Справа № 580/4091/20
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2021-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року справа № 580/4091/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаращенка В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Галасун А.О.,

представника позивача: Леонічевої Д.В. за довіреністю,

представника відповідача: Орел А.О. за посадою,

розглянувши в судовому засіданні в місті Черкаси адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Азот» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Азот» звернулось до суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної податкової служби України, в якому просить;

- визнати протиправними дії Офісу великих платників податків Державної податкової служби України щодо зарахування платежів єдиного соціального внеску в інтегрованій картці платника податків приватного акціонерного товариства «Азот» не датами фактичної сплати та списання коштів з рахунку, а іншими датами, згідно платіжних доручень: №8307 від 10.10.2017, №8308 від 10.10.2017, №8309 від 10.10.2017, №8310 від 10.10.2017, №8327 від 10.10.2017, №8328 від 10.10.2017, №8415 від 10.10.2017, №8337 від 10.10.2017, №8500 від 02.10.2017, №8338 від 10.10.2017, №8339 від 10.10.2017, №8449 від 05.10.2017, №8340 від 10.10.2017, №8436 від 04.10.2017, №8400 від 10.10.2017, №8435 від 04.10.2017, №8433 від 04.10.2017, №8411 від 10.10.2017, №8412 від 10.10.2017, №8487 від 02.10.2017, №8471 від 04.10.2017, №8414 від 10.10.2017, №8473 від 04.10.2017, №8429 від 04.10.2017, №8455 від 05.10.2017, №8451 від 05.10.2017, №8493 від 02.10.2017, №8456 від 05.10.2017, №8477 від 04.10.2017, №8475 від 04.10.2017, №8643 від 23.10.2017, №8628 від 23.10.2017, №8630 від 23.10.2017, №8633 від 23.10.2017, №8634 від 23.10.2017, №10290 від 07.12.2017, №11179 від 22.12.2017, №10311 від 07.12.2017, №10301 від 07.12.2017, №10302 від 07.12.2017, №10305 від 07.12.2017, №10315 від 07.12.2017, №10307 від 07.12.2017, №10318 від 07.12.2017, №10321 від 07.12.2017, №10325 від 07.12.2017, №10330 від 07.12.2017, №36 від 05.01.2018, №44 від 05.01.2018, №46 від 05.01.2018, №49 від 05.01.2018, №51 від 05.01.2018, №57 від 05.01.2018, №62 від 05.01.2018, №382 від 22.01.2018, №771 від 05.02.2018, №775 від 05.02.2018, №832 від 07.02.2018, №833 від 07.02.2018, №836 від 07.02.2018, №844 від 07.02.2018, №846 від 07.02.2018, №851 від 07.02.2018, №852 від 07.02.2018, №854 від 07.02.2018, №855 від 07.02.2018, №856 від 07.02.2018, №868 від 07.02.2018, №857 від 07.02.2018, №858 від 07.02.2018, №862 від 07.02.2018, №879 від 07.02.2018, №891 від 07.02.2018, №893 від 07.02.2018, №899 від 07.02.2018, №1310 від 21.02.2018, №1311 від 21.02.2018, №1635 від 02.03.2018, №1636 від 02.03.2018, №1639 від 02.03.2018, №1727 від 05.03.2018, №1691 від 05.03.2018, №1693 від 05.03.2018, №1698 від 05.03.2018, №1735 від 05.03.2018, №1703 від 05.03.2018, №1709 від 05.03.2018, №1710 від 05.03.2018, №1711 від 05.03.2018, №1712 від 05.03.2018, №1713 від 05.03.2018, №1715 від 05.03.2018, №1721 від 05.03.2018, №1742 від 05.03.2018„ №2239 від 22.03.2018„ №2583 від 05.04.2018„ №2585 від 05.04.2018„ №2593 від 05.04.2018, №2630 від 05.04.2018, №2600 від 05.04.2018, №2601 від 05.04.2018, №2602 від 05.04.2018„ №2603 від 05.04.2018„ №2605 від 05.04.2018„ №2608 від 05.04.2018„ №2609 від 05.04.2018, №2611 від 05.04.2018, №2622 від 05.04.2018„ №3126 від 20.04.2018, №2631 від 05.04.2018, №2632 від 05.04.2018„ №3541 від 04.05.2018„ №3573 від 04.05.2018, №3550 від 04.05.2018„ №3554 від 04.05.2018, №3555 від 04.05.2018, №3557 від 04.05.2018, №3558 від 04.05.2018, №3559 від 04.5.2018, №3566 від 04.05.2018, №3570 від 04.05.2018, №4169 від 23.5.2018„ №4580 від 06.06.2018, №4669 від 07.06.2018, №4582 від 06.06.2018, №4581 від 06.06.2018.