Справа № 480/585/21
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2021-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2021 року Справа № 480/585/21

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Кунець О.М. , розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/585/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним податкового повідомлення-рішення та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління державної податкової служби у Сумській області про відмову у внесенні змін в базу оподаткування загальної площі та житлової площі об`єкту житлової нерухомості;

- визнати протиправним податкове повідомлення - рішення від 17.08.2020р. №3-1815 про визначення податкового зобов`язання про сплату податку на нерухомість за податковий період 2019 р. у сумі 2353,57 грн. та скасувати його.

- зобов`язати Головне управління державної податкової служби у Сумській області внести зміни в базу оподаткування загальної площі та житлової площі об`єкту житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 на підставі даних уточнення житлової та загальної площі згідно з технічною інвентаризацією, проведеною 09.12.2020р. шляхом виключення з житлової площі 0,1 кв. м, з загальної площі будинку - 59,8 кв. м на підставі вказаних вище розрахунків: (195, 2 кв.м - 59,8 кв.м = 135,4 кв.м - 120 кв.м = 15,4 кв.м).

21.01.2021р. та 02.02.2021р. позивач подав до суду заяви про уточнення позовних вимог (а.с.72-73, 86). З урахуванням наданих уточнень позивач просить:

- визнати протиправним Рішення Головного управління державної податкової служби у Сумській області від 30.12.2020 року №8876/В/18-28-24- 02-10 про відмову у внесенні змін в базу оподаткування загальної площі та житлової площі об`єкту житлової нерухомості.

- визнати протиправним податкове повідомлення - рішення від 17.08.2020р. отримане 05.12.2020 р. про визначення податкового зобов`язання про сплату податку на нерухомість за податковий період 2019 р. у сумі 2353,57 грн. та скасувати його.

- зобов`язати ГУ ДПС у Сумській області внести зміни в базу оподаткування загальної площі та житлової площі об`єкту житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 на підставі даних уточнення житлової та загальної площі згідно з технічною інвентаризацією, проведеною 09.12.2020 р. шляхом виключення з житлової площі 0,1 кв. м, з загальної площі будинку - 59,8 кв. м на підставі вказаних вище розрахунків: (195, 2 кв.м - 59,8 кв.м = 135,4 кв.м - 120 кв.м = 15,4 кв.м).

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що після завершення будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 позивач отримав свідоцтво про право власності на нього від 05.01.1999 р. У зв`язку з введенням з 01.01.2013 р. в дію ст.265 чинного на той час Податкового кодексу України (далі за текстом ПК) «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» позивач 18.11.2015 р. на адресу тодішньої об`єднаної державної податкової інспекції надіслав звернення про нарахування податку на нерухоме майно на підставі даних технічної інвентаризації об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, розташованих за вказаною вище адресою, проведеної у 1999 р. Сумським бюро технічної інвентаризації, яка визначила базу оподаткування 75, 2 кв.м (загальна площа будинку 195,2 кв. м - 120 ,00 кв.м = 75,2 кв.м).

Як вказує позивач, 05.12.2020р. він засобами поштового зв`язку отримав ППР ГУ ДПС у Сумській області про сплату податку на нерухоме майно за податковий період 2019р.

При цьому, позивач звертає увагу суду на те, що у зазначеному податковому повідомленні-рішенні була вказана адреса ОСОБА_1 - АДРЕСА_2 , за якою, як стверджує позивач, він не проживаю більше 20 років.

Як стверджує позивач, він 12.12.2020р. надіслав заяву на адресу відповідача про повернення вказаного ППР без оплати та просив в н е с ти з м і н и в базу оподаткування житлової та нежитлової нерухомості у зв`язку з уточненням розміру площ приміщень будинку за мінусом площі підвалу 59,8 кв.м із загальної площі будинку 195,2 кв.м на підставі даних повторно проведеної інвентаризації (195, 2 кв.м - 59,8 кв.м = 135,4 кв.м - 120 кв.м = 15,4 кв.м.

Так, за підрахунками позивача, базою оподаткування, з урахуванням проведеної повторної інвентаризації є площа - 15.4 кв.м. (оскільки площа підвалу не має враховуватися - 59.8 кв.м.).

