Справа № 300/860/21
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2021-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2021 р. справа № 300/860/21

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Матуляка Я.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Державної казначейської служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - релігійна громада храму "Покрови Пресвятої Богородиці" міста Бурштин Бурштинської міської ради Івано-Франківської області Української Православної Церкви (Православної Церкви України), ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, скасування постанови, зобов`язання до вчинення дій та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "ФК "Форінт" звернулось до суду з позовом до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Державної казначейської служби України, треті особи - релігійна громада храму "Покрови Пресвятої Богородиці" міста Бурштин Бурштинської міської ради Івано-Франківської області Української Православної Церкви (Православної Церкви України), ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, скасування постанови, зобов`язання до вчинення дій та стягнення коштів з підстав неправомірного стягнення виконавчого збору у розмірі 183206,55 грн. за рахунок належних ТОВ "ФК "Форінт" як іпотекодержателю коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки

Позовні вимоги мотивує тим, що державним виконавцем, всупереч вимог ст. 51 Закону України "Про виконавче провадження" внаслідок реалізації заставленого майна, перераховано позивачу - заставодержателю, кошти не в повному обсязі, не включивши кошти в розмірі 183206,55 грн., спрямовані на стягнення в якості виконавчого збору. Позивач звертає увагу на те, що не є стороною виконавчого провадження за яким здійснювалась реалізація заставленого майна, а тому державним виконавцем протиправно утримано кошти в якості виконавчого збору, тому просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору в сумі 183206,55 грн., та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору №58988259; визнати протиправними дії відповідача щодо неперерахування позивачу коштів в розмірі 183206,55 грн., отриманих від реалізації предмета іпотеки та зобов`язати перерахувати вказані кошти позивачу; стягнути на користь позивача кошти в розмірі 183206,55 грн.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.03.2021 дану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків.

26.03.2021 року позивачем подано заяву на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження та залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача релігійну громаду храму "Покрови Пресвятої Богородиці" міста Бурштин Бурштинської міської ради Івано-Франківської області Української Православної Церкви (Православної Церкви України) та ОСОБА_1 .

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.05.2021 залишено без задоволення клопотання відповідача про розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження.

13.05.2021 на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (т.1 а.с.95-97). Відповідач позов не визнає. У відзиві представник відповідача зазначив, що прав позивача не порушував та діяв виключно в межах повноважень, визначених Законом України "Про виконавче провадження". Також, звернув увагу суду на те, що у виконавчому провадженні № 58988259 винесено постанову про стягнення виконавчого збору №58988259 від 30.05.2019 року на суму 17497,60 грн., а згідно даних реєстру АСВП жодних інших постанов про стягнення виконавчого збору по даному виконавчому провадженню державним виконавцем не виносилось. Просив в задоволенні позову відмовити.

Позивач своїм правом на подання відповіді на відзив не скористався.

Треті особи своїм правом на подання пояснень не скористались.

Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 262 КАС України, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, судом встановлено наступне.

На виконанні в Івано-Франківському міському відділі Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) перебуває ЗВП №60918190 по стягненню з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 16115208 грн., до якого входять виконавчі провадження:

- №60136559 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4602500 грн., заборгованості за договором позики (т.2 а.с.126-135);

- №58988259 про стягнення з ОСОБА_2 на користь релігійної громади "Покрови Богородиці Діви" Київського Патріархату суми боргу за договором позики в розмірі 6400 доларів США (т.2 а.с.159-184);

- №60136668 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 3945000 грн., заборгованості за договором позики та 8000 грн., витрат по сплаті судового збору (т.2 а.с.112-125);

- №58988209 про стягнення з ОСОБА_2 на користь релігійної громади "Покрови Богородиці Діви" Київського Патріархату витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. (т.2 а.с.185-197);

- №58988147 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Релігійної громади "Покрови Богородиці Діви" Київського Патріархату витрат по сплаті судового збору в розмірі 2624,64 грн. (т.2 а.с.198-210);

- №60923418 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрат по сплаті судового збору в розмірі 8810 грн. (т.2 а.с.87-99);

- №60923559 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованості за договором позики в розмірі 1410500 грн., 3% річних за період прострочення в розмірі 127408,72 грн. (т.2 а.с.75-86);

- №59477110 про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованості в розмірі 34196,71 грн. (т.2 а.с.148-158);

