Справа № 360/5062/20
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2021-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року справа №360/5062/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Казначеєва Е.Г., Міронової Г.М., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 5 лютого 2021 року у справі № 360/5062/20 (головуючий І інстанції Смішлива Т.В., повний текст складений у м. Сєвєродонецьку Луганської області) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - ГУ ПФУ в Луганській області, відповідач), в якій, з урахуванням уточнених вимог, просив: визнати протиправною бездіяльність щодо виплати всієї суми недоотриманої пенсії після померлої ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 ; зобов`язати виплатити на користь ОСОБА_3 недоотриману суму пенсії, що належала його матері ОСОБА_2 , залишилась недоотриманою у зв`язку з її смертю, як члену сім`ї померлого пенсіонера, який проживав з ним разом на день смерті без обмеження будь яким строком; стягнути на користь ОСОБА_3 зі всієї суми заборгованості встановлений індекс інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми з 03.02.2020 року до прийняття рішення (а.с. 19-23).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 05.02.2021 року позов задоволений частково: визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Луганській області щодо невиплати всієї суми ОСОБА_1 недоотриманої пенсії ОСОБА_2 ; зобов`язано відповідача виплатити позивачу недоотриману пенсію ОСОБА_2 .

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, порушення норм права, просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. Апелянт вважає, що відсутні підстави для виплати суми пенсії, яка не виплачена за життя ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , враховуючи ст. 55 Закону № 2262.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 27.04.1954 року позивач є сином ОСОБА_2 (а.с. 41).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 28.11.2019 року ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Алчевськ, Луганської області (а.с. 33).

27.01.2020 року позивач через представника звернувся до пенсійного органу із заявою про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (а.с. 32).

27.04.2020 року позивач звернувся із запитом на веб-портал Пенсійного фонду України зі скаргою відносно відповідача (а.с. 48).

Листом від 26.05.2020 року № 1204-1166/О-01/8-1200/20 відповідач повідомив, що ОСОБА_2 перебувала на обліку як отримувач пенсії у разі втрати годувальника, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», нарахування та виплата пенсії проведені по 31.10.2014 року. З 01.11.2014 року виплату пенсії зупинено у зв`язку з неможливістю доставки пенсії на територію тимчасово непідконтрольну українській владі (м. Алчевськ). Недоодержана пенсія ОСОБА_2 за період з 01.11.2014 року по 31.08.2019 року склала 204683 грн. 27.01.2020 представник позивача звернулась із заявою про виплату недоодержаної пенсії. Частина пенсії за період з 26.01.2017 року по 31.08.2019 року в сумі 120513,10 грн виплачена позивачу на картковий рахунок 07.05.2020 року (а.с. 10).

Згідно довідки № 318 від 16.09.2020 року про суму невиплаченої ОСОБА_2 пенсії з 01.11.2014 року по 25.01.2017 року пенсію з листопада 2014 року по січень 2017 року не виплачено в сумі 84169,90 грн. (а.с. 52).

Згідно ч. 1 статті 1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1991 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІ)І законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

За змістом ч. 3 статті 1 Закону № 2262-ХІІ члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Згідно ст. 61 Закону № 2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок № 3-1).

Згідно абз. 3 пункту 4 Порядку № 3-1 заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

За змістом абз. 1 п. 2.26 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 року № 13-1) (далі - Порядок № 22-1), для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника.

Згідно абз. 3 п. 2.26 розділу II Порядку № 22-1 члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.

За приписами абз. 1 ч. 2, ч. 4 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Члени сім`ї - особи, які перебувають у шлюбі, а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою і піклуванням, інші особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі (абз. 16 ч. 1 статті 1 Закону України від 14.10.2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції»).

Згідно ч. 2 статті 64 Житлового Кодексу Української РСР до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Таким чином, суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, або члена сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

В розумінні статті 61 Закону № 2262-ХІІ позивач має право на отримання недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 .

Позивач, як особа, що має родинні зв`язки з пенсіонером та є членом сім`ї у розумінні наведених норм, через свого представника звернувся до відповідача із заявою про виплату недоодержаної пенсії 27.01.2020 року. Відповідач 07.05.2020 року на рахунок позивача перерахував частину недоодержаної пенсії, що не заперечується сторонами.

Отже, позивач звернувся до відповідача у визначений Законом № 2262-ХІІ строк.

Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/2014 від 14.04.2014, який набрав чинності 14.04.2014, введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Згідно Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07.11.2014 року (зі змінами та доповненнями), м. Алчевськ є тимчасово окупованою територією, не підконтрольною українській владі.

Згідно розрахунку, наданого відповідачем, сума недоотриманої пенсії ОСОБА_2 за період з листопада 2014 року по січень 2017 року склала 84169,90 грн.

За змістом ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058) пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 1 ст. 49 Закону № 1058 виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Частиною другою цієї статі визначено, що поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Згідно статті 55 Закону № 2262-ХІІ нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але своєчасно не отримав з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більш як за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Аналогічна за змістом норма викладена в ст. 46 Закону № 1058.

Посилання відповідача на зупинення виплати пенсії ОСОБА_2 у зв`язку з неможливістю доставки пенсії на територію тимчасово непідконтрольну українській владі (м. Алчевськ) суд не бере до уваги, оскільки нормами чинного законодавства визначено вичерпний перелік підстав припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду України або за рішенням суду. Цим переліком передбачена можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.

При цьому, законодавством не передбачено такої підстави.

Такий підхід відповідача не враховує принципи верховенства права, законності та добросовісності у діяльності держави.

У цій справі судом встановлено, що суми пенсії, невиплачені позивачу саме з вини відповідача, а тому з урахуванням приписів статті 55 Закону № 2262-ХІІ мають бути виплачені за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Посиланням відповідача на лист Пенсійного фонду України № 39481/02-22 від 11.12.2017 року є безпідставним, оскільки він має рекомендаційний характер.

У рішенні у справі «Суханов та Ільченко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.

Тому, відмовляючи позивачу у виплаті недонарахованої пенсії, відповідач порушив право позивача на отримання пенсії. При цьому право на отримання пенсії є об`єктом захисту за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Втручання відповідача у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді пенсії суд вважає таким, що не ґрунтується на Законі.

На підставі викладеного, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції, враховуючи ч. 2 ст. 9 КАС України, про визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ в Луганській області щодо невиплати всієї суми ОСОБА_1 недоотриманої пенсії ОСОБА_2 ; зобов`язання відповідача виплатити позивачу недоотриману пенсію ОСОБА_2 .

В решті вимог рішення суду не оскаржене.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 5 лютого 2021 року у справі № 360/5062/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії- залишити без змін.

Повний текст постанови складений 3 червня 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Е.Г. Казначеєв

Г.М. Міронова