р №4593 від 06.06.2018, №4586 від 06.06.2018, №4654 від 07.06.2018, №4690 від 07.06.2018, №4662 від 07.06.2018, №4678 від 07.06.2018, №4666 від 07.06.2018, №5254 від 22.06.2018, №4670 від 07.06.2018, №4675 від 07.06.2018„ №5643 від 06.07.2018„ №5644 від 06.07.2018„ №5666 від 06.07.2018„ №5659 від 06.07.2018, №5660 від 06.07.2018, №5674 від 06.07.2018„ №5661 від 06.07.2018, №5665 від 06.7.2018, №6283 від 20.07.2018, №6648 від 07.08.2018„ №6649 від 07.08.2018, №6650 від 07.08.2018, №6651 від 07.08.2018„ №6652 від 07.08.2018„ №6653 від 07.8.2018„ №6656 від 07.08.2018„ №6654 від 07.08.2018, №6675 від 20.08.2018, №6676 від 20.08.2018, №6677 від 20.08.2018„ №6678 від 20.08.2018, №6679 від 20.08.2018, №6685 від 14.09.2018, №6686 від 14.09.2018„ №6689 від 14.09.2018, №6687 від 14.09.2018, №6688 від 14.09.2018.. №6690 від 14.09.2018, №6691 від 14.09.2018, №6692 від 14.09.2018„ №9720 від 27.09.2018„ №6970 від 25.10.2018„ №6971 від 25.10.2018„ №6972 від 25.10.2018„ №6990 від 22.11.2019, №6991 від 23.11.2018, №6992 від 23.11.2018, №7006 від 07.12.2018, №7011 від 13.12.2018, №7009 від 07.12.2018, №7007 від 07.12.2018„ №7010 від 07.12.2018„ №7008 від 07.12.2018„ №7013 від 07.12.2018„ №7014 від 07.12.2018„ №7012 від 13.12.2018„ №7030 від 21.12.2018, №1 від 04.01.2019, №3 від 08.01.2019, №4 від 08.01.2019, №5 від 08.01.2019, №6 від 08.01.2019„ №7 від 08.01.2019„ №21 від 23.01.2019„ №23 від 31.01.2019, №24 від 31.01.2019, №25 від 31.01.2019, №39 від 07.02.2019, №40 від 07.02.2019, №41 07.02.2019р., №42 від 07.02.2019„ №43 від 07.02.2019, №57 від 22.02.2019, №58 від 22.07.2019„ №59 від 26.02.2019, №60 від 26.02.2019, №61 від 26.02.2019„ №72 від 07.03.2019, №73 від 07.03.2019, №74 від 07.03.2019, №75 від 07.03.2019, №76 від 07.03.2019, №99 від 22.03.2019, №100 від 22.03.2019, №108 від 28.03.2019р„ №122 від 05.04.2019„ №123 від 05.04.2019„ №117 від 05.04.2019, №118 від 05.04.2019, №119 від 05.04.2019, №120 від 05.04.2019, №121 від 05.04.2019, №148 від 22.04.2019, №154 від 08.05.2019, №153 від 08.05.2019, №172 від 24.05.2019, №155 від 08.05.2019, №156 від 08.05.2019, №157 від 08.05.2019, №159 від 08.05.2019, №179 від 07.06.2019, №180 від 07.06.2019, №181 від 07.06.2019, №182 від 07.06.2019„ №183 від 07.06.2019, №192 від 24.06.2019, №194 від 24.06.2019, №193 від 24.06.2019, №209 від 08.07.2019„ №199 від 05.07.2019„ №200 від 05.07.2019, №201 від 05.07.2019, №202 від 05.07.2019, №203 від 05.07.209 р., №206 від 05.07.2019, №207 від 05.07.2019„ №208 від 05.07.2019„ №217 від 22.07.2019„ №310 від 22.11.2019„ №218 від 26.07.2019„ №13 від 29.07.2019„ №220 від 29.07.2019, №223 від 02.08.2019, №230 від 08.08.2019, №232 від 08.08.2019, №224 від 08.08.2019, №225 від 08.08.2019„ №226 від 08.08.2019„ №227 від 08.08.2019„ №228 від 08.08.2019„ №229 від 08.08.2019, №233 від 16.08.2019„ №249 від 29.08.2019, №250 від 29.08.2019, №257 від 09.09.2019, №251 від 09.09.2019, №252 від 09.09.2019, №271 від 26.09.2019„ №253 від 09.09.2019, №254 від 09.09.2019„ №255 від 09.09.2019, №256 від 09.09.2019, №280 від 02.10.2019, №281 від 08.10.2019, №282 від 08.10.2019, №283 від 08.10.2019, №284 від 08.10.2019„ №285 від 08.10.2019, №296 від 23.10.2019, №304 від 30.10.2019„ №305 від 07.11.2019, №306 від 07.11.2019„ №307 від 07.11.2019„ №308 від 07.11.2019„ №309 від 07.11.2019, №313 від 09.12.2019, №315 від 09.12.2019, №314 від 09.12.2019, №317 від 09.12.2019, №316 від 09.12.2019, №70800 від 08.01.2020, №70806 від 08.01.2020, №70810 від 08.01.2020, №70812 від 08.01.2020, №70857 від 08.01.2020, та згідно квитанцій: №3557634 від 05.02.2018, №3557658 від 05.02.2018 , №3565053 від 08.02.2018, №3571297 від 12.02.2018;

