Справа № 420/5603/20
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2021-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/5603/20
Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Стас Л. В., Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Гриценка Віталія Євгеновича, що діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комісії щодо розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю про виплату грошової компенсації Овідіопольської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Овідіопольська районна державна адміністрація Одеської області, Управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просила визнати протиправним та скасувати рішення Комісії щодо розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю про виплату грошової компенсації Овідіопольської районної державної адміністрації (далі - Комісія), викладене у протоколі засідання №9 від 14.11.2019 р про відмову їй як члену сім`ї учасника бойових дій на території інших держав у призначенні та виплаті грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення та зобов`язати повторно розглянути це питання.

Обґрунтовуючи протиправність оскаржуваного рішення позивачка наголошує, що воно було прийнято у відсутності посадових осіб, участь яких є обов`язковою у роботі Комісії, натомість посадовими особами, які позбавлені повноважень на його прийняття.

На підтвердження даного доводу позивачка покликається на Положення про комісію щодо розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю про виплату грошової компенсації, затверджене розпорядженням голови Овідіопольської районної державної адміністрації (далі - Овідіопольська РДА) від 13.08.2018 року №463/А-2018, в Додатку якого міститься затверджений склад зазначеної Комісії та її члени.

Також доводом позивачки є те, що спірне рішення було прийняте без її участі та без участі її законного представника, що є порушенням вимог п.12 Порядку виплати, грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.03. 2018 року №214 (далі Порядок №214).

Є нещирими, на думку ОСОБА_1 , твердження голови Новодолинської сільської ради, що станом на 31.10.2019 р. вона зі складом своєї сім`ї не перебуває на квартирному обліку, адже це не відповідало дійсності та суперечило п.25 постанови Ради Міністрів Українського PCP і Української республіканської Ради профспілок від 11.12.1984 року №470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Українській PCP» (далі Правила обліку №470), яким унормовано проведення перереєстрації громадян, які перебувають на квартирному обліку щороку в період з 01 жовтня по 31 грудня.

За таких обставин, позивачка вважає, що є незаконним рішення Комісії, яким їй по суті безпідставно відмовлено в наданні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, у письмовому провадженні, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішуючи справу по суті та відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції керувався постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2018 року №214, якою, затверджено:

Порядок та умови надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей.

Порядок виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей (далі - Порядок №214).

Так, суд вважав, що за положеннями пункту 5 наведеного Порядку склад Комісії щодо розгляду заяв членів сімей осіб, які загинули (пропали безвісти), померли, та осіб з інвалідністю про призначення грошової компенсації, визначається за критеріями участі в ній представників виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, структурних підрозділів районних держадміністрацій з питань соціального захисту населення, економіки, фінансів, квартирного обліку, капітального будівництва, всеукраїнських громадських об`єднань ветеранів (за їх згодою).

Іншими словами, на думку суду, в складі комісії повинні бути присутні представники наведених структурних підрозділів органів державної влади та місцевого самоврядування, а не їх керівники.

За такого правового регулювання, суд поважав необґрунтованими доводи позивачки про неповноважний склад комісії.

Далі, суд першої інстанції поважав недоведеними доводи позивачки про позбавлення її та її представника права бути присутніми на засіданні Комісії, що відбулося 14.11.2019 року, адже наявний в матеріалах справи протокол №9 свідчить про надання законним представником ОСОБА_2 членам Комісії копію письмового повідомлення від 11.10.2019 року №02-07/314 адресованого ОСОБА_3 про необхідність здійснення перереєстрації.

До того ж, суд констатував факт, що Комісія не приймала рішення про відмову в призначенні грошової компенсації позивачці, про що свідчить його зміст. За таких обставин, на думку суду аргументи ОСОБА_1 про зворотне, є лише її думкою, яка не підтверджена належними доказами.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим представник ОСОБА_1 адвокат Гриценко В. Є., в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Головними доводами апеляції є:

по перше, неврахування судом першої інстанції обставин, що на момент розгляду заяви (подана 24.10.2019 р.), позивачка перебувала на відповідному квартирному обліку та відповідала вимогам Порядку №214;

по друге, залишення судом поза увагою приписів пункту 12 Порядку №214, відповідно до яких Комісія повинна прийняти рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової компенсації.

