Справа № 460/1368/21
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2021-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2021 року м. Рівне №460/1368/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нор У.М. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо непризначення пенсії по віку на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку на 5 років та зобов`язати відповідача призначити та виплачувати позивачу з 02 січня 2021 року пенсію за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку та страхового стажу на 5 років згідно зі статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як особі, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи та постійно проживала у зоні посиленого радіологічного контролю та станом на 01 січня 1993 року прожила в цій зоні не менше чотирьох років.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у січні 2021 року позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку як особі, що проживає на території радіоактивного забруднення. Проте, відповідач відмовив йому в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, мотивуючи це тим, що наданими позивачем документами не підтверджується проживання (робота) останнього на території посиленого радіологічного контролю не менше 4 років станом на 1 січня 1993 року. Таку відмову позивач вважає протиправною, оскільки долученими до заяви про призначення пенсії довідками органів місцевого самоврядування та трудовою книжкою стверджується факт його проживання та роботи в зоні гарантованого добровільного протягом періоду, що у відповідності до положень статті 55 Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» наділяє його правом на зниження пенсійного віку та страхового стажу на 5 років. З наведених підстав, позивач просить задовольнити позовну заяву повністю.

У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Свої заперечення обґрунтовував тим, що відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 2 роки та додатково на 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років мають особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років. Відповідач звертає увагу, що за наслідками перевірки документів, представлених позивачем для визначення права на призначення пенсії на пільгових умовах, не підтвердилося проживання або робота останнього в зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4 років станом на 1 січня 1993 року. Зокрема, відповідач вказує на те, що надана позивачем довідка Відділу реєстрації виконавчого комітету Вараської міської ради підтверджують лише місце реєстрації проживання позивача протягом певного періоду, а не його фактичного постійного місця проживання. Також відповідач вказує, що позивач навчався та працював на територія, які не відносяться до зон радіоактивного забруднення. Таким чином, відповідач вказує на відсутність підстав для призначення пенсії позивачу зі зменшенням пенсійного віку, у зв`язку з чим просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою суду від 05 березня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, то відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши позовну заяву та відзив на неї, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив таке.

Позивач має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 4), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Рівненською обласною державною адміністрації 10 травня 1994 року.

01 січня 2021 року позивачу виповнилося 55 років.

04 січня 2021 року позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом від 25 січня 2021 року за № 1700-0304-8/2920 відповідач повідомив позивачу про відмову в призначені пенсії. Своє рішення відповідач обґрунтовував тим, що надана позивачем довідка від 11.03.2020 № 596 засвідчує лише реєстрацію місця проживання позивача з 01.01.1966 по 11.05.1984 та з червня 1986 по 04.12.1992 в селі Городець Володимирецького району, а не постійне проживання на забрудненій території у вказаний період. Згідно з записами військового квитка серії НОМЕР_2 від 22.05.1984 позивач проходив військову службу з 23.05.1984 по 04.06.1986. Відповідно до диплому серії НОМЕР_3 від 24.02.1989 позивач навчався з 01.09.1986 по 24.02.1989 в Автотранспортному технікумі м. Рівного, територія якого не відноситься до радіоактивно забрудненої зони. Записами трудової книжки позивача підтверджено наступні періоди роботи позивача: з 12.05.1989 по 01.09.1989 в Ковельській ПМК-22 - не відноситься до радіоактивно забрудненої зони; з 15.09.1989 по 11.12.1989 в кооперативі Мрія - неможливо встановити місцезнаходження кооперативу відповідно до записів трудової книжки; з 13.12.1989 по 31.01.1990, з 13.02.1990 по 16.06.1990 та з 20.06.1990 по 25.12.1990 в Російській Федерації - не відноситься до радіоактивно забрудненої зони; з 25.07.1991 по 05.11.1991 в радгоспі - неможливо встановити місцезнаходження кооперативу відповідно до записів трудової книжки; з 09.12.1992 по 05.07.2007 в автотранспортному підприємстві УБ Рівненської АЕС - зона посиленого радіологічного контролю. Підсумовуючи викладене, відповідач вказав, що період проживання в зоні радіоактивного забруднення за умови підтвердження перевіркою відомостей, зазначених в довідці від 11.03.2020 № 596, становить 2 роки 1 місяць 29 днів станом на 01.01.1993. Таким чином, враховуючи положення ст.55 Закону №796-ХІІ, немає підстав для призначення позивачу пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку як потерпілому від Чорнобильської катастрофи четвертої категорії, оскільки не підтверджено період роботи (проживання) у зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4 років станом на 01.01.1993.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058), який набрав чинності 1 січня 2004 року.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 1058, законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №1058 передбачено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

