Справа № 520/3269/21
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2021-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

02 червня 2021 року Справа №520/3269/21 Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Ніколаєвої О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) 02.03.2021 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ПФ України в Харківській області), в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 та скасувати рішення відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 21.01.2021 №279 щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1;

- зобов`язати відповідача зарахувати до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком па пільгових умовах відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII та частин 1, 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи на посаді рентгенолаборанта рентгенологічного кабінету з 10.04.2009 по день звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії - 16.01.2021;

- зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком№1 на підставі пункту «а» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", частин 1, 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з дня звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії - 16.01.2021.

- рішення суду про присудження виплати пенсії, у межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідачем протиправно прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі по тексту - Закон України №1058-IV), у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу. На думку позивача, при зверненні до відповідача щодо призначення пільгової пенсії за віком за Списком №1 вона надала усі необхідні документи, що підтверджують її роботу у шкідливих умовах праці, а тому просить зарахувати їй до пільгового стажу період роботи з 10.04.2009 по 16.01.2021 на посаді рентгенолаборанта рентгенологічного кабінету в КНП Первомайська центральна районна лікарня.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Ніколаєвій О.В.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи у адміністративній справі №520/3269/2020.

Цією ж ухвалою відповідачу надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідачем 05.04.2021 до суду надано відзив на позовну заяву, згідно з яким він просить відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що до пільгового стажу по Списку №1 неможливо зарахувати період роботи позивача з 10.04.2009 по 30.11.2020, оскільки, у наданій позивачем довідці від 04.01.2021 №01-18/1, виданою Первомайською центральною районною лікарнею зазначено, що остання у спірний період працювала на посаді «рентгенлаборанта». Вказана посада, на думку відповідача, не відповідає переліку професій, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України №461. Відтак, відсутні правові підстави для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах за Списком №1.

У період з 29.03.2021 по 02.04.2021, 05.04.2021 та з 06.05.2021 по 16.05.202, 28.05.2021 суддя перебувала у відпустці.

Розглянувши надані сторонами документи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Харківський окружний адміністративний суд встановив наступне.

Позивач 16.01.2021 звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», надавши необхідні документи.

Відповідачем 21.01.2021 розглянуто заяву позивача та прийнято рішення №279 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з посиланням на відсутність необхідного пільгового стажу роботи. Період роботи з 10.04.2009 по 30.11.20220 не можливо зарахувати до пільгового стажу до списку №1, оскільки, зазначена у довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 04.01.2021 №01-18/1, виданій Первомайською центральною районною лікарнею «рентгенлаборанта» не відповідає переліку професій, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України №461. Водночас, відповідачем у спірному рішенні зазначено, що страховий стаж роботи позивача на момент подання вказаної заяви склав 27 років 02 місяці 11 днів, підтверджений документами пільговий стаж роботи по списку №1 відсутній.

Вважаючи відмову у призначені пенсії за віком на пільгових умовах необґрунтованою та протиправною, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Суд звертає увагу, що суть спору полягає у наявності чи відсутності правових підстав для зарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи з 10.04.2009 по 30.11.2020 у Первомайській центральній районній лікарні, у зв`язку з невідповідністю назві займаної позивачем у спірний період посади переліку професій, що дають право на призначення пільгової пенсії за Списком №1.

Відповідно до статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі по тексту - Закон України №1788-XII) відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі по тексту - Закон України №1058-IV) розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Закон України №1058-IV і Закон України №1788-XII регулюють одні і ті ж правовідносини.

Суд звертає увагу на те, що пріоритет у застосуванні за загальним правилом мають норми Закону України №1058-IV як акту права, прийнятого пізніше у часі, а норми Закону України №1788-XII підлягають субсидіарному (додатковому) застосуванню у разі неурегульованості певного питання у приписах Закону України №1058-IV.