- визнати протиправними дії Офісу великих платників податків Державної податкової служби України щодо нарахування Приватному акціонерному товариству «Азот» пені за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску за проміжок часу між датами сплати і фактичного списання коштів та датами зарахування даних коштів в рахунок сплати єдиного соціального внеску за платіжними дорученнями: №8307 від 10.10.2017, №8308 від 10.10.2017, №8309 від 10.10.2017, №8310 від 10.10.2017, №8327 від 10.10.2017, №8328 від 10.10.2017, №8415 від 10.10.2017, №8337 від 10.10.2017, №8500 від 02.10.2017, №8338 від 10.10.2017, №8339 від 10.10.2017, №8449 від 05.10.2017, №8340 від 10.10.2017, №8436 від 04.10.2017, №8400 від 10.10.2017, №8435 від 04.10.2017, №8433 від 04.10.2017, №8411 від 10.10.2017, №8412 від 10.10.2017, №8487 від 02.10.2017, №8471 від 04.10.2017, №8414 від 10.10.2017, №8473 від 04.10.2017, №8429 від 04.10.2017, №8455 від 05.10.2017, №8451 від 05.10.2017, №8493 від 02.10.2017, №8456 від 05.10.2017, №8477 від 04.10.2017, №8475 від 04.10.2017, №8643 від 23.10.2017, №8628 від 23.10.2017, №8630 від 23.10.2017, №8633 від 23.10.2017, №8634 від 23.10.2017, №10290 від 07.12.2017, №11179 від 22.12.2017, №10311 від 07.12.2017, №10301 від 07.12.2017, №10302 від 07.12.2017, №10305 від 07.12.2017, №10315 від 07.12.2017, №10307 від 07.12.2017, №10318 від 07.12.2017, №10321 від 07.12.2017, №10325 від 07.12.2017, №10330 від 07.12.2017, №36 від 05.01.2018, №44 від 05.01.2018, №46 від 05.01.2018, №49 від 05.01.2018, №51 від 05.01.2018, №57 від 05.01.2018, №62 від 05.01.2018, №382 від 22.01.2018, №771 від 05.02.2018, №775 від 05.02.2018, №832 від 07.02.2018, №833 від 07.02.2018, №836 від 07.02.2018, №844 від 07.02.2018, №846 від 07.02.2018, №851 від 07.02.2018, №852 від 07.02.2018, №854 від 07.02.2018, №855 від 07.02.2018, №856 від 07.02.2018, №868 від 07.02.2018, №857 від 07.02.2018, №858 від 07.02.2018, №862 від 07.02.2018, №879 від 07.02.2018, №891 від 07.02.2018, №893 від 07.02.2018, №899 від 07.02.2018, №1310 від 21.02.2018, №1311 від 21.02.2018, №1635 від 02.03.2018, №1636 від 02.03.2018, №1639 від 02.03.2018, №1727 від 05.03.2018, №1691 від 05.03.2018, №1693 від 05.03.2018, №1698 від 05.03.2018, №1735 від 05.03.2018, №1703 від 05.03.2018, №1709 від 05.03.2018, №1710 від 05.03.2018, №1711 від 05.03.2018, №1712 від 05.03.2018, №1713 від 05.03.2018, №1715 від 05.03.2018, №1721 від 05.03.2018, №1742 від 05.03.2018„ №2239 від 22.03.2018„ №2583 від 05.04.2018„ №2585 від 05.04.2018„ №2593 від 05.04.2018, №2630 від 05.04.2018, №2600 від 05.04.2018, №2601 від 05.04.2018, №2602 від 05.04.2018„ №2603 від 05.04.2018„ №2605 від 05.04.2018„ №2608 від 05.04.2018„ №2609 від 05.04.2018, №2611 від 05.04.2018, №2622 від 05.04.2018„ №3126 від 20.04.2018, №2631 від 05.04.2018, №2632 від 05.04.2018„ №3541 від 04.05.2018„ №3573 від 04.05.2018, №3550 від 04.05.2018„ №3554 від 04.05.2018, №3555 від 04.05.2018, №3557 від 04.05.2018, №3558 від 04.05.2018, №3559 від 04.5.2018, №3566 від 04.05.2018, №3570 від 04.05.2018, №4169 від 23.5.2018„ №4580 від 06.06.2018, №4669 від 07.06.2018, №4582 від 06.06.2018, №4581 від 06.06.2018.р №4593 ВІД06.06.2018, №4586 від 06.06.2018, №4654 від 07.06.2018, №4690 від 07.06.2018, №4662 від 07.06.2018, №4678 від 07.06.2018, №4666 від 07.06.2018, №5254 від 22.06.2018, №4670 від 07.06.2018, №4675 від 07.06.2018„ №5643 від 06.07.2018„ №5644 від 06.07.2018„ №5666 від 06.07.2018„ №5659 від 06.07.2018, №5660 від 06.07.2018, №5674 від 06.07.2018„ №5661 від 06.07.2018, №5665 від 06.7.2018, №6283 від 20.07.2018, №6648 від 07.08.2018„ №6649 від 07.08.2018, №6650 від 07.08.2018, №6651 від 07.08.2018„ №6652 від 07.08.2018„ №6653 від 07.8.2018„ №6656 від 07.08.2018„ №6654 від 07.08.2018, №6675 від 20.08.2018, №6676 від 20.08.2018, №6677 від 20.08.2018„ №6678 від 20.08.2018, №6679 від 20.08.2018, №6685 від 14.09.2018, №6686 від 14.09.2018„ №6689 від 14.09.2018, №6687 від 14.09.2018, №6688 від 14.09.2018.. №6690 від 14.09.2018, №6691 від 14.09.2018, №6692 від 14.09.2018„ №9720 від 27.09.2018„ №6970 від 25.10.2018„ №6971 від 25.10.2018„ №6972 від 25.10.2018„ №6990 від 22.11.2019, №6991 від 23.11.2018, №6992 від 23.11.2018, №7006 від 07.12.2018, №7011 від 13.12.2018, №7009 від 07.12.2018, №7007 від 07.12.2018„ №7010 від 07.12.2018„ №7008 від 07.12.2018„ №7013 від 07.12.2018„ №7014 від 07.12.2018„ №7012 від 13.12.2018„ №7030 від 21.12.2018, №1 від 04.01.2019, №3 від 08.01.2019, №4 від 08.01.2019, №5 від 08.01.2019, №6 від 08.01.2019„ №7 від 08.01.2019„ №21 від 23.01.2019„ №23 від 31.01.2019, №24 від 31.01.2019, №25 від 31.01.2019, №39 від 07.02.2019, №40 від 07.02.2019, №41 07.02.2019р., №42 від 07.02.2019„ №43 від 07.02.2019, №57 від 22.02.2019, №58 від 22.07.2019„ №59 від 26.02.2019„ №60 від 26.02.2019, №61 від 26.02.2019„ №72 від 07.03.2019, №73 від 07.03.2019, №74 від 07.03.2019, №75 від 07.03.2019, №76 від 07.03.2019, №99 від 22.03.2019, №100 від 22.03.2019, №108 від 28.03.2019р„ №122 від 05.04.2019„ №123 від 05.04.2019„ №117 від 05.04.2019„ №118 від 05.04.2019„ №119 від 05.04.2019, №120 від 05.04.2019, №121 від 05.04.2019, №148 від 22.04.2019„ №154 від 08.05.2019, №153 від 08.05.2019, №172 від 24.05.2019, №155 від 08.05.2019, №156 від 08.05.2019, №157 від 08.05.2019, №159 від 08.05.2019, №179 від 07.06.2019, №180 від 07.06.2019, №181 від 07.06.2019, №182 від 07.06.2019„ №183 від 07.06.2019, №192 від 24.06.2019, №194 від 24.06.2019, №193 від 24.06.2019, №209 від 08.07.2019„ №199 від 05.07.2019„ №200 від 05.07.2019, №201 від 05.07.2019, №202 від 05.07.2019, №203 від 05.07.209 р., №206 від 05.07.2019, №207 від 05.07.2019„ №208 від 05.07.2019„ №217 від 22.07.2019„ №310 від 22.11.2019„ №218 від 26.07.2019„ №13 від 29.07.2019„ №220 від 29.07.2019, №223 від 02.08.2019, №230 від 08.08.2019, №232 від 08.08.2019, №224 від 08.08.2019, №225 від 08.08.2019„ №226 від 08.08.2019„ №227 від 08.08.2019„ №228 від 08.08.2019„ №229 від 08.08.2019, №233 від 16.08.2019„ №249 від 29.08.2019, №250 від 29.08.2019, №257 від 09.09.2019, №251 від 09.09.2019, №252 від 09.09.2019, №271 від 26.09.2019„ №253 від 09.09.2019, №254 від 09.09.2019, №255 від 09.09.2019, №256 від 09.09.2019, №280 від 02.10.2019, №281 від 08.10.2019, №282 від 08.10.2019, №283 від 08.10.2019, №284 від 08.10.2019„ №285 від 08.10.2019, №296 від 23.10.2019, №304 від 30.10.2019, №305 від 07.11.2019, №306 від 07.11.2019, №307 від 07.11.2019, №308 від 07.11.2019, №309 від 07.11.2019, №313 від 09.12.2019, №315 від 09.12.2019, №314 від 09.12.2019, №317 від 09.12.2019, №316 від 09.12.2019, №70800 від 08.01.2020, №70806 від 08.01.2020, №70810 від 08.01.2020, №70812 від 08.01.2020, №70857 від 08.01.2020, та згідно квитанцій: №3557634 від 05.02.2018, №3557658 від 05.02.2018 , №3565053 від 08.02.2018, №3571297 від 12.02.2018.