При цьому, пунктом 13 розділу XV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1058 передбачено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та цього Закону призначається одна пенсія за її вибором.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі Закон № 796) визначені основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 49 Закону № 796 визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Зокрема, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до абзацу 1 статті 55 Закону №796, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Згідно з абзацом 6 пункту 2 частини першої статті 55 Закону №796, потерпілі від Чорнобильської катастрофи особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у такому порядку: 2 роки (початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період) та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі Порядок № 22-1).

Відповідно до пункту 2.1 Порядку № 22-1, при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

Тобто, з метою підтвердження права на призначення пенсії на умовах статті 55 Закону № 796 особам має подати одночасно з заявою про призначення пенсії, зокрема, посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідку про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видану органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

Судом встановлено, що до заяви про призначення пенсії позивачем була долучена довідка від 11.03.2020 № 596, видана виконавчим комітетом Кричильської сільської ради, згідно з якою останній проживав в селі Городець Володимирецького району Рівненської області з 01.01.1966 по 11.05.1984 та з червня 1986 року по 04.12.1992.

При цьому, розпискою-повідомленням від 04 січня 2021 року підтверджується, що інших довідок про періоди проживання позивач відповідачу не надавав.

Відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23 липня 1991 року № 106, селі Городець Володимирецького району Рівненської області відноситься до зони посиленого радіологічного контролю.

Разом з тим, згідно з Актом перевірки факту проживання для призначення пенсії згідно з Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_1 , від 23 лютого 2021 року № 43, в ході перевірки довідки від 11.03.2020 № 596 відповідачем встановлено, що у погосподарській книзі № 5 села Городець за 1991-1995 роки міститься запис про вибуття позивача з села Городець 04.11.1992. Отже, відповідачем встановлено розбіжність між довідкою від 11.03.2020 № 596 та первинними документами, у зв`язку з чим рекомендовано видати нову довідку.

З огляду на вказане, 12 березня 2021 року Городецьким старостинським округом Сарненської міської ради видана нова довідка № 610 про період проживання позивача в зоні радіоактивного забруднення, копія якої долучена відповідачем до матеріалів справи. За змістом вказаної довідки, позивач проживав в селі в селі Городець Володимирецького району Рівненської області з 01.01.1966 по 11.05.1984 та з червня 1986 року по 04.11.1992.

Таким чином, за наслідками перевірки наданої позивачем довідки від 11.03.2020 № 596 відповідачем було підтверджено проживання останнього в зоні посиленого радіологічного контролю протягом 6 років 5 місяців 3 днів, що, в свою чергу, в силу приписів статті 55 Закону № 796 дає право на зменшення пенсійного віку на 2 роки.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 1058, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.

Тобто, для позитивного вирішення питання щодо призначення позивачу пенсії, останній мав досягнути 58 років.

Разом з тим, на момент звернення до відповідача за призначенням пенсії позивач досягнув віку 55 років, а не 58 років, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про те, що відмовляючи позивачу в призначенні пенсії відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому в задоволенні позову належить відмовити.

Підстави для вирішення питання про розподіл між сторонами судових витрат у відповідності до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7, м. Рівне, Рівненська обл., 33028; ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинення певних дій, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 03 червня 2021 року

Суддя У.М. Нор