У спірних правовідносинах відповідач керувався приписами статті 114 Закону України №1058-IV, який був прийнятий на зміну положенням Закону України №1788-XII.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України №1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно пункту «а» частини першої статті 13 Закону України №1788-XII, який введено у дію з 01.01.1992 вказано, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України №1058-ІV право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки після досягнення ними такого віку: 52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року. За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок. Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Проведення атестації робочих місць за списками №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників передбачено положеннями статті 13 Закону України №1788-XII.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (далі по тексту - Порядок №442) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі по тексту - Мінпраці) від 01.09.1992 №41 (далі по тексту - Методичні рекомендації №41).

Відповідно до зазначених нормативних актів, основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно пункту 4 Порядку №442 та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Відповідно до пункту 8 Порядку №442, відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці, тобто не відображаються в трудовій книжці.

Як встановлено судом, на період роботи позивача діяли Списки, затверджені постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" від 11.03.1994 №162, розділ XIX Охорона здоров`я, позиція 577 Рентгенолаборанти, у тому числі у рентгеноопераційних, ангіографічних і флюорографічних кабінетах, постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", (розділ XIX Охорона здоров`я, позиція 19 рентгенолаборанти, у тому числі у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок) і флюорографічних кабінетах), та постанова Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", розділ XIX охорона здоров`я молодші спеціалісти з медичною освітою рентгенівських відділень (кабінетів), а також молодші спеціалісти з медичною освітою, зайняті у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок).

До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються для обчислення стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж п`яти років після затвердження її результатів, якщо впродовж цього часу на такому підприємстві не змінювалися докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведено позачергову атестацію.

Положеннями статті 62 Закону України №1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Зазначена правова норма кореспондується з пунктом 1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення від 29.07.1993 №58 (далі по тексту - Інструкція №58).

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту - Порядок №637).

Згідно пункту 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку №637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З правового аналізу наведених норм вбачається, що застосування правових норм Порядку №637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності у трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

Відповідно копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 27.01.1998, остання працює у Первомайській центральній районній лікарні з 01.04.1993 по теперішній час на різних посадах.

Водночас, судом встановлено, що на підтвердження факту роботи на посадах, що дають право на пільгове призначення пенсії, а саме на посаді рентгенлаборанта рентгенологічного кабінету у період з 10.04.2009 по 31.12.2020, позивачем як при зверненні з заявою про призначення пенсії та суду надавалися додаткові докази на підтвердження наявності пільгового стажу, а саме: уточнюючі довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсійних за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, копії наказів, протоколів та списки атестації робочих місць.

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціальної політики України, викладені у листі №1007/9/101-17/283 від 31.03.2017 щодо застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість яких дає право на пенсію за віком, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461 повідомляє, що згідно з розділом ХІХ «Охорона здоров`я» вищезазначеного Списку №1 право на відповідну пепнсію мають ренгенлаборанти, зайняті у відділеннях інтеріенційної радіології (ренгтгенохірургічний блок). Також цим розділом Списку передбачені молодші спеціалісти з медичною освітою рентгенівських відділень (кабінетів), а також молодші спеціалісти з медичною освітою, зайняті у відділеннях інтервенційної радіології (ренгтгенохірургічний блок). Оскільки, відповідно до вимог наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про атестацію молодих спеціалістів з медичною освітою» від 23.11.2007 №742 посада «рентгенлабовант» віднесено до молодших спеціалістів з медичною освітою, ця прозиція Списку №1 поширюється й на рентгенлаборантів, у тому числі рентгенівських відділень (кабінетів) у разі їх зайнятості повний робочий день на роботах і на умовах, передбачених цією позицією Списку, що має бути підтверджено результатами атестації робочих місць за умовами праці.