- №60184043 про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ "Альфа-Банк" заборгованості в сумі 76619,37 грн. (т.2 а.с.100-111);

- №59547563 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 заборгованості в розмірі 1313162,4 грн. (т.2 а.с.136-147);

- №61924573 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 суму основного боргу в розмірі 26400 доларів США та 3% річних за період прострочення в розмірі 1462 долари 49 центів (т.2 а.с.67-74);

- №61924648 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 суму судового збору в розмірі 6924,47 грн. (т.2 а.с.59-66);

- №62044185 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 суму боргу за договором позики в розмірі 71430 Євро, 3% річних за період прострочення в розмірі - 3287,73 Євро (т.2 а.с.50-58);

- №62044536 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 витрати зі сплати судового збору в розмірі 9685 грн. (т.2 а.с.40-49);

- №63047042 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 заборгованості за договором позики в загальному розмірі 849176,85 грн. (т.2 а.с.5-12);

- №62911051 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 8491,76 грн. судового збору (т.2 а.с.31-39);

- №62911125 про стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 заборгованості за договором позики 659062,63 грн. (т.2 а.с.13-21);

- №62911081 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 6590,62 грн. судового збору (т.2 а.с.22-30).

Постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника від 17.09.2019 ВП №58988259 описано та накладено арешт на нежитлове приміщення магазину №2 (літ. А), загальною площею 122.9 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т.2 а.с.211).

Зважаючи на те, що вказане майно перебувало в іпотеці ТзОВ "Фінансова компанія "Форiнт", 22.09.2019 державним виконавцем на адресу позивача направлено вимогу про надання дозволу на реалізацію нежитлового приміщення магазину №2 (літ. А) за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.14).

Листом від 10.10.2019 ТзОВ "Фінансова Компанія "Форiнт" надано дозвіл на реалізацію нежитлового приміщення - магазину №2 (літ А.), загальною площею 122.9 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.15).

21.02.2020 державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Грейдою Б.І. подано заявку на реалізацію описаного й арештованого майна - нежитлового приміщення магазину №2 (літ. А), загальною площею 122.9 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т.2 а.с.218-219).

26.03.2020 державним виконавцем винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій (т.2 а.с.202).

Постановою державного виконавця від 26.08.2020 поновлено вчинення виконавчих дій (т.2 а.с.189).

Згідно протоколу проведення електронних торгів від 16.09.2020 №502229, нежитлове приміщення магазину №2 (літ. А) за адресою: АДРЕСА_1 , реалізовано; переможцем торгів - ОСОБА_10 сплачено 1832065,50 грн. на депозитний рахунок Івано Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (т.2 а.с.239-240).

24.09.2020 та 07.10.2020 ТзОВ "Фінансова Компанія "Форінт" направило на адресу відповідача листи щодо перерахування коштів в розмірі 1832065,50 грн., отриманих від реалізації ДП "СЕТАМ" предмета іпотеки (т.1 а.с.19, 20).

15.01.2021 відповідачем на рахунок ТзОВ "Фінансова Компанія "Форінт" перераховано 1648858,95 грн.,що підтверджується платіжним дорученням №69 від 15.01.2021 (т.1 а.с.26).

На звернення ТОВ "Фінансова Компанія "Форінт", відповідачем листом від 15.01.2021 повідомлено, що кошти в розмірі 183206,55 грн., що становить 10% від суми, яка надійшла на депозитний рахунок Івано Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від реалізації нерухомого майна - нежитлового приміщення магазину №2 (літ. А), загальною площею 122.9 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , стягнені в якості виконавчого збору (т.1 а.с.29- 30).

Не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи, що кошти стягнуті відповідачем в якості виконавчого збору не повинні стягуватись за рахунок коштів, які належать позивачу, ТзОВ "Фінансова Компанія "Форінт" звернулось з вказаним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Предметом позову у даній справі є неперерахування органом Державної виконавчої служби позивачу як заставодержателю в повному обсязі коштів від реалізації заставного майна.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 (далі по тексту - Закон № 1404-VIII), Інструкцією з примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (далі по тексту - Інструкція № 512/5).

Згідно ч. 1 ст. 45 Закону № 1404-VIII розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості:

1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій;

2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача;

3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів);

4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів.

Пунктом 13 розділу VII Інструкції № 512/5 встановлено, що розподіл стягнутих з боржника грошових сум здійснюється в порядку, визначеному статтею 45 Закону.