- зобов`язати Офіс великих платників податків Державної податкової служби внести зміни до інтегрованої картки платника податків Приватного акціонерного товариства «АЗОТ» () шляхом виключення суми пені за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску в розмірі 3 288 655,72 грн.

Ухвалою судді від 19.10.2020 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою від 02.02.2021 суд допустив заміну відповідача у справі Офісу великих платників податків Державної податкової служби України () на його правонаступника Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків ().

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при проведенні моніторингу стану розрахунків з бюджетом електронного кабінету ПрАТ «АЗОТ» по єдиному соціальному внеску позивачем встановлено, що дані персональної картки розрахунків по ЄСВ не співпадають із даними бухгалтерського обліку позивача по сплаті цього внеску.

Для з`ясування даного питання представником позивача направлено відповідачу адвокатський запит №11 від 13.03.2020 щодо надання інформації про зарахування платежів в рахунок сплати ПрАТ «АЗОТ» єдиного внеску за період з вересня 2017 року по дату направлення запиту.

16.04.2020 листом №480/28-10-50-19 відповідачем надана запитувана інформація у вигляді таблиці по кожній операції окремо з вказанням дати зарахування платежів єдиного соціального внеску, суми та номеру платіжного доручення. Проаналізувавши надану відповідачем інформацію, позивачем виявлено несвоєчасне відображення показників по зарахуванню єдиного соціального внеску у відповідних регістрах інформаційної системи, а саме: дати фактичного списання сум єдиного внеску на відповідні рахунки органу доходів і зборів не співпадають з датами операцій по зарахуванню таких сум єдиного внеску в рахунок сплати

На звернення позивача відповідач листом №19847/10/28-10-50-19-27 від 27.05.2020 повідомив позивачу про те, що даний перелік платіжних доручень зараховано до ІКП ПрАТ «АЗОТ» не датами списання коштів, а поточними датами коригуючих операцій у зв`язку з відсутністю іншої технічної можливості.

Відповідно, нарахування пені за спірний період здійснено не до дня фактичної сплати (перерахування) відповідних платежів позивачем, а до дня зарахування відповідачем таких платежів, які не співпадають з днями сплати.

Вказані дії відповідача призвели до збільшення розміру нарахованої пені за несвоєчасну сплату ЄСВ, тому позивач звернувся до суду з даним позовом та вважає, що сума пені має бути зменшена на 3 288 655,72 грн.

В подальшому 24.02.2021 позивач надав до суду розрахунок нарахованої неправомірно, на його думку, пені на суму 2528330,31 грн.

Відповідач подав відзив на адміністративний позов, в якому просив у задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що протягом вересня 2018 року - січня 2019 року дочірнє підприємство «Хімік «ПАТ «Азот» () здійснювало сплату єдиного внеску за ПАТ «АЗОТ» (код за ).

