Справа № 240/13662/20
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2021-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 240/13662/20

03 червня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Франовської К.С.

суддів: Матохнюка Д.Б. Боровицького О. А.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Сьомого апеляційного адміністративного суду перебуває апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року у справі №240/13662/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, яка згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2021 року розподілена на склад колегії суддів: Франовська К.С. - головуючий суддя, Матохнюк Д.Б., Боровицький О.А.

Ухвалою суду від 20 травня 2021 року апеляційна скарга ОСОБА_1 прийнята до провадження апеляційного суду, розгляд справи призначено у письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами на 01 липня 2021 року.

02 червня 2021 до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів, в якій він зазначає, що вважає суддю Франовську К.С. заінтересованою у результатах розгляду даної справи не на його користь, упередженою, і суддею, яка може вплинути на інших суддів колегії - Матохнюка Д.Б., Боровицького О.А.

Підставою для таких переконань ОСОБА_1 вказує на те, що суддя Франовська К.С. 06 березня 2018 року приймала участь у розгляді Житомирським апеляційним адміністративним судом справи №806/3182/17 за його позовом до Військової прокуратури Центрального регіону про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії , і за її участі ухвалено незаконне рішення, яке оскаржено до Верховного Суду.

Крім того, позивач ОСОБА_1 вказує на те, що суддя Франовська К.С. давала вказівки судді Житомирського ОАС Лавренчук О. при розгляді справи №240/13662/20 з тим, щоб справа була розглянута не на користь позивача.

Такі дії судді переконують у її заінтересованості в розгляді справи.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши доводи заяви, колегія суддів вважає, що відвід суддів необхідно визнати необґрунтованим з наступних підстав.

Частиною 2 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за наявності підстав, які визначені статтями 36-38 цього Кодексу, учасниками справи може бути заявлений відвід судді, або суддям, які беруть участь у колегіальному розгляді справи.

Відповідно до частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи, в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частиною другою цієї статті передбачено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Апеляційний суд дослідивши заяву про відвід колегії суддів та викладені у ній обставини вважає, що заява про відвід судді Франовській К.С. є необґрунтованою, оскільки в заяві не наведено достатніх підстав для відводу судді. При цьому, мотиви для відводу судді, які заявник навів у заяві, фактично зводяться до того, що позивач не сприймає позицію суду у справі №806/3182/17 і вважає, що така позиція зумовлена впливом судді Франовської К.С.

Положення ч.4 ст.36 КАС України визначають, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Разом з тим, відсутні правові підстави які передбачені ст. 36-37 КАС України для задоволення заяви про відвід.

При цьому колегія суддів враховує, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, висловленою, зокрема, в рішенні від 09.11.2006 року у справі «Білуха проти України» особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Оцінивши вказані заявником підстави для відводу, колегія суддів вважає, що вони не обґрунтовані будь-якими належними та допустимими доказами та не дають підстав для сумніву в неупередженості та об`єктивності суддів, яким заявлено відвід, у зв`язку з чим відсутні підстави для відводу складу суду, передбачені ст. ст. 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, враховуючи, що мотиви , викладені в заяві про відвід, на переконання колегії суддів, не є такими, що викликають сумнів у неупередженості суду, а також не підтверджують прямої чи опосередкованої заінтересованості суддів у результатах розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу, що є наслідком відмови у його задоволенні.

Одночасно колегія суддів розглянула заяву судді Франовської К.С. про самовідвід у справі №240/13662/20 і зазначає наступне.

Заява про самовідвід суддею обґрунтована тим, що хоча доводи про відвід, викладені у заяві ОСОБА_1 і є безпідставними, надуманими, проте викликані вони емоційним станом позивача, втратою довіри до суду, зневірою у справедливість суддів внаслідок тривалого невирішення життєво важливих для нього справ пенсійного забезпечення, у справах позивача, що викликало впевненість у тому, що таке є наслідком дії окремого судді (суддів).

З метою усунення будь-яких побоювань позивача у можливому винесенні незаконного судового рішення, забезпечення його безумовного права на справедливий суд, суддя заявила про самовідвід у цій справі .

Дослідивши матеріали справи та мотиви заяви про самовідвід, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість та підставність заявленого самовідводу, з наступних підстав.

Статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено підстави для відводу (самовідводу) судді.

Так відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» «кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом».

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 р. (заява № 7577/02) зазначив, що «безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі».

Аналогічна правова позиція закріплена також в п.п. 49, 52 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 р. (заява № 33949/02), п. 28 рішення ЄСПЛ у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.07.2010 р. (заява № 16695/04).

В п. 105 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 р. (заява № 21722/11) суд дійшов висновку про те, що: «між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності».

Як установлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 р. «об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття».

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для самовідводу судді.

Згідно з частиною 4 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 325 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Відвід судді Франовській Катерині Сергіївні визнати необґрунтованим та відмовити ОСОБА_1 у задоволенні відводу судді Франовської Катерини Сергіївни.

Прийняти самовідвід судді Франовської Катерини Сергіївни і відвести її від розгляду справи №240/13662/20.

Відвід суддям Матохнюку Дмитру Борисовичу та Боровицькому Олександру Андрійовичу визнати необгрунтованим та відмовити ОСОБА_1 у задоволенні відводу суддів Матохнюка Дмитра Борисовича та Боровицького Олександра Андрійовича.

Питання про відвід суддів Матохнюка Дмитра Борисовича та Боровицького Олександра Андрійовича передати для вирішення судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Франовська К.С.

Судді Матохнюк Д.Б. Боровицький О. А.