Справа № 592/5057/21
Суддя: Косолап М. М.
Дата ухвалення: 2021-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №592/5057/21
Провадження №2-а/592/65/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі судді Косолап М.М., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в Сумській області Баштового Андрія Івановича про скасування постанови.

В с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду із вказаним позовом і просить скасувати постанову інспектора патрульної поліції взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в Сумській області Баштового А.І. (далі - відповідач) серія ДП18 № 835225 від 08.04.2021 про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. за частиною 2 статті 126 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що 08.04.2021 відповідачем винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 3400 грн. Вважає постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що для нього не може настати відповідальність за частиною 2 статті 126 КУпАП, так як він має право керування транспортними засобами на підставі пред`явленого посвідчення водія (Driver license № НОМЕР_1 ) і прикріпленого міжнародного водійського посвідчення з дозволеними категоріями A, B, C, D. Автомобіль, яким він керував, є легковим автомобілем, а тому він мав право керувати ним і в його діях не було складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 2 статті 126 КУпАП. Вказує, що розглянувши справу відповідач не врахував, що він є громадянином іноземної держави - США і уродженцем Азербайджану, може не володіти українською мовою, на якій проводився розгляд справи, а також порушив його права, відмовивши у залученні перекладача. Він неодноразово заявляв, що володіє українською мовою лише на розмовному рівні, не достатньому для оформлення офіційних документів і не володіє письмовою українською мовою зовсім. Також відповідач порушив його права, проігнорувавши заяви про те, що він збирається запросити адвоката і перекладача, відмовив у прийнятті його заяв і пояснень і склав та виніс постанову всупереч його законним інтересам у його відсутність.

12.05.2021 представником відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого просить залишити без змін оскаржувану постанову, а позовну заяву без задоволення. Зазначає, що 08.04.2021 він ніс службу з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху в м. Суми. Близько 16 год. 55 хв. по вул. Г. Крут, поблизу будинку № 1/3 було виявлено та зупинено автомобіль Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 , водій якого під час руху при повороті ліворуч перетнув дорожню розмітку 1.3, при перевірці документів було встановлено, що водій не має права керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив вимоги пункту 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною 2 статті 126 КУпАП. Він пояснив позивачу суть адміністративного правопорушення, роз`яснив вимоги статті 63 Конституції України та статті 286 КУпАП, повідомив, що справу буде розглянуто на місці скоєння правопорушення. Позивач повідомляв про те, що має посвідчення водія Сполучених Штатів Америки та має право керування транспортним засобом на території України, однак надавав на ознайомлення фотознімок посвідчення водія на своєму телефоні. Зазначає, що відповідно до норм чинного законодавства України та Віденської конвенції «Про дорожній рух», особи, які мають посвідчення водія США , мають право керування транспортними засобами на території України за наявності у них міжнародного посвідчення водія. Після зупинки позивач відмовився пред`явити посвідчення водія відповідної категорії. Розглянувши в присутності позивача матеріали адміністративної справи виніс постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн. Оголосив позивачу постанову, від отримання якої позивач відмовився. Під час вирішення питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності поліцейським було враховані відеозапис правопорушення та усні пояснення позивача.

Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 30.04.2021 по справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи.

12.05.2021 від відповідача до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву.

Фактичні обставини, встановлені судом.

З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне.

08.04.2021 в м. Суми по вул. Героїв Крут, 1/3, інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в Сумській області лейтенантом поліції Баштовим А.І. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 № 835225, відповідно до якої до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. за частиною 2 статті 126 КУпАП. Відповідно до постанови ОСОБА_1 08.04.2021 о 16 год. 55 хв. в м. Суми по вул. Героїв Крут, 1/3, керуючи автомобілем при повороті ліворуч, перетнув дорожню розмітку 1.3 «Подвійна суцільна лінія». При перевірці документів було встановлено, що водій не має права керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив пункт 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, що зафіксовано на відеореєстратор Xiaomi Yi Car DVR.

Як доказ у пункті 8 постанови зазначено відео з нагрудних відеокамер DMT1: ВМ00005; ВМ00057.

З зазначених у оскаржуваній постанові та наданих відповідачем відеозаписів з відеореєстратора патрульного автомобіля, вбачається, як автомобіль Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Героїв Крут в м. Суми здійснив поворот ліворуч перетнувши суцільну лінію, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (час відеозапису 16:55:52), заїхав на парковку гіпермаркету, після чого патрульний автомобіль з ввімкненими проблисковими маячками поїхав за вказаним автомобілем. Після його зупинки до автомобіля, за кермом якого перебував позивач, підійшли патрульні поліцейські.