У разі наявності відомостей від стягувача про шляхи отримання ним коштів державний виконавець невідкладно після ознайомлення з інформацією про надходження коштів готує одне розпорядження (додатки 6, 7) (у тому числі за зведеним виконавчим провадженням), яким визначає належність указаних коштів та спосіб перерахування стягувачу, яке затверджується начальником органу державної виконавчої служби із зазначенням дати та скріплюється печаткою органу державної виконавчої служби. Розпорядження готується в двох примірниках, оригінал видається відповідальній особі, копія залишається у виконавчому провадженні.

Відповідно до п. 1.ч. 1 ст. 46 Закону № 1404-VIII у разі якщо під час розподілу грошових сум у випадку, передбаченому пунктом 3 частини першої статті 45 цього Закону, стягнутої суми недостатньо для задоволення вимог стягувачів за виконавчими документами, кошти розподіляються виконавцем між стягувачами в такій черговості - у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна.

Згідно ч. 1 ст. 51 Закону № 1404-VIII для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо:

1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів;

2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю;

3) наявна письмова згода заставодержателя.

Відповідно до ч. 5 ст. 51 Закону № 1404-VIII за рахунок коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, здійснюються відрахування, передбачені пунктами 1 і 2 частини першої статті 45 цього Закону, після чого кошти перераховуються заставодержателю та стягується виконавчий збір. Якщо заставодержатель не є стягувачем у виконавчому провадженні, йому виплачуються кошти після належного підтвердження права на заставлене майно. У разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку, встановленому цим Законом.

Судом встановлено, що 15.01.2021 відповідачем на рахунок ТзОВ "Фінансова Компанія "Форінт" перераховано 1648858,95 грн., що підтверджується платіжним дорученням №69 від 15.01.2021, а також утримано в якості виконавчого збору 183206,55 грн., що становить 10% від суми, яка надійшла на депозитний рахунок Івано Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від реалізації нерухомого майна - нежитлового приміщення магазину №2 (літ. А), загальною площею 122.9 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відтак, державним виконавцем здійснено перерахування коштів на користь іпотекодержателя та утримано виконавчий збір, з дотриманням положень ст.ст. 45, 46, 51 Закону № 1404-VIII, так як законодавець не ставить питання стягнення виконавчого збору в залежність від статусу заставодержателя. Незалежно від того чи є заставодержатель стягувачем у виконавчому провадженні чи ні, виконавчий збір підлягає стягненню з сум отриманих від реалізації заставного майна.

Отже, доводи позивача щодо відсутності підстав для стягнення виконавчого збору є необґрунтованими.

Щодо посилання представника позивача на положення Закону України "Про іпотеку", то суд зазначає, що вказаним законом не врегульовано порядок розподілу стягнутих з боржника грошових сум при здійсненні примусового виконання в порядку встановленому Законом № 1404-VIII. Також, позивач не оскаржує саму процедуру примусового звернення стягнення на предмет іпотеки.

Окрім того, суд зазначає, що в межах виконавчого провадження №58988259 винесено постанову про стягнення виконавчого збору від 30.05.2019 року на суму 17497,60 грн., а згідно даних реєстру АСВП жодних інших постанов про стягнення виконавчого збору в даному виконавчому провадженні державним виконавцем не виносилось. В той же час, кошти в розмірі 183206,55 грн., утримано в якості виконавчого збору в межах зведеного виконавчого провадження №60918190.

З огляду на викладене, суд вважає, що дії відповідача відповідають положенням ст.ст. 45, 46, 51 Закону № 1404-VIII та є правомірними.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд зазначає, що відповідачем доведено правомірність своїх дій та рішення, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов ТзОВ "Фінансова Компанія "Форінт" не підлягає до задоволення.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" (, вул. Московська, 32/2, м. Київ, 01010)до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ)(, вул. Галицька, 45, м. Івано-Франківськ, 76018), Державної казначейської служби України(, вул. Бастіонна, 6, м. Київ, 01601), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - релігійна громада храму "Покрови Пресвятої Богородиці" міста Бурштин Бурштинської міської ради Івано-Франківської області Української Православної Церкви (Православної Церкви України)(, вул. Лісна, 27, м. Бурштин, Івано-Франківська область, 77111), ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дій, скасування постанови, зобов`язання до вчинення дій та стягнення коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Матуляк Я.П.