.

Виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування вказаної конституційної норми є поняття "інтерес держави".

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не лише в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Із урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (пункт 4 мотивувальної частини).

Відтак, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Системний аналіз положень частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише в одному з двох випадків:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2) у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у вказаних двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному конкретному випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, та які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

За змістом частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як такому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Судом апеляційної інстанції установлено, що у межах даних спірних правовідносин Міністерство юстиції України є уповноваженим органом, який зобов`язаний відновлювати порушені інтереси держави та вживати відповідні заходи, в тому числі представницького характеру.

Як убачається з наявних у матеріалах справи доказів, на виконання вимог ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокуратурою Одеської області листом від 20.11.2019р. №05/1-554вих19 повідомлено Міністерство юстиції України про встановлені порушення положень чого законодавства.

Водночас, отримавши означений лист прокуратури Одеської області, усвідомлюючи порушення інтересів держави, вказаним суб`єктом владних повноважень не вчинено дієвих та ефективних заходів з метою захисту інтересів держави та за їх захистом до суду не звернулося. Власну позицію щодо порушення інтересів держави жодним чином не висловило, про наміри самостійно звернутися з позовом не заявило, як і не спростувало твердження прокурора щодо виявлених порушень законодавства. Такі дії були оцінені прокурором як бездіяльність.

Між тим, колегія суддів вважає за необхідне відмітити, що надання Міністерством юстиції України на лист прокуратури Одеської області від 20.11.2019р. №05/1-554вих19 формальної відповіді від 27.02.2020р. №9479/26936-26-19/19.1.1, у жодному разі не свідчить про виконання суб`єктом владних повноважень покладених на нього, згідно приписів чинного законодавства, функцій та завдань.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає помилковим висновок окружного адміністративного суду про необґрунтованість заступником прокурора в чому саме у спірних правовідносинах полягає державний інтерес за захистом якого він звернувся.

При цьому, на думку суду апеляційної інстанції, у даному випадку, ТОВ «Алаба» безпідставно пов`язує початок перебігу у прокуратури Одеської області строку звернення до суду з даним позовом із прийняттям державним реєстратором рішення від 21.06.2019р. про яке було відомо Міністерству юстиції України, оскільки про бездіяльність вказаного суб`єкта владних повноважень щодо вчинення дієвих та ефективних заходів, з метою захисту інтересів держави, прокуратурі Одеської області могло стати відомо лише за наслідками отримання Міністерством юстиції України листа від 20.11.2019р. №05/1-554вих19, відповідного реагування на нього та/або пасивної поведінки щодо його розгляду.

До того ж, жодних доказів на підтвердження отримання прокуратурою Одеської області спірного рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фролової Р.В. про внесення змін до запису про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 21.06.2019р. за індексним номером 47449522 щодо об`єкту нерухомого майна з реєстраційним номером 101, у матеріалах справи відсутні.

Не є юридично спроможними, на переконання колегії суддів, також твердження третьої особи стосовно того, що дану позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, з огляду на те, що відповідно до наявної у матеріалах справи належним чином засвідченої копії наказу прокуратури Одеської області від 16.12.2019р. №277 «Про розподіл обов`язків між керівництвом прокуратури Одеської області» на першого заступника прокурора області Гончарова Р.В., серед іншого, покладено обов`язки з управління представництва інтересів держави в суді.

Підстави для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції визначено статтею 320 КАС України, відповідно до якої підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Судом апеляційної інстанції установлено, що ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 08.04.2021 року перешкоджає подальшому провадженню у справі № 420/1351/20.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що викладені Одеським окружним адміністративним судом в оскаржуваній ухвалі від 08.04.2021 року по справі №420/1351/20, висновки не відповідають обставинам справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо необхідності її скасування та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Алаба" залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури - задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 08.04.2021 року по справі № 420/1351/20 скасувати.

Справу № 420/1351/20 за позовом заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Міністерства юстиції України, Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фролової Руслани Валеріївни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Алаба" про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення направити для продовження розгляду до Одеського окружного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлено та підписано суддями 04 червня 2021 року.

Суддя-доповідач Димерлій О.О.
Судді Танасогло Т.М. Єщенко О.В.