До позовної заяви позивачем долучено світлокопію посвідчення водія, виданого 01.01.2021 штатом Колорадо, США, дійсне до 22.01.2026, у якому літерами латинського алфавіту, зокрема, зазначено прізвище та ім`я позивача, стать, адресу проживання. Категорія транспортних засобів, якими він має право керувати, зазначена як «Class R».

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.

Звертаючись до суду ОСОБА_2 просить скасувати постанову серії ДП18 № 835225 від 08.04.2021 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 126 КУпАП та зазначає, що він має право керування транспортними засобами на підставі пред`явленого посвідчення водія (Driver license № НОМЕР_1 ), він є громадянином США і уродженцем Азербайджану та не володіє українською мовою достатньою для оформлення документів, відповідач відмовив у залученні перекладача, проігнорував заяви про залучення адвоката і перекладача, відмовив у прийнятті його заяв і пояснень, склав та виніс постанову всупереч його законним інтересам у його відсутність.

Частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до пункту 1.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - ПДР України), ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), мають ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно пункту 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємоввічливими.

Відповідно до пункту 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно пункту 2.4 «а» ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР України.

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Укладення міжнародних договорів, які суперечать Конституції України, можливе лише після внесення відповідних змін до Конституції України.

Указом Президії ВР УРСР № 2614-VIII від 25.04.1974 ратифіковано Віденську Конвенцію про дорожній рух від 1968 року (далі - Конвенція).

Частиною 2 статті 41 Конвенції встановлено, що договірні сторони будуть визнавати будь-яке національне водійське посвідчення, складене їх національною мовою або на одній з їх мов або, якщо воно не складене на такій мові, супроводжуване завіреним перекладом; будь-яке національне водійське посвідчення, що відповідає приписам додатку 6 Конвенції, будь-яке міжнародне водійське посвідчення, що відповідає приписам додатку 7 Конвенції, дійсними на своїй території для керування автомобілем, що відповідає категорії чи категоріям транспортних засобів, на керування якими видане посвідчення, за умови, що вказане посвідчення є дійсним та що воно видане іншою договірною стороною чи одним з її територіальних підрозділів або об`єднанням, уповноваженим на це цієї договірної сторони чи одним з її територіальних підрозділів.

Положеннями частини 8 додатку 6 Конвенції про дорожній рух встановлено, що національне водійське посвідчення договірних сторін може видаватися для керування транспортними засобами наступних категорій та підкатегорій: А, В, С, D, BE, СЕ, DE.

Відповідно до частини 9 додатку 6 Конвенції про дорожній рух на підставі національного законодавства в межах категорій А, В, С, СЕ, D та DE можуть вводитися наступні підкатегорії транспортних засобів, на керування якими може бути видано водійське посвідчення: А1, В1, С1, D1, С1Е , D1E.

Сполучені Штати Америки не є договірною стороною Віденської Конвенції про дорожній рух 1968 року.

Також, суд звертає увагу, що Україною не було ратифіковано Женевську Конвенцію про дорожній рух 1949 року, учасником якої є Сполучені Штати Америки.

Згідно з пунктом 30 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993, особи, які тимчасово перебувають на території України, мають право на керування транспортними засобами за наявності міжнародного посвідчення водія та посвідчення водія іноземної держави, що не відповідає вимогам Міжнародної конвенції про дорожній рух 1968 року, записи в якому виконані або продубльовані літерами латинського алфавіту, або у разі наявності посвідчення водія іноземної держави, що відповідає вимогам Міжнародної конвенції про дорожній рух 1968 року, записи в якому виконані або продубльовані літерами латинського алфавіту.

Тобто, з аналізу пункту 30 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», встановлено, що посвідчення водія іноземної держави, що не відповідає вимогам Конвенції про дорожній рух 1968 року, надає право на керування транспортними засобами за умови наявності міжнародного посвідчення водія.