Узагальнюючи викладене, адвокат наголошує, що відповідач вийшов за межі своїх повноважень та діяв всупереч нормативно-правовим актам, що встановлюють відповідний порядок розгляду та прийняття рішення за результатами розгляду заяв про надання грошової компенсації, оскільки ухилився від розгляду поданої заяви по суті.

Комісія щодо розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю про виплату грошової компенсації не скористалася правом подання відзиву на апеляцію.

Дана справа розглянута судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України, у зв`язку поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного провадження без повідомленням сторін (у порядку письмового провадження).

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 з 09.04.2008 року має статус члена сім`ї учасника бойових дій на території інших держав та перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі пільговиків як член загиблого ветерана війни за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Новодолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області №180 від 26.11.2010 року позивачку як дружину померлого воїна-афганця ОСОБА_4 та сина поставлено на квартирну чергу.

24.10.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Овідіопольської РДА з заявою про надання грошової компенсації згідно з Порядком №214.

14.11.2019 року на засіданні Комісії прийнято рішення за №9 за яким рекомендовано ОСОБА_1 або її законному представнику ОСОБА_2 звернутися до Новодолинської сільської ради для перереєстрації на квартирному обліку.

Також у рішенні зазначено, що у разі поновлення ОСОБА_1 на квартирному обліку, Комісією буде розглянуто питання щодо нарахування їй грошової компенсації за належні для отримання приміщення, відповідно до Порядку №214.

Як випливає з протоколу засідання Комісії від 14.11.2019 р. №9, підставою для прийняття такого рішення стало повідомлення голови Новодолинської сільської ради ОСОБА_5 про ненадання ОСОБА_1 , в період з 2010 року по листопад 2019 року, документів для щорічної перереєстрації громадян, які перебувають на квартирному обліку.

За поясненнями ОСОБА_5 , станом на 31.10.2019 року, здійснюється перереєстрація громадян, які перебували на квартирному обліку при виконавчому комітеті сільської ради. Про необхідність здійснення перереєстрації в період з 01.10.2019 р. по 01.12.2019 року гр. ОСОБА_3 була повідомлена листом від 11.10.2019 року №02-07/314. Як стверджувала ОСОБА_5 , до Новодолинської сільської ради, станом на 14.11.2019 року ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_2 не зверталися.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Ураховуючи, що адвокат позивачки не заперечує проти доводів суду першої інстанції, що оскаржуване рішення прийняте повноважним складом комісії, а також у присутності представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , дані обставини є неоспореними.

Переходячи до доводу апеляції, щодо відсутності у Комісії, на момент розгляду заяви (подана 24.10.2019 р.), підстав відмовляти позивачці в отриманні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення, оскільки остання перебувала на відповідному квартирному обліку та відповідала вимогам Порядку №214, колегія суддів встановила таке.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, спірні правовідносини регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2018 року №214 «Питання забезпечення житлом деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей», якою затверджено два Порядки.

Перший, це Порядок та умови надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей.

Другий, це Порядок виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей.

Перший Порядок, регулюючи умови та механізм надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, зокрема, передбачає, що розпорядниками субвенції є: структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчі органи міських, районних у містах рад (далі - районні та міські органи соціального захисту населення).

Порядок виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей визначає, у тому числі умови та механізм виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для сімей учасників бойових дій на території інших держав, визначених в абзаці першому пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та які потребують поліпшення житлових умов (далі грошова компенсація) і перебувають на обліку за місцем проживання відповідно до Житлового кодексу Української РСР (далі квартирний облік) та на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги (далі Реєстр).

