Справа № 640/853/20
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2021-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/853/20 Головуючий у І інстанції - Чудак О.М.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив стягнути з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 заподіяні збитки на загальну суму 14965,59 грн, з яких пеня становить 11962,21 грн та 3% річних з врахуванням інфляційних втрат за час прострочення сплати боргу - 3003,38 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилався на те, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.01.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2019, його адміністративний позов у справі № 826/15406/17 до Уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» задоволено та, зокрема, зобов`язано Уповноважену особу Фонду на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» вчинити дії щодо внесення змін та доповнень до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду шляхом внесення відомостей щодо рахунків № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , що належать ОСОБА_1 , а саме загальною сумою 33967,67 грн. Станом на день подання позовної заяви Позивач отримав кошти на відшкодування за вкладом у ПАТ «Банк Михайлівський» у сумі 33967,67 грн, натомість не отримав компенсації збитків, заподіяних йому неправомірним рішенням Уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» щодо визнання договору переказу коштів нікчемним правочином.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 січня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

В апеляційній скарзі Позивач посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Доводи апеляційної скарги аналогічні, заявленим у позовній заяві, та містять посилання на неповне з`ясування обставин справи судом першої інстанції та невідповідність його висновків таким обставинам.

Фондом гарантування вкладів фізичних осіб подано відзив на апеляційну скаргу Позивача, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 01.07.2015 між ОСОБА_1 та ПАТ "Банк Михайлівський" укладено Договір № 980-005-000001031 банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)», відповідно до якого, на ім`я Позивача було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 .

31.03.2016 між Позивачем та ТОВ "Кредитно-Інвестиційний центр" (далі - ТОВ "КІЦ") укладено Договір № 980-005-000213901 "Суперкапітал" (інвестиційний) (з виплатою процентів щомісячно), відповідно до умов якого, Позивач передає ТОВ "КІЦ" у власність грошові кошти в розмірі 31 791,91 грн. на строк не більше 181 днів, а ТОВ "КІЦ" зобов`язується повернути вказані кошти позивачу на рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ "Банк Михайлівський", код Банку 380935 та виплатити проценти за користування коштами на рахунок № НОМЕР_3 в ПАТ "Банк Михайлівський", код Банку 380935.

На виконання умов договору № 980-005-000213901 від 31.03.2016, Позивачем внесено на поточний рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ "Банк Михайлівський" кошти у розмірі 31791,91 грн. та здійснено переказ вказаної суми на рахунок ТОВ "КІЦ", що підтверджується квитанцією № QS088401 від 01.04.2016.

19.05.2016 ТОВ "КІЦ" здійснено дострокове повернення коштів на поточні рахунки позивача відповідно до умов договору № 980-005-000213901 від 31.03.2016, включаючи відсотки за користування грошима, а саме: переказ коштів ТОВ "КІЦ" 19.05.2016 в сумі 33511,91 грн. на рахунок № НОМЕР_1 та переказ коштів ТОВ "КІЦ" 19.05.2016 в сумі 455,76 грн. (оплата процентів) на рахунок № НОМЕР_3 .

Факт зарахування коштів на рахунки Позивача підтверджується довідками про стан рахунку № НОМЕР_1 № ЗГЗ/559 від 28.07.2016 та № НОМЕР_3 № ЗГЗ/551 від 28.07.2016.

У той же час, на підставі постанови Правління Національного банку України "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних" від 23.05.2016 року № 14/БТ, виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" від 23.05.2016 року № 812, згідно з яким запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ірклієнка Юрія Петровича строком на 1 місяць з 23.05.2016 року по 22.06.2016 року.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду строк тимчасової адміністрації продовжено до 22.07.2016 року та продовжено повноваження Уповноваженої Фонду на здійснення тимчасової адміністрації до 22.07.2016 року включно.

У подальшому, на підставі постанови Правління Національного банку України "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" від 12.07.2016 року №124-рш, виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень ліквідатора банку" від 12.07.2016 року № 1213, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" та призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ірклієнка Юрія Петровича з 13.07.2016 року по 12.07.2018 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 01.09.2016 року № 1702 повноваження ліквідатора публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Волкову Олександру Юрійовичу з 05.09.2016 року включно.

На офіційному сайті Фонду опубліковано оголошення про те, що з 18.07.2016 року Фонд розпочинає виплати кошти вкладникам ПАТ "Банк Михайлівський".

У довідці про стан рахунку № НОМЕР_1 №ЗГЗ/559 від 28.07.2016, № НОМЕР_3 №З ГЗ/557 від 28.07.2016 та у повідомленнях про нікчемність правочину № ЗГЗ/559/1 від 28.07.2016, № ЗГЗ/557/1 від 28.07.2016, № ЗГЗ(К)/892/1 від 15.08.2016 Позивача повідомлено, що переказ коштів (транзакція), здійснений Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитно-Інвестиційний центр" (код за ) 19.05.2016 в сумі 33511,91 грн. з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором № 980-005-000213901 від 31.03.2016" на рахунок № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 та переказ коштів (транзакція), здійснений Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитно-Інвестиційний центр" (код за ) 19.05.2016 в сумі 455,76 грн. з призначенням платежу "Оплата процентів по договору № 980-005-000213901 від 31.03.2016" на рахунок № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_1 є нікчемним.