Зважаючи на зазначені обставини, позивач в заяві яку надіслав відповідачу 12.12.2020р. і яка датована 12.12.2020р. (а.с.33-36), враховуючи положення ст.266.7.3 ПК України просив провести перевірку правильності нарахування зазначеної суми податкового зобов"язання про що повідомити позивача письмово.

Позивач просить суд врахувати, що будь-яких заходів та відповіді на його заяву від 10.12.2020 відповідач не надав, не вчинив будь-яких заходів щодо внесення зміни в базу оподаткування загальної площі та житлової площі об`єкту житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 на підставі даних уточнення житлової та загальної площі згідно з технічною інвентаризацією, проведеною 09.12.2020р. шляхом виключення з житлової площі 0,1 кв. м, з загальної площі будинку - 59,8 кв. м на підставі вказаних вище розрахунків: (195, 2 кв.м - 59,8 кв.м = 135,4 кв.м - 120 кв.м = 15,4 кв.м). Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Крім цього, позивач просить суд врахувати, що відповідно до пп. 267.6.2 п.267.6 ст.267 ПК України ППР про сплату суми податку та платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 01 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Натомість, оскаржене ППР, прийняте 17.08.2020 р. вручене позивачу лише 05.12.2020р., тобто з порушенням строків, встановлених 267.6.2 п.267.6 ст.267 ПК України та невірно вказаною адресою об`єкта оподаткування.

Відповідач подав до суду відзив (а.с.95-96) в якому заперечує проти позовних вимог.

22.02.2021р. позивач подав письмові заперечення на відзив в яких зазначив, що обставини викладені відповідачем у відзиві не спростовують доводів позивача викладених у позовній заяві.

Дослідивши обставини у справі та докази, якими дані обставини підтверджуються, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 право власності на яке зареєстровано 05.01.1999р. на підставі свідоцтва про право власності на нього.

Відповідно до даних державного реєстру загальна площа житлового будинку складає 195.2 кв.м.

Як стверджує позивач, у грудні 2020 року він отримав спірне податкове повідомлення-рішення.

Не погодившись з даним податковим повідомленням-рішенням позивач стверджує, що листом від 12.12.2020. (копія листа від 12.12.2020р. - а.с.33-36) він повернув зазначене повідомлення на адресу відповідача та просив здійснити перерахунок з урахуванням інвентаризації будинку яку було проведено також у грудні 2020 року (а.с.14-15) і з урахуванням інформаційної довідки об"єкту нерухомого майна від 17.12.2020р. №167/20 загальна площа будинку становить 135.4 кв.м. А тому, на переконання позивача, відповідач мав вчинити (але не вчинив) заходів щодо внесення з м і н и в б а з у оподаткування загальної площі та житлової площі об`єкту житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 на підставі даних уточнення житлової та загальної площі згідно з технічною інвентаризацією, проведеною 09.12.2020р. шляхом виключення з житлової площі 0,1 кв. м, з загальної площі будинку - 59,8 кв. м на підставі вказаних вище розрахунків: (195, 2 кв.м - 59,8 кв.м = 135,4 кв.м - 120 кв.м = 15,4 кв.м).

Вищезазначена бездіяльність з боку відповідача, на переконання позивача, призвела до прийнятті неправомірного податкового повідомлення-рішення, тому позивач звернувся до суду з позовом який є предметом розгляду у даній справі.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного:

Нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки фізичним особам, які є власниками об`єктів житлової нерухомості контролюючими органами здійснюється на підставі ст. 266 ПКУ.

Правовідносини з приводу предмету адміністративного позову між позивачем та відповідачем в першу чергу врегульовані положеннями Податкового кодексу України.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 за № 71-VIII, який набрав чинності з 01.01.2015 (надалі по тексту - Закон № 71-VIII) запроваджено новий місцевий податок, зокрема, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Підпунктом 266.1.1. пункту 266.1 статті 266 ПК України встановлено, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

При цьому, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1. пункту 266.2 статті 266 ПК України).

Відповідно до положень підпунктів 266.3.1. та 266.3.2. пункту 266.3 статті 266 ПК України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Б а з а оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі д а н и х Державного р е є с т р у речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно підпункту 266.6.1. пункту 266.6 статті 266 ПК України базовий податковий звітний період дорівнює календарному року.

У відповідності до підпункту 266.5.1. пункту 266.5 статті 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку (підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України).