Сплачені кошти ДП «Хімік «ПАТ «Азот», яке не перебуває на податковому обліку в Офісі великих платників податків за ПАТ «АЗОТ» з єдиного внеску було рознесено до інтегрованої картки «Платежі до вияснення». ПАТ «АЗОТ» не погодившись із таким зарахуванням подано позовну заяву, яку задоволено рішенням суду у справі №580/272/19 та зобов`язано вчинити дії із зарахування платежів сплачених ДП «Хімік «ПАТ «Азот» за ПАТ «АЗОТ» з вересня 2018 року по січень 2019 року, тому 31.07.2019 зараховано платіжні доручення, які рознесено до інтегрованої картки «Платежі до вияснення» ПАТ «АЗОТ» за платежем «Єдиний внесок, нарахований роботодавцем на суми: заробітної плати, винагороди за цивільно - правовики договорами, ЦПХ, допомоги по тимчасовий не працездатності», код платежу 71010000.

Зарахування бюджетних та інших надходжень в інформаційно-телекомунікаційній системі «Податковий блок» відбувається автоматично за алгоритмом згідно «Переліку форм оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» затвердженого Наказом державної фіскальної служби України від 10.04.2015 №267 (у редакції наказу ДФС від 29.03.2017 №214).

У відповідності до Закону №2464 в ITC «Податковий блок» забезпечено блокування проведення сплати єдиного внеску третьою особою, тому засобами ITC «Податковий блок» платіжні доручення не були автоматично відображені безпосередньо в інтегрованій картці платника ПАТ «Азот» за кодом бюджетної класифікації 71010000 датами здійснення платежів. Також, відповідно до листа ДФС України від 12.11.2015 №41779/7/99-99-20-03-01-17, категорично заборонено відображення сплачених сум єдиного внеску шляхом несанкціонованого ручного втручання в роботу ІС «Податковий блок».

З урахуванням наведеного відповідач вважає, що діяв у відповідності до норм чинного законодавства.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача просила у задоволенні позову відмовити повністю з підстав, викладених у відзиві на адміністративний позов та додаткових поясненнях.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що представником позивача направлено відповідачу адвокатський запит №11 від 13.03.2020 щодо надання інформації про зарахування платежів в рахунок сплати ПрАТ «АЗОТ» єдиного внеску за період з вересня 2017 року по дату направлення запиту.

16.04.2020 листом №480/28-10-50-19 відповідачем надана запитувана інформація у вигляді таблиці по кожній операції окремо з вказанням дати зарахування платежів єдиного соціального внеску, суми та номеру платіжного доручення. Проаналізувавши надану відповідачем інформацію, позивачем виявлено несвоєчасне відображення показників по зарахуванню єдиного соціального внеску у відповідних регістрах інформаційної системи, а саме: дати фактичного списання сум єдиного внеску на відповідні рахунки органу доходів і зборів не співпадають з датами операцій по зарахуванню таких сум єдиного внеску в рахунок сплати

На звернення позивача відповідач листом №19847/10/28-10-50-19-27 від 27.05.2020 повідомив позивачу наступну інформацію:

«Зарахування бюджетних та інших надходжень в інформаційно-телекомунікаційній системі «Податковий блок» відбувається автоматично за алгоритмом згідно «Переліку форм оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» затвердженого Наказом державної фіскальної служби України від 10.04.2015 №267 (у редакції наказу ДФС від 29.03.2017 №214).

У відповідності до Закону №2464 в ITC «Податковий блок» забезпечено блокування проведення сплати єдиного внеску третьою особою, тому засобами ITC «Податковий блок» платіжні доручення не були автоматично відображені безпосередньо в інтегрованій картці платника ПАТ «Азот» за кодом бюджетної класифікації 71010000 датами здійснення платежів. Також, відповідно до листа ДФС України від 12.11.2015 №41779/7/99-99-20-03-01-17, категорично заборонено відображення сплачених сум єдиного внеску шляхом несанкціонованого ручного втручання в роботу ІС «Податковий блок».

Згідно п.5 Розділу І Наказу МФУ від 07.04.2016 №422 «Про затвердження Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» при виявленні некоректних базових записів, структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов`язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються.

Коригування даних в інформаційній системі органів ДПС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою.

Лист ДПС України від 14.12.2015 № 4585/7/99-99-03-01-17 «Про організацію роботи щодо ведення обліку сум надходжень», в якому зауважено неприпустимість проведення відповідних коригуючих операцій в базах минулих періодів, а саме «після 5-го робочого дня, наступного за звітним місяцем, в ІС «Податковий блок» можливість коригування сум сплати у звітному періоді блокується, тобто всі коригуючи операції проводяться ВИКЛЮЧНО поточною датою.

Так, після отримання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10.05.2019 у справі №580/272/19, що набрало законної сили 16.07.2019 року було здійснено коригування шляхом проведення відображення в ІКП ПАТ «Азот» сум єдиного внеску, які обліковувались на ІКП умовного платника «платежі до вияснення» (35 319 803,33 грн.) поточною датою (31.07.2019) з посиланням на первинний документ відповідно до технічних алгоритмів ITC «Податковий блок», що повною мірою відповідає діючому законодавству та існуючим інструктивним матеріалам.

На виконання Протоколу робочої групи Офісу великих платників податків ДПС від 13.12.2019 року №2, яка приймає рішення щодо правомірності зарахування сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в ІКП, за якими сплата відбувалась третіми особами на підставі відповідних договорів доручень 17.12.2019 було виконано коригування шляхом проведення відображення в ІКП ПАТ «Азот» сум єдиного внеску, які обліковувались на ІКП умовного платника «платежі до вияснення» (129 599 774,10 грн.) поточною датою з посиланням на первинний документ відповідно до технічних алгоритмів ITC «Податковий блок», що повною мірою відповідає діючому законодавству та існуючим інструктивним матеріалам.