З огляду на те, що позивачем підтверджено наявними у справі доказами перебування її на посаді рентгенлаборанта рентгенкабінету у період з 10.04.2009 по 31.12.2020, а також регулярного проходження нею атестації робочих місць, суд дійшов висновку, що період роботи з 10.04.2009 по 31.12.2020 у Первомайській центральній районній лікарні (наразі - Комунальне некомерційне підприємство «Первомайська центральна районна лікарня») повинен бути зарахований відповідачем до пільгового стажу позивача за Списком №1.

Водночас, підставою для відмові у зарахуванні спірного періоду відповідачем був той факт, що посада «рентгенлаборант», яку займає позивач не відповідає переліку професій, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від №461. Суд вважає ці доводи відповідача формальними та безпідставними, оскільки, в довідці про підтвердження пільгового стажу зазначено перелік професій, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №36, який був чинний на момент переведення позивача на зазначену посаду.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що рішення відповідача від 21.01.2021 про відмову у призначенні позивачу пільгової пенсії на підставі відсутності необхідного пільгового стажу через не включення до нього періоду роботи з 10.04.2009 по 30.11.2020 по Списку №1 є необґрунтованим та підлягає скасуванню, а відновленням порушеного права позивача суд вбачає зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи, що дає право на отримання пенсії на пільгових умовах період роботи в Первомайській центральній районній лікарні (наразі - Комунальне некомерційне підприємство «Первомайська центральна районна лікарня») з 10.04.2009 по 30.11.2020.

Водночас, суд звертає увагу на те, що у прохальній частині позовної заяви позивач просить зарахувати період роботи в Первомайській центральній районній лікарні період роботи на посаді рентгенолаборанта рентгенологічного кабінету з 10.04.2009 по день звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії - 16.01.2021, проте рішенням відповідача відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи у Первомайській центральній районній лікарні з 10.04.2009 по 30.11.2020.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Таким чином, період роботи позивача у Первомайській центральній районній лікарні з 01.12.2020 по 16.01.2021 не є предметом спору у даній справі, оскільки оскаржуване рішення прийняте відносно позивача включає у себе відмову у зарахуванні періоду роботи позивача у Первомайській центральній районній лікарні тільки з 10.04.2009 по 30.11.2020. Отже, у період з 01.12.2020 по 16.01.2021 у силу статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України відсутнє порушене право позивача з боку відповідача щодо зарахування пільгового стажу для призначення пільгової пенсії.

Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог у частині зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 період з 01.12.2020 по 16.01.2021 у Первомайській центральній районній лікарні.

Позовні вимоги щодо визнання протиправними дій щодо відмови у зарахуванні періоду роботи до пільгового стажу та відмови у призначенні пільгової пенсії позивача повністю поглинаються позовною вимогою про скасування рішення суб`єкта владних повноважень, відтак задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог у частині зобов`язання відповідача призначити пенсію та провести відповідні виплати, суд зазначає наступне.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Таким чином, повноваження ГУ ПФ України в Харківській області щодо призначення пенсії є дискреційними повноваженнями такого органу державної влади, тобто відносяться до його виключної компетенції, а тому адміністративний суд не може перебирати на себе його функцій, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Приписами статті 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскільки питання призначення пенсії віднесено до виключної компетенції відповідача, у даному випадку ефективним способом захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків суду.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Водночас, судом встановлено понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, які з урахуванням заявлених позовних вимог та спірних правовідносин, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 1000,00 грн.

Відповідно до частини 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Розподіл судових витрат здійснити у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 257, 262, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, ) про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 21.01.2021 №279 щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком па пільгових умовах відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII та частин 1, 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди роботи на посаді рентгенолаборанта рентгенологічного кабінету з 10.04.2009 по 30.11.2020.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.01.2021 з приводу призначення пенсії, з урахуванням висновків суду у даній справі.

У решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківської області витрати зі сплати професійної правничої допомоги у розмірі 1000,00 грн. (одна тисяча гривень).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківської області витрати по сплаті судового збору на користь ОСОБА_1 у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 02.06.2021.

Суддя О.В. Ніколаєва