За змістом підпункту 266.7.2. пункту 266.7 статті 266 ПК України України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Відповідно до підпункту 266.9.1. пункту 266.9 статті 266 Кодексу, податок сплачується за місцем розташування об`єкта/об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.

Податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (підпункт 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 Кодексу).

17.08.2020р. ГУ ДПС у Сумській області винесено податкове повідомлення - рішення №0-1815 на суму податкового зобов`язання 2 353,57 грн. (а.с.30) за платежем : Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік.

Суд відзначає, що спірним питанням у межах цих правовідносин є встановлення бази оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (наявність можливості у відповідача вносити зміни щодо бази оподаткування), оскільки позивач стверджує, що розрахунок мав бути здійснений враховуючи виключення з загальної площі будинку (195,2 кв.м.) площі підвалу - 59,8 кв. м. На підставі наведених позивачем розрахунків площа яка може бути взята для розрахунку становить 15,4 кв.м.

Суд вважає за доцільне зазначити, що посилання позивача на обов"язок відповідача внесення зміни щодо бази оподаткування за наявності певної інформації про її зміни, є необґрунтованим та безпідставним, оскільки органи Державної фіскальної служби не є розпорядниками інформації, зазначеної у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та не здійснюють реєстраційних дій по об`єктах нерухомого майна.

Відповідно до положень ст.266 ПК України базою оподаткування є з а г а л ь н а площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток, які перебувають у власності фізичних осіб.

Обчислюється податкове зобов"язання контролюючим органом на підставі даних Державного р е єс т р у речових прав на нерухоме майно та/ о б о на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Позивач не заперечує , що у зв`язку з введенням з 01.01.2013 р. в дію ст.265 чинного на той час Податкового кодексу України (далі за текстом ПК) «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» 18.11.2015 р. на адресу тодішньої об`єднаної державної податкової інспекції позивач надіслав звернення про нарахування податку на нерухоме майно на підставі даних технічної інвентаризації об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, розташованих за вказаною вище адресою, проведеної у 1999 р. Сумським бюро технічної інвентаризації, яка визначила базу оподаткування 75, 2 кв.м ( з а г а л ь н а площа будинку 195,2 кв. м - 120 ,00 кв.м = 75,2 кв.м) ( Н.266.3.2.ПК).

Податкові повідомлення-рішення (далі за текстом ППР) за податкові періоди 2015-2018 р.р надходили на вказану позивачем адресу з розрахунку 75.2 кв.м., які позивач сплачував повністю та в зазначені строки.

12.12.2020р. , після отримання спірного повідомлення-рішення та після здійснення інвентаризації будинку 17.12.2020р. позивач надсилав на адресу відповідача лист від 12.12.2020р. (а.с.33-36) в якому просив здійснити перерахунок суми податку за 2019 рік.

При цьому, суд бере до уваги, що інвентаризація будинку (на яку посилається позивач) була здійснена в грудні 2020 року, тобто вже після прийняття податкового повідомлення-рішення (серпень 2020 року). Доказів внесення змін до реєстраційних даних щодо зміни (зменшення) загальної площі житлового будинку позивачем ані до суду ані до податкового органу надано не було.

Відповідно, 30.12.2020р. на адресу позивачем відповідачем було надіслано відповідь з посиланням на наявні дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно згідно яких за позивачем зареєстровано житловий будинок загальною площею 195.2 кв.м. (а.с.91).

Державна реєстрація речових прав на об`єкти нерухомого майна здійснюється відповідно Закону України від 01.07.2004 № 1952- IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже, на момент прийняття спірного податкового повідомлення-рішення (серпень 2020 року), відповідачем було правомірно взято до уваги дані які містилися у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, протягом 2019 року у власності позивача перебував житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 195,2 кв. м. Дана обставина позивачем не спростована.

Відповідно до пп. 266.4.2 п. 266.4 ст. 2606 ПКУ, сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб.

Підпунктом 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПКУ передбачено, що ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відс. розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Затверджені ставки оприлюднюються на офіційних сайтах органів самоврядування.

По Садівській селищній раді у 2020 році податок на нерухоме майно, відмінний від земельної ділянки, за житлову нерухомість, якою володіли громадяни у 2019 році, сплачується за ставками, визначеними станом на 2019 рік. Ставки податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб по Садівській селищній раді встановлено у розмірі 0,75% від мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2019 року (4 173,00 грн.) за 1 кв. м., тобто - 31 грн. 30 коп.