На виконання Протоколу робочої групи Офісу великих платників податків ДПС від 22.01.2020 №1, яка прийняла рішення щодо правомірності зарахування сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в ІКП, за якими сплата відбувалась третіми особами на підставі відповідного договору доручення, 23.01.2020 року було виконано коригування шляхом проведення відображення в ІКП ПАТ «Азот» сум єдиного внеску, які обліковувались на ІКП умовного платника «платежі до вияснення» (9 193 804,70 грн.) поточною датою з посиланням на первинний документ» відповідно до технічних алгоритмів ITC «Податковий блок», що повною мірою відповідає діючому законодавству та існуючим інструктивним матеріалам.

Згідно вказаного в листі рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.12.2019 у справі № 580/2937/19, Дніпропетровське управління Офісу великих платників податків повідомляє, що станом на 14.05.2020 відсутній встановлений механізм виконання частини зазначеного рішення по суті, а саме в пункті зарахування платіжних доручень згідно переліку, датами здійснення платежів.

Зауважено, що заявлений листом підприємства реєстр платіжних доручень, щодо яких ПрАТ «Азот» наполягає на відображенні в ІКП у відповідності до фактичних дат списання коштів, посилаючись на рішення Черкаського окружного адміністративного суду у справі №580/2937/19, не збігається з переліком платіжних доручень, щодо яких прийнято дане судове рішення.».

Не погоджуючись із сумою нарахованої за даними інтегрованої картки пені, позивач звернувся до суду з даним позовом.

В контексті встановлених вище обставин суд враховує, що Закон №2464-VІ визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з положеннями частини другої статті 8 та статті 12 Закону № 2464-VI, єдиний внесок не входить до системи оподаткування. Завданнями центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є забезпечення адміністрування єдиного внеску шляхом його збору, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 1 статті 4 Закону № 2464-VІ платниками єдиного внеску є; фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону №2464-VІ розмір єдиного внеску для кожної категорії платників, визначених цим Законом, та пропорції його розподілу за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування встановлюються з урахуванням того, що вони повинні забезпечувати застрахованим особам страхові виплати і соціальні послуги, передбачені законодавством про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; фінансування заходів, спрямованих на профілактику страхових випадків; створення резерву коштів для забезпечення страхових виплат та надання соціальних послуг застрахованим особам; покриття адміністративних витрат із забезпечення функціонування системи загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування. Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку (ч. ч. 5, 7 ст. 9 Закону №2464-VІ).

Відповідно до положень ч. 8 ст. 9 Закону №2464-VІ платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Згідно з частиною 11 статті 9 Закону № 2464-VІ у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Частиною 12 ст. 9 Закону №2464-VІ передбачено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу).

10 липня 2017 року публічне акціонерне товариство «АЗОТ» уклало договір доручення №325-500 з дочірнім підприємством «ХІМІК» публічного акціонерного товариства «АЗОТ», згідно з умовами якого повірений зобов`язується від імені та за рахунок довірителя виконувати грошові зобов`язання та/або приймати виконання грошових зобов`язань від інших осіб. Виконання грошових зобов`язань повіреним та/або прийняття повіреним виконання грошових зобов`язань від інших осіб на виконання цього Договору, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Відповідно до п.п. 10.1., 10.2. Договору, він вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін. Строк дії цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 10.1. цього Договору, та закінчується 31.12.2017.

19 грудня 2017 року сторонами укладено додаткову угоду №2 до Договору доручення №325-500 від 10.07.2017 щодо строку його дії, який починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 10.1 цього Договору, та закінчується 31.12.2018.

Відповідно до додаткової угоди №3 до Договору доручення №325-500 від 10.07.2017 сторонами погоджено продовження строку дії Договору до 31.12.2019.

Аналогічним чином на підставі додаткових угод №4 від 28.12.2019, №7 від 29.12.2020 строк дії договору №325-500 від 10.07.2017 продовжено до 31.12.2020 та 31.12.2021, відповідно.

На виконання умов вказаного Договору доручення №325-500 від 10.07.2017 позивач видав довіреності №500-10/161 від 10.10.2017, №500-10/1255 від 29.11.2017, №500-10/2102 від 28.12.2017, №500-10/437 від 05.02.2018, №500-10/1399 від 27.03.2018, №500-08/54 від 22.06.2018, №500-10/2763 від 26.06.2019, №500-10/4117 від 23.09.2019, якими уповноважив Дочірнє підприємство «ХІМІК» ПАТ «АЗОТ» вчиняти від імені позивача наступні дії: сплачувати (перераховувати) від імені позивача послуги з оцінки майна, актуарні розрахунки, аудиторські та нотаріальні послуги, податки та збори відповідно до Податкового кодексу України, єдиний соціальний внесок, податок на доходи фізичних осіб, Військовий збір, аліменти, заробітну плату, пенсії, оплату листків непрацездатності, виплати заробітної плати на період відпустки, матеріальну допомогу на оздоровлення працівникам позивача, профспілкові внески, утримання по виконавчим листам, кошти на господарські потреби, на відрядження, супутні банківські комісії.

Аналогічний за своїм змістом договір укладено між ПАТ «Азот» та ТОВ «Хім-Трейд» від 18.02.2019 з відповідними додатковими угодами щодо його пролонгації.