Позивач неодноразово звертався до Уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" і просив включити його до переліку вкладників, однак, у липні 2017 року отримав відповідь від Уповноваженої особи Фонду, що відсутні правові підстави для включення Позивача до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 січня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2019 року у справі № 826/15406/17, позов задоволено.

Скасовано рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича про визнання переказу коштів(транзакція), здійснений Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитно-Інвестиційний центр" 19.05.2016 року в сумі 33511,91 грн., з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором № 980-005-000213901 від 31.03.2016 року", на рахунок № НОМЕР_1 , що належить Позивачу (ІПН НОМЕР_4 ), та в сумі 455,67 грн., з призначенням платежу "Оплата процентів за договором № 980-005-000213901 від 31.03.2016 року" на рахунок № НОМЕР_3 , що належить позивачу (ІПН НОМЕР_4 ), нікчемним.

Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича вчинити дії щодо внесення змін та доповнень до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом внесення відомостей щодо рахунків № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , що належать ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4 ), а саме загальною сумою 33967,67 грн.

Постановою Верховного Суду від 25 червня 2020 року у справі № 826/15406/17 касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Смолія Богдана Володимировича задоволено частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 січня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2019 року в частині задоволення позовних вимог про скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича про визнання переказу коштів (транзакція), здійснений Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитно-Інвестиційний центр" 19.05.2016 року в сумі 33511,91 грн., з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-005-000213901 від 31.03.2016 року", на рахунок № НОМЕР_1 , що належить позивачу, та в сумі 455,67 грн., з призначенням платежу "Оплата процентів за договором №980-005-000213901 від 31.03.2016 року" на рахунок № НОМЕР_3 , що належить позивачу, нікчемним - скасовано, а провадження у справі в цій частині закрито.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 січня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2019 року у справі № 826/15406/17 - змінено в частині мотивів задоволення позову ОСОБА_1 .

В решті рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 січня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2019 року - залишено без змін.

На виконання вищезазначеного судового рішення Позивач отримав кошти на відшкодування за вкладом у ПАТ «Банк Михайлівський» у розмірі 33 967, 67 грн.

Вважаючи, що у зв`язку із затримкою виплати коштів на відшкодування за вкладом Відповідач повинен виплатити йому заподіяні збитки на загальну суму 16 245, 59 грн, з яких: пеня - 11 962, 21 грн; 3 % річних з компенсацією за інфляційні втрати - 3003, 38 грн, та судового збору - 1280, 00 грн, Позивач звернувся до адміністративного суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що Фонд не має фінансових зобов`язань перед Позивачем, а нараховані на підставі частини другої статті 625 Цивільного кодексу України три проценти річних та інфляційні не можуть бути стягнуті з Відповідача як шкода.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до частини п`ятої статті 1061 Цивільного кодексу України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Статтями 526, 525 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Фонд є юридичною особою публічного права. Фонд є суб`єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном. Фонд є економічно самостійною установою.

Шкода, заподіяна внаслідок рішень, дій та/або бездіяльності Фонду (його працівників), у тому числі шкода, заподіяна внаслідок професійної помилки членів виконавчої дирекції Фонду та/або уповноважених осіб Фонду, відшкодовується Фондом згідно із законодавством та страховими компаніями відповідно до умов договорів страхування (у разі їх укладення) (частина третя статті 16 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами (частина перша статті 26 Закону № 4452-VI).

Вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами. Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті (частина друга статті 26 Закону № 4452-VI).

З дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення (частина перша статті 36 Закону № 4452-VI ).

У відповідності до положень частини п`ятої статті 36 Закону № 4452-VI під час тимчасової адміністрації не здійснюється в тому числі нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку.

Судом першої інстанції встановлено, що Позивач отримав гарантовану суму відшкодування в розмірі 33967, 67 грн.

Позивач, в апеляційній скарзі зазначає, що пеня, 3% річних та інфляційна складова боргу є збитками, які спричинені йому внаслідок дій працівника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно до частини другої статті 22 Цивільного кодексу України, збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Стаття 2 Закону № 4452-IV визначає, що уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Згідно частини першої статті 1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Статтею 1174 Цивільного кодексу України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, у спорах, пов`язаних з виконанням банком, в якому введено тимчасову адміністрацію та/або запроваджено процедуру ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Згідно з пунктом 3 частини п`ятої статті Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку.

Верховний Суд у постанові від 15 травня 2018 року у справі № 761/31569/16-ц дійшов висновку, що оскільки під час тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування штрафних санкцій (пункт 3 частини п`ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»), суди дійшли обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги Позивача про стягнення з Відповідача на його користь 3 % річних з врахуванням інфляційних втрат за час прострочення сплати боргу.

Колегія суддів при розгляді апеляційної скарги вказує на імперативні приписи ч. 5 ст. 242 КАС України, якими передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову, з чим погоджується колегія суддів.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правомірності висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 січня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко