Справа № 653/975/21
Суддя: Мотонок Т. Я.
Дата ухвалення: 2021-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 653/975/21
Провадження № 2-а/653/55/21
РІШЕННЯ

іменем України

04 червня 2021 року м. Генічеськ

Генічеський районний суд

Херсонської області в складі:

головуючого судді Мотонок Т.Я.,

за участю:

секретаря судового засідання Гурковського В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Генічеського РВП ГУНП в Херсонській області, Головного управління Національної поліції в Херсонській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського СРПП Генічеського РВП ГУНП в Херсонській області, Головного управління Національної поліції в Херсонській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серія БАБ № 974551 від 03.04.2021 року, винесену поліцейським СРПП Генічеського РВП в Херсонській області Лащ Д.Р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 510 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.5 КУпАП. Стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03.04.2021 року відносно позивача ОСОБА_1 поліцейським СРПП Генічеського РВП в Херсонській обл., Лащ Дмитром Ростиславовичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, серія БАБ № 974551, про визнання його винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 510 грн. відповідно до вказаної постанови позивач 03.04.2021 року о 10 годині 35 хвилин в селі Щасливцеве по вулиці Миру, Генічеський район, керуючи транспортним засобом, ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , не був пристебнутий паском безпеки, чим порушив п. п. 2.3 «в» ПДР України.

З зазначеною постановою ОСОБА_1 не згоден та вважає її незаконною з наступних підстав. Як зазначає позивач, того дня він їхав за кермом автомобіля, пристебнутий паском безпеки, зупинився коли побачив у дзеркало заднього виду червоні проблискові маячки поліцейської машини. До нього підійшов працівник патрульної поліції. ОСОБА_1 відстебнув ремінь безпеки, відкрив вікно. Після цього працівник поліції звернувся з проханням надати документи. Вказані документи були йому передані. Відповідач повідомив про порушення позивачем п. 2.3 (в) Правил дорожнього руху. ОСОБА_1 пояснив про те, що під час руху був пристебнутий паском безпеки та відстебнув його лише після того, як зупинив транспортний засіб, оскільки пасок заважав вільно рухатися та дотягнутися до сумки з документами. Крім того, позивач запитав патрульного щодо причини зупинки, на що отримав відповідь що за не пристебнутий пасок безпеки. На запитання, як інспектор міг це побачити коли патрульний автомобіль наздогнав його ззаду він відповіді не отримав. Інспектор до уваги не взяв свідчення позивача та виніс відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення.

Позивач вважає притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП незаконним та необгрунтованим, оскільки постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення. Оскільки, як зазначає позивач під час керування транспортним засобом він користувався паском безпеки, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, постанова складалася інспектором без врахування його пояснень, а докази, які б фіксували порушення позивачем правил дорожнього руху та покази свідків відсутні. Також, інспектором не було оголошено текст постанови та не роз`яснено положення ст. 307,ст. 308 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови, та права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Позивач звертає увагу, що в постанові у графі «До постанови додаються» відсутні будь-які записи, що свідчить про відсутність доказів вчинення ним адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 12.04.2021 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено учасникам процесу строки для подачі до суду заяв по суті справи.

28.04.2021 року згідно ухвали суду до участі в справі залучено співвідповідача Головне управління національної поліції в Херсонській області.

17.05.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено, що відповідач Головне управління Національної поліції в Херсонській області позовні вимоги ОСОБА_1 вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки 03.04.2021 року близько 10.35 год. під час несення служби поліцейськими було виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме по вул. Миру в с. Щисливцеве водій керував автомобілем ВАЗ 2109 реєстраційний номер НОМЕР_1 , що обладнаний засобом пасивної безпеки, був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п.2.3 «в» ПДР. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення з дотриманням вимог чинного законодавства, поліцейський СРПП Генічеського РВП ГУНП в Херсонській області Лащ Д.Р. у відношенні позивача винесено постанову серії БАБ № 974551 від 03.04.2021 року. Тому, просить суд в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом встановлено, що 03.04.2021 року Поліцейским СРПП Генічеського РВП в Херсонській обл., Лащ Дмитром Ростиславовичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 974551, в якій зазначено, що 03.04.2021 року о 10 годині 35 хвилин в селі Щасливцеве по вулиці Миру, Генічеський район, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , не був пристебнутий паском безпеки, чим порушив п. п. 2.3"в" ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Відповідно до пп. «в» п.2.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Вимогами ч. 5 ст. 121 КУпАП передбачено порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, яке тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В силу п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно з ч. 6 ст. 77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідач не надав суду доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови від 03.04.2021 року, фактичною підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ним вимог пп. «в» п.2.3 ПДР слугував висновок працівника поліції про те, що ОСОБА_1 03.04.2021 року керував автомобілем, будучи не пристебнутим ременем безпеки.

Належним доказом даного правопорушення, виходячи з його природи, є відеофіксація порушення.

Між тим, в оскаржуваній постанові у графі «до постанови додаються» не вказано в якості додатку ані відеозапису, ані жодного документу, що свідчить про фактичну відсутність доказів порушення ОСОБА_1 вимог пп. «в» п.2.3 ПДР.

При цьому, в оскаржуваній постанові не зазначено і технічного засобу, яким би здійснювалась фіксація порушення.

Отже, відповідачем не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем пп. «в» п. 2.3 ПДР.

Крім того, ненадання відповідачем будь-яких доказів, у т.ч. відеозапису з нагрудної камери поліцейського, унеможливлює також й встановлення або ж спростування судом факту керування позивачем 03.04.2021 року транспортним засобом будучи не пристебнутим паском безпеки.

Оскільки в силу ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, враховуючи, що відповідачем не надано суду жодних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, беручи до уваги, що зміст постанови не відповідає вимогам ч. 3 ст. 283 КУпАП, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята не на підставі та не у спосіб, встановлені законом, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що відповідачем не доведено наявності у діях позивача події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає закриттю.

Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 6, 8, 9, 77, 242-246, 268, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Генічеського РВП ГУНП в Херсонській області, Головного управління Національної поліції в Херсонській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 03.04.2021 року серії БАБ № 974551 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління національної поліції в Херсонській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 454,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено 04.06.2021 року.

Суддя Генічеського районного суду Т. Я. Мотонок