Від імені та за рахунок позивача сплату єдиного соціального внеску відповідно до наведених договорів доручення здійснювало дочірнє підприємство «Хімік» ПАТ «АЗОТ» та ТОВ «Хім-Трейд» у повному обсязі, про що свідчать відповідні платіжні доручення: №8307 від 10.10.2017, №8308 від 10.10.2017, №8309 від 10.10.2017, №8310 від 10.10.2017, №8327 від 10.10.2017, №8328 від 10.10.2017, №8415 від 10.10.2017, №8337 від 10.10.2017, №8500 від 02.10.2017, №8338 від 10.10.2017, №8339 від 10.10.2017, №8449 від 05.10.2017, №8340 від 10.10.2017, №8436 від 04.10.2017, №8400 від 10.10.2017, №8435 від 04.10.2017, №8433 від 04.10.2017, №8411 від 10.10.2017, №8412 від 10.10.2017, №8487 від 02.10.2017, №8471 від 04.10.2017, №8414 від 10.10.2017, №8473 від 04.10.2017, №8429 від 04.10.2017, №8455 від 05.10.2017, №8451 від 05.10.2017, №8493 від 02.10.2017, №8456 від 05.10.2017, №8477 від 04.10.2017, №8475 від 04.10.2017, №8643 від 23.10.2017, №8628 від 23.10.2017, №8630 від 23.10.2017, №8633 від 23.10.2017, №8634 від 23.10.2017, №10290 від 07.12.2017, №11179 від 22.12.2017, №10311 від 07.12.2017, №10301 від 07.12.2017, №10302 від 07.12.2017, №10305 від 07.12.2017, №10315 від 07.12.2017, №10307 від 07.12.2017, №10318 від 07.12.2017, №10321 від 07.12.2017, №10325 від 07.12.2017, №10330 від 07.12.2017, №36 від 05.01.2018, №44 від 05.01.2018, №46 від 05.01.2018, №49 від 05.01.2018, №51 від 05.01.2018, №57 від 05.01.2018, №62 від 05.01.2018, №382 від 22.01.2018, №771 від 05.02.2018, №775 від 05.02.2018, №832 від 07.02.2018, №833 від 07.02.2018, №836 від 07.02.2018, №844 від 07.02.2018, №846 від 07.02.2018, №851 від 07.02.2018, №852 від 07.02.2018, №854 від 07.02.2018, №855 від 07.02.2018, №856 від 07.02.2018, №868 від 07.02.2018, №857 від 07.02.2018, №858 від 07.02.2018, №862 від 07.02.2018, №879 від 07.02.2018, №891 від 07.02.2018, №893 від 07.02.2018, №899 від 07.02.2018, №1310 від 21.02.2018, №1311 від 21.02.2018, №1635 від 02.03.2018, №1636 від 02.03.2018, №1639 від 02.03.2018, №1727 від 05.03.2018, №1691 від 05.03.2018, №1693 від 05.03.2018, №1698 від 05.03.2018, №1735 від 05.03.2018, №1703 від 05.03.2018, №1709 від 05.03.2018, №1710 від 05.03.2018, №1711 від 05.03.2018, №1712 від 05.03.2018, №1713 від 05.03.2018, №1715 від 05.03.2018, №1721 від 05.03.2018, №1742 від 05.03.2018„ №2239 від 22.03.2018„ №2583 від 05.04.2018„ №2585 від 05.04.2018„ №2593 від 05.04.2018, №2630 від 05.04.2018, №2600 від 05.04.2018, №2601 від 05.04.2018, №2602 від 05.04.2018„ №2603 від 05.04.2018„ №2605 від 05.04.2018„ №2608 від 05.04.2018„ №2609 від 05.04.2018, №2611 від 05.04.2018, №2622 від 05.04.2018„ №3126 від 20.04.2018, №2631 від 05.04.2018, №2632 від 05.04.2018„ №3541 від 04.05.2018„ №3573 від 04.05.2018, №3550 від 04.05.2018„ №3554 від 04.05.2018, №3555 від 04.05.2018, №3557 від 04.05.2018, №3558 від 04.05.2018, №3559 від 04.5.2018, №3566 від 04.05.2018, №3570 від 04.05.2018, №4169 від 23.5.2018„ №4580 від 06.06.2018, №4669 від 07.06.2018, №4582 від 06.06.2018, №4581 від 06.06.2018.р №4593 від 06.06.2018, №4586 від 06.06.2018, №4654 від 07.06.2018, №4690 від 07.06.2018, №4662 від 07.06.2018, №4678 від 07.06.2018, №4666 від 07.06.2018, №5254 від 22.06.2018, №4670 від 07.06.2018, №4675 від 07.06.2018„ №5643 від 06.07.2018„ №5644 від 06.07.2018„ №5666 від 06.07.2018„ №5659 від 06.07.2018, №5660 від 06.07.2018, №5674 від 06.07.2018„ №5661 від 06.07.2018, №5665 від 06.7.2018, №6283 від 20.07.2018, №6648 від 07.08.2018„ №6649 від 07.08.2018, №6650 від 07.08.2018, №6651 від 07.08.2018„ №6652 від 07.08.2018„ №6653 від 07.8.2018„ №6656 від 07.08.2018„ №6654 від 07.08.2018, №6675 від 20.08.2018, №6676 від 20.08.2018, №6677 від 20.08.2018„ №6678 від 20.08.2018, №6679 від 20.08.2018, №6685 від 14.09.2018, №6686 від 14.09.2018„ №6689 від 14.09.2018, №6687 від 14.09.2018, №6688 від 14.09.2018.. №6690 від 14.09.2018, №6691 від 14.09.2018, №6692 від 14.09.2018„ №9720 від 27.09.2018„ №6970 від 25.10.2018„ №6971 від 25.10.2018„ №6972 від 25.10.2018„ №6990 від 22.11.2019, №6991 від 23.11.2018, №6992 від 23.11.2018, №7006 від 07.12.2018, №7011 від 13.12.2018, №7009 від 07.12.2018, №7007 від 07.12.2018„ №7010 від 07.12.2018„ №7008 від 07.12.2018„ №7013 від 07.12.2018„ №7014 від 07.12.2018„ №7012 від 13.12.2018„ №7030 від 21.12.2018, №1 від 04.01.2019, №3 від 08.01.2019, №4 від 08.01.2019, №5 від 08.01.2019, №6 від 08.01.2019„ №7 від 08.01.2019„ №21 від 23.01.2019„ №23 від 31.01.2019, №24 від 31.01.2019, №25 від 31.01.2019, №39 від 07.02.2019, №40 від 07.02.2019, №41 07.02.2019р., №42 від 07.02.2019„ №43 від 07.02.2019, №57 від 22.02.2019, №58 від 22.07.2019„ №59 від 26.02.2019, №60 від 26.02.2019, №61 від 26.02.2019„ №72 від 07.03.2019, №73 від 07.03.2019, №74 від 07.03.2019, №75 від 07.03.2019, №76 від 07.03.2019, №99 від 22.03.2019, №100 від 22.03.2019, №108 від 28.03.2019р„ №122 від 05.04.2019„ №123 від 05.04.2019„ №117 від 05.04.2019, №118 від 05.04.2019, №119 від 05.04.2019, №120 від 05.04.2019, №121 від 05.04.2019, №148 від 22.04.2019, №154 від 08.05.2019, №153 від 08.05.2019, №172 від 24.05.2019, №155 від 08.05.2019, №156 від 08.05.2019, №157 від 08.05.2019, №159 від 08.05.2019, №179 від 07.06.2019, №180 від 07.06.2019, №181 від 07.06.2019, №182 від 07.06.2019„ №183 від 07.06.2019, №192 від 24.06.2019, №194 від 24.06.2019, №193 від 24.06.2019, №209 від 08.07.2019„ №199 від 05.07.2019„ №200 від 05.07.2019, №201 від 05.07.2019, №202 від 05.07.2019, №203 від 05.07.209 р., №206 від 05.07.2019, №207 від 05.07.2019„ №208 від 05.07.2019„ №217 від 22.07.2019„ №310 від 22.11.2019, №218 від 26.07.2019„ №13 від 29.07.2019„ №220 від 29.07.2019, №223 від 02.08.2019, №230 від 08.08.2019, №232 від 08.08.2019, №224 від 08.08.2019, №225 від 08.08.2019, №226 від 08.08.2019„ №227 від 08.08.2019, №228 від 08.08.2019, №229 від 08.08.2019, №233 від 16.08.2019„ №249 від 29.08.2019, №250 від 29.08.2019, №257 від 09.09.2019, №251 від 09.09.2019, №252 від 09.09.2019, №271 від 26.09.2019, №253 від 09.09.2019, №254 від 09.09.2019, №255 від 09.09.2019, №256 від 09.09.2019, №280 від 02.10.2019, №281 від 08.10.2019, №282 від 08.10.2019, №283 від 08.10.2019, №284 від 08.10.2019, №285 від 08.10.2019, №296 від 23.10.2019, №304 від 30.10.2019, №305 від 07.11.2019, №306 від 07.11.2019, №307 від 07.11.2019, №308 від 07.11.2019, №309 від 07.11.2019, №313 від 09.12.2019, №315 від 09.12.2019, №314 від 09.12.2019, №317 від 09.12.2019, №316 від 09.12.2019, №70800 від 08.01.2020, №70806 від 08.01.2020, №70810 від 08.01.2020, №70812 від 08.01.2020, №70857 від 08.01.2020, та згідно квитанцій: №3557634 від 05.02.2018, №3557658 від 05.02.2018, №3565053 від 08.02.2018, №3571297 від 12.02.2018.