Відповідно до пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПКУ, база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості на 120 кв. метра.

База оподаткування: 195,2 кв.м - 120 кв. м = 75,2 кв.м

Розрахунок суми податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки наявний в оскаржуваному листі контролюючого органу від 30.12.2020 року № 3376/8/18-28-24-02-10.

Підсумовуючи, суд дійшов висновку, що позивачу було правомірно та обґрунтовано сформовано оскаржуване податкове повідомлення - рішення форми «Ф» на сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 17.08.2020 року № 0-1815 на суму 2 353,57 грн. за житловий будинок в АДРЕСА_1 .

Щодо посилання позивача на те, що спірне податкове повідомлення-рішення було відправлено відповідачем за іншою адресою (за якою позивач не проживає більше 20 років), суд зазначає, що дана обставина не є правовою підставою для скасування податкового повідомлення-рішення.

Щодо позовної вимоги про обов`язання ГУ ДПС у Сумській області внести зміни в базу оподаткування загальної площі та житлової площі об`єкту житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 на підставі даних уточнення житлової та загальної площі згідно з технічною інвентаризацією, проведеною 09.12.2020 р. шляхом виключення з житлової площі 0,1 кв. м, з загальної площі будинку - 59,8 кв. м на підставі вказаних вище розрахунків: (195, 2 кв.м - 59,8 кв.м = 135,4 кв.м - 120 кв.м = 15,4 кв.м), суд зазначає наступне:

Згідно приписів підпункту 266.7.3. пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України платники податку мають право з в е р н у т и с я з письмовою з а я в о ю до контролюючого органу за місцем проживання (реєстрації) для проведення з в і р к и даних, зокрема, щодо права на користування пільгою із сплати податку.

У разі виявлення р о з б і ж н ос т е й між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за місцем проживання (реєстрації) платника податку проводить п е р е р а х у н ок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Позивачем не надано належних доказів того, що ним надсилалась заява до податкового органу з метою ініціювання проведення звірки щодо зміни бази оподаткування. Більш того, навіть якщо податковий орган дійде висновку про наявність правових підстав для перерахунку нарахованого податку, даній події має перебувати процедура проведення звірки відповідних даних.

За відсутності доказів вжиття позивачем заходів на виконання положень ст.266.7.3. ПК України у суду відсутні правові підстави для зобрв"язання відповідача вживати заходи щодо внесення змін в базу оподаткування загальної площі та житлової площі об`єкту житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 .

Більш того, податковий орган взагалі не наділений повноваженнями вносити зміну в базу оподаткування, оскільки як вже зазначалося вище органи Державної фіскальної служби не є розпорядниками інформації, зазначеної у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та не здійснюють реєстраційних дій по об`єктах нерухомого майна і , відповідно, не наділені повноваженнями вносити зміни до бази даних реєстру.

Податковий орган лише наділений повноваженнями на здійснення перерахунку нарахованого податку і це за умови дотримання позивачем вимог ст.266.7.3 ПК України.

Що стосується оскаржуваного позивачем рішення ГУ ДПС у Сумській області від 30.12.2020р. № 3376/8/18-28-24-02-10 , суд зазначає, що позовні вимоги Позивача, в частині скасування вищезазначеного рішення є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, адже позивачем не доведено прийняття відповідачем будь-якого рішення 30.12.2020 року.

Як свідчить з матеріалів справи, 30.12.2020 року, контролюючий орган на адресу Позивача направив лише лист - відповідь на звернення ОСОБА_1 від 12.12.2020 року та 17.12.2020 року (а.с.90-92), про що, також, зазначено в даному листі. Вищезазначеним листом лише повідомлено платника про те, що податкове повідомлення - рішення від 17.08.2020 року на суму 2353, 57 грн. прийняте у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Лист суб"єкту владних повноважень не може бути визнано протиправним та скасовано, оскільки у розумінні ч.2 ст.2 КАС України, лист не є рішенням суб"єкту владних повноважень.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог у зв"язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним податкового повідомлення-рішення та зобов`язання вчинити дії - відмовити у повному обсязі .

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Кунець