Пунктом 18 даного Порядку встановлено право заявника оскаржити в суді рішення комісії про відмову в призначенні грошової компенсації.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 року у справі №712/5476/19 спори про оскарження відмови у забезпеченні жилим приміщенням або у призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Сторонами у справі не оспорюється той факт, що позивачка, відповідно до пункту 2 наведеного Порядку, як дружина померлого учасника бойових дій на території інших держав, має право на отримання грошової компенсації.

Спірним залишається питання чи дотримана, останньою, вимога пункту 9 Порядку №214 щодо обов`язкового перебування на квартирному обліку.

Вирішуючи дане питання колегія суддів дійшла наступних висновків.

Є неоспореними обставини, що ОСОБА_1 з 16.11.2010 р. перебуває на квартирному обліку за місцем проживання в Новодолинській сільраді.

Постановою Ради Міністрів Української PCP і Української республіканської Ради професійних спілок від 11.12.1984 року №470 затверджені Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP.

Відповідно до пункту 25 даних Правил, виконавчі комітети місцевих Рад народних депутатів, підприємства, установи, організації щороку в період з 1 жовтня по 31 грудня проводять перереєстрацію громадян, які перебувають на квартирному обліку, в ході якої перевіряються їх облікові дані.

Виявлені зміни вносяться в облікові справи громадян і книгу обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилих приміщень.

Зміни з питань, що належать до компетенції виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів, адміністрації підприємства, установи,організації (органу громадської організації) і профспілкового комітету провадяться після прийняття рішень цими органами.

Про внесені зміни заінтересованим особам направляється письмове повідомлення.

Представник Управління соціального захисту населення Овідіопольської РДА стверджує про направлення Новодолинською сільрадою 11.10.2019 р. на адресу ОСОБА_1 листа про необхідність звернутися до сільської ради до 01 грудня 2019 р. для здійснення перереєстрації та поновлення документів.

ОСОБА_1 в позові заперечує вказаний факт, стверджуючи, що, починаючи з 16.11.2010 р. не отримувала від Новодолинської сільради листів з проханням пройти перереєстрацію як особи, яка перебуває на квартирному обліку.

Ураховуючи відсутність, з боку суб`єкта владних повноважень, підтверджень направлення позивачці відповідного повідомлення, колегія суддів підтримує позицію позивачки щодо її необізнаності про обов`язок проходити щорічну перереєстрацію.

Водночас, якщо стати на позицію суб`єкта владних повноважень про отримання ОСОБА_1 відповідного повідомлення, то варто звернути увагу, що перереєстрацію їй запропоновано пройти до 01.12.2019 року.

Тобто, на момент прийняття Комісією спірного рішення (14.11.2019 р.), у позивачки залишався час оновити облікові дані квартирного обліку, надавши до Новодолинської сільської ради відповідні документи.

Однак, Комісія, під час розгляду заяви позивачки про призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення, на цей факт уваги не звернула.

До того ж, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи позивачки, що Новодолинська сільрада надала Комісії недостовірні дані про те, що станом на 31.10.2019 р. вона не перебуває на квартирному обліку.

Так, рішення про виключення ОСОБА_1 зі списків квартирного обліку з підстав нездійснення перереєстрації своїх облікових даних в реєстрі осіб на поліпшення житлових умов, було прийнято виконавчим комітетом Новодолинської сільської ради лише 03.12.2019 р., тобто вже після прийняття оскаржуваного рішення Комісії.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції наголошує, що на момент розгляду Комісією питання про надання ОСОБА_1 грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення, остання відповідала усім вимогам, визначеними в Порядку №214 і у Комісії не було підстав для відмови у призначенні такої компенсації.

Досліджуючи доводи скаржника про те, що рішення Комісії не може носити рекомендований характер, а повинно містити відомості про задоволення або про відмову в задоволенні заяви у призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 12 Порядку №214 Комісія протягом п`яти робочих днів з дня надходження подання розглядає його по суті та в присутності заявника або його законного представника чи уповноваженої особи приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової компенсації.

