Справа № 561/306/21
Суддя: Дідик А. В.
Дата ухвалення: 2021-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

смт Зарічне

02 червня 2021 року Справа № 561/306/21

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Дідика А. В.,

за участю секретаря судового засідання Расевич Г. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора роти №5 батальйону 1 УПП в Рівненській області ДПП Ярмощука Юрія Сергійовича, Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

Підстава позову (позиція позивача):

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до інспектора роти №5 батальйону 1 УПП в Рівненській області ДПП Ярмощука Юрія Сергійовича (далі - Відповідач-1) та УПП в Рівненській області ДПП (далі по тексту - Відповідач - 2, разом - Відповідачі) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.

У обґрунтування позовної заяви зазначив, що 25 квітня 2021 року інспектор роти №5 батальйону 1 УПП в Рівненській області ДПП Ярмощук Ю. С., виніс щодо нього постанову про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 4120089 від 25 квітня 2021 року (далі по тексту - Постанова), якою притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та наклав адміністративне стягнення у вигляді 340,00 гривень штрафу.

Згідно Постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки він 25 квітня 2021 року близько 13 год. 52 хв. керуючи т/з, перевищив встановлене обмеження швидкості руху більш як на 20 км/год, а саме в населеному пункті с. Маюничі, позначеному ДЗ 5.45-5.46, рухався зі швидкістю 73 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху TRUKAM LTI 20/20, чим порушив п. 12.4 ПДР - порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена не більше 50 км/год.), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Не погоджуючись із такими діями та рішенням інспектора роти №5 батальйону 1 УПП в Рівненській області ДПП Ярмощука Ю. С., позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом, в якому просив суд скасувати накладене на нього адміністративне стягнення.

Зазначає, що фіксація швидкості керованого ним автомобіля була здійснена в неналежний спосіб та без дотримання вимог ст. 40 Закону України "Про національну поліцію", водночас вказуючи на те, що покази засобу вимірювальної техніки з допомогою якого була здійснена фіксації швидкості не можуть бути використані як доказ через відсутність відомостей щодо стаціонарного розміщення засобу вимірювання, відсутності попереджаючих знаків про здійснення фіксації порушення. Окремо в обгрунтування позову зазначає, що контроль швидкості руху транспортних засобів здіснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення фіксації «5.70 Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», та оскаржувана ним постанова не містить інформації про доказ, який підтверджує розміщення на вищевказаній ділянці дороги дорожнього знаку «5.70».

У зв`язку з викладеним просить скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4120089 від 25 квітня 2021 року та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Позиція відповідачів:

Відповідач 1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.

Представник Відповідача 2 - Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Давидчук В. В. подав на електронну пошту суду відзив вх. № 1503/21 від 01 червня 2021 року, разом із заявою про поновлення пропущеного строку подання відзиву на адміністративний позов вх. № 1503/21 від 01 червня 2021 року. У заяві, покликаючись на відпустку представника відповідача з 17 травня 2021 року по 31 травня 2021 року, а також для з`ясування усіх обставин справи, просив визнати поважною причиною пропуск строку на подання відзиву та поновити цей строк.

З метою недопущення надмірного формалізму, для повного з`ясування обставин справи при вирішенні клопотання про поновлення пропущеного строку на подання відзиву на позовну заяву, суд вважає що заява підлягає задоволенню, оскільки відкладення судового засідання з 14 травня 2021 року на 02 червня 2021 року обумовлювалось саме необхідністю надання представнику відповідача строку на подання відзиву.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

Ухвалою судді Зарічненського районного суду Рівненської області від 29 квітня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 14 травня 2021 року, яке за клопотанням представник Відповідача 2 ОСОБА_2 , відкладено з визначенням наступної дати 02 червня 2021 року.

Позивач у судове засідання не з`явився, подав клопотання від 14 травня 2021 року про розгляд справи за його відсутності (а. с. 18, 51).

Відповідач 1 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №907 (а. с. 22), відзиву на позовну заяву не подав.

Представник Відповідача 2 ОСОБА_2 , у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи у суді, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №907 (а. с. 22), відзиву на позовну заяву не подав.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 268 КАС України неявка належно повідомленого учасника справи не перешкоджає її розгляду.

Враховуючи неявку у судове засідання усіх учасників справи, суд вважає за доцільне здійснювати судовий розгляд даної справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 2 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін, диспозитивності та з`ясуванні всіх обставин у справі.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.

Єдиний порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (далі за текстом - ПДР), затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Згідно із п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або до суду у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Так за ч. 1 ст. 122 КУпАП України, крім іншого, передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Частиною 2 ст. 283 КУпАП встановлено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Суд зазначає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку.

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Така позиція суду ґрунтується також на правовому висновку, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22.12.2010 року.

Бездоганне виконання суб`єктом владних повноважень процесуальних/процедурних норм є запорукою притягнення винної особи до відповідальності.

Однак порушення таких приписів може бути покладено в основу скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З долученої до відзиву на позовну заяву фотокопії з назвою Клип№31069 (а. с. 39) не вбачається, що фіксування здійснювалось приладом "Trucam", фотофіксацію зроблено саме у АДРЕСА_1 , тобто в населеному пункті, оскільки на фото зафіксовано тільки номер транспортного засобу без прив`язки до конкретної місцевості, не зафіксовано будь - яких дорожніх знаків, у зв`язку з чим, зазначена фотокопія не може бути належними доказом вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення у місці та у час вказаний у Постанові

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Проте, зазначена постанова є предметом оскарження, тому остання не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Також судом звертається увага на те, що Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі №338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку та підтверджує факт скоєння правопорушення.

Таким чином для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема, відеозапис події, фотокартки. Сам по собі опис адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Суд вважає, що інспектор при винесенні оскаржуваної постанови не дотримався вимог закону щодо дослідження всіх обставин справи та підтвердження їх доказами, а тому подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та винуватість ОСОБА_1 , не є доведеною.

За правилами ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін диспозитивність та офіційного з`ясування всіх обставин у справі

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Поряд із цим, згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

В порушення вимог вказаної статті відповідачі не надали суду належних та допустимих доказів у підтвердження обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху, зокрема у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази - матеріали фото- чи відео зйомки вчиненого порушення або інші докази, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення, при цьому пояснення у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інспектором відібрані не були, його підпис у Постанові відсутній, як і відсутнє застереження щодо відмови від підпису.

З огляду на викладене, оскільки відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено належними і допустимими доказами правомірності прийнятої ним Постанови, суд вважає, що остання підлягає скасуванню, з підстав відсутності у діях ОСОБА_1 , події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 77, 244-246, 268, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4120089 від 25 квітня 2021 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Перерозподілити бюджетні асигнування Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції України в частині сплати судового збору 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень 00 коп. на користь держави за подання позовної заяви до Зарічненського районного суду Рівненської області.

Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Зарічненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач 1 - інспектора роти №5 батальйону 1 УПП в Рівненській області ДПП Ярмощука Юрія Сергійовича, адреса місця роботи УПП в Рівненській області ДПП України: вул. С. Бандери, 14а, місто Рівне.

Відповідач 2 - УПП в Рівненській області ДПП України, місце знаходження: 33028, Рівненська обл., місто Рівне, С. Бандери, 14а.

Повний текст рішення складено об 12:10 год. 02 червня 2021 року.

Суддя А. В. Дідик