Відповідно до статті 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З наданих відповідачем відеозаписів з нагрудних камер поліцейських вбачається, що підійшовши до автомобіля позивача поліцейські повідомили останньому, що він порушив правила дорожнього руху, на що останній попросив надати докази. Відповідач попросив надати посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Позивачу було роз`яснено його права, після чого позивач попросив викликати йому перекладача. На повторну вимогу надати посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу позивач відмовився та просив надати докази порушення ним правил дорожнього руху. Відповідач продемонстровав позивачу відеозапис з відеореєстратора (час відеозапису 16:58:50) та попросив надати посвідчення водія. Позивач продемонстрував на телефоні фотокопію посвідчення водія Сполучених Штатів Америки (час відеозапису 17:07:59) та повідомив, що у нього багато водійських посвідчень. На вимогу поліцейського надати оригінал водійського посвідчення позивач зазначив, що у нього є лише фотокопія у телефоні, а поліцейським слід перевірити наявність у нього посвідчення через загальновідому базу в мережі інтернет (час відеозапису 17:27:26). Для встановлення особи позивач продемонстрував відповідачу паспорт громадянина Сполучених Штатів Америки та повідомив, що є уродженцем Азербайджану. В подальшому відповідач повідомив, що посвідчення водія Сполучених Штатів Америки на території України є недійсним, а тому буде винесена постанова за частиною 2 статті 126 КУпАП та в присутності позивача почав заповнювати бланк постанови (час відеозапису 17:35:31). Після заповнення бланку постанови відповідач оголосив її зміст позивачу та на його запитання, чи буде позивач отримувати постанову, останній повідомив, що він не розуміє половини про що говорив поліцейський, а також не розуміє що написано у постанові, а тому він буде чекати на перекладача та адвоката (час відеозапису 18:04:14). Відповідач роз`яснив позивачу право та порядок на оскарження постанови. Позивач від отримання постанови відмовився та повідомив, що отримає постанову в управлінні поліції.

Аналогічні обставини вбачаються з відеозаписів долучених позивачем на електронному носії інформації до позовної заяви.

Ураховуючи досліджені відеозаписи судом встановлено, що на вимогу відповідача позивач демонстрував фотокопію посвідчення водія Сполучених Штатів Америки на мобільному телефоні та не мав в наявності міжнародного посвідчення водія, що є порушенням пункту 2.1 «а» Правил дорожнього руху України а тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 126 КУпАП.

Разом з тим, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є уродженцем Азербайджанської Республіки та громадянином Сполучених Штатів Америки, про що він повідомляв відповідача під час розгляду адміністративної справи, вказував, що у повному обсязі не розуміє української мови та просив останнього надати можливість скористуватися послугами перекладача та залучити захисника.

Згідно частини 1 статті 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право, зокрема, користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження.

В силу статті 274 КУпАП, перекладач призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення. Перекладач зобов`язаний з`явитися на виклик органу (посадової особи) і зробити повно й точно доручений йому переклад.

Статтею 26 Конституції України встановлено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Крім того, право іноземця на допомогу перекладача регламентовано не тільки внутрішніми нормативно-правовими актами України, а й пунктом 1 статті 5 Декларації про права людини у відношенні осіб, що не є громадянами країни, в якій вони проживають, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 13 грудня 1985 року на виконання Міжнародних пактів про права людини, що ратифіковані Україною. Також, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово наголошував на важливість забезпечення права особи на перекладача.

У даному випадку під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення відповідачем не було залучено до участі у справі перекладача, тому позивач фактично був позбавлений можливості надавати пояснення, заявляти клопотання та користуватись іншими правами, що є порушенням прав особи, передбачених частиною 1 статті 268 КУпАП.

З огляду на викладене, є достатні підстави вважати, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектором патрульної поліції взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в Сумській області Баштовим А.І. не дотримано права ОСОБА_1 на захист, зокрема, не виконано вимог щодо залучення перекладача та захисника під час розгляду справи.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Оскільки підставою скасування оскарженої постанови у справі про адміністративне правопорушення є порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а підстави для закриття провадження судом не встановлені, тому суд дійшов висновку про необхідність надіслання справи про адміністративне правопорушення у відношенні позивача на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) - Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Відтак, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати.

Згідно частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 454 грн.

Зважаючи на викладене, відповідно до частини 1 статті 139 КАС України з Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у розмірі 454 грн.

Керуючись статтями 126, 251, 280, 288 і 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 139, 243 - 246, 250, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 № 835225 від 08.04.2021, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 3400 грн., а справу надіслати на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) - Управлінню патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (м. Суми, вул. Білопільський шлях, 18/1) на користь ОСОБА_1 збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи через Ковпаківський районний суд міста Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , НОМЕР_5 .

Відповідач - Інспектор патрульної поліції взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в Сумській області Баштовий Андрій Іванович (м. Суми, вул. Білопільський шлях, 18/1).

Повний текст судового рішення складений 02 червня 2021 року.

Суддя М.М. Косолап