На думку суду апеляційної інстанції, дана норма встановлює імперативний метод правового регулювання, який передбачає категоричну та детальну регламентацію поведінки учасників правових відносин і не допускає установлення цими суб`єктами інших правил поведінки на власний розсуд.

За таких умов, є переконливими аргументи скаржника, що відповідач діяв не на підставі та не в межах повноважень.

Аналізуючи доводи суду першої інстанції, що є достовірно встановленим факт неприйняття Комісією рішення про відмову в призначенні позивачці грошової компенсації, оскільки про це свідчить його зміст, а інша думка позивачки не підтверджена належними доказами, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Підставами для такого висновку, як вбачається з судового рішення, слугували пункт 14 Порядку №214, що визначає вимоги до змісту рішення Комісії та пункт 15, який визначає підстави, з яких Комісія відмовляє заявнику в призначенні грошової компенсації.

Дослідивши зміст наведених норм та оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, колегія суддів дійшла висновку про помилковість позиції суду першої інстанції про відсутність рішення суб`єкта владних повноважень, яким порушуються права позивачки.

На думку суду апеляційної інстанції, зміст описової та мотивувальної частини оскаржуваного рішення відповідає згаданим приписам Порядку №214, а також підстава, за якої позивачці не призначена грошова компенсація (заявник не перебуває на квартирному обліку) передбачена підпунктом 9 пункту 15.

Отже, за всіма складовими, прийнятий Комісією документ слід вважати рішенням, яке порушує право позивачки та може бути оскаржено.

Колегія суддів не вбачає іншого ефективного захисту порушеного права ОСОБА_1 , ніж скасування спірного рішення та встановлення для Комісії обов`язку повторно розглянути заяву позивачки щодо призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення.

На переконання суду, наявність рішення, що є предметом оскарження, навіть якщо воно носить рекомендований характер є перешкодою для позитивного вирішення заяви позивачки, адже в мотивувальній його частині викладені обставини, які не відповідають дійсності, зокрема, обставини того, що заявник не перебуває на квартирному обліку.

Аналізуючи вимоги скаржника щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, в тому числі і шляхом зобов`язання прийняти рішення про призначення грошової компенсації, колегія суддів дійшла висновку про відсутність таких підстав.

Так, частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, можна зробити висновок, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

За такого правового регулювання, а також ураховуючи рішення сільради про виключення заявниці зі списків квартирного обліку, колегія суддів вважає, що є підстави для часткового задоволення позову ОСОБА_1 шляхом визнання протиправним та скасування спірного рішення, а також слід зобов`язати суб`єкта владних повноважень повторно розглянути заяву позивачки та прийняти рішення з урахуванням оцінки суду.

Узагальнюючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, відповідно до ст.317 КАС України являється невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас частина 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності, та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

За таких умов, ураховуючи, що судом апеляційної інстанції переглянуто рішення суду першої інстанції, ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), відсутні підстави для його касаційного оскарження.

Керуючись статтями: 263, 308, 311, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Гриценка Віталія Євгеновича, що діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року скасувати.

Ухвалити у справі за позовом ОСОБА_1 до Комісії щодо розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю про виплату грошової компенсації Овідіопольської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії нове рішення про часткове задоволення позову.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії щодо розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю про виплату грошової компенсації Овідіопольської районної державної адміністрації №9 від 14.11.2019 року про відмову ОСОБА_1 , яка має статус члена сім`ї учасника бойових дій на території інших держав, в призначенні та виплаті грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення.

Зобов`язати Комісію щодо розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю про виплату грошової компенсації Овідіопольської районної державної адміністрації повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , яка має статус члена сім`ї учасника бойових дій на території інших держав, про призначення та виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення.

В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 03.06.2021 року.