Як зазначає відповідач, перераховані кошти не зараховані в рахунок сплати єдиного внеску позивача.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року №2464-VI (далі Закон № 2464-VІ) визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2464-VІ дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску (ч. 2 ст. 2 Закону № 2464).

Серед визначених статтею 3 Закону № 2464-VІ принципів збору та ведення обліку єдиного внеску наступні: законодавчого визначення умов і порядку його сплати; обов`язковості сплати; захисту прав та законних інтересів застрахованих осіб; державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску; відповідальності платників єдиного внеску та органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов`язків.

Пунктом першим частини першої статті 4 Закону № 2464-VІ до платників єдиного внеску віднесено роботодавців, зокрема підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

До визначених частиною другою статті 6 Закону № 2464-VІ обов`язків платника єдиного внеску зокрема віднесено: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (пункт 1); подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування (пункт 4).

Частиною четвертою статті 8 Закону № 2464-VІ визначено, що порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 Закону №2464-VІ, якою передбачено, що:

- сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті зокрема шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування (перша половина першого речення частини п`ятої статті 9);

- для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску; обслуговування коштів єдиного внеску здійснюється згідно з положенням про рух коштів, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування (абзаци перший та другий частини шостої статті 9);

- єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку (абзац перший частини сьомої статті 9);

- днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів (пункт 1 частини десятої статті 9);

- єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу) (частина дванадцята статті 9).

Частиною дев`ятою статті 25 Закону №2464-VІ встановлено, що передача платниками єдиного внеску своїх обов`язків з його сплати третім особам заборонена, крім випадків, передбачених законодавством.

При вирішенні спору суд виходить з того, що Закон № 2464-VІ, який є спеціальним, покладає на позивача, як платника єдиного соціального внеску (у відповідності до пункту 1 частини першої статті 4), безумовний, пріоритетний (частина дванадцята статті 9) обов`язок зі сплати єдиного соціального внеску шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів (частина п`ята статті 9) з його банківського рахунку (частина сьома статті 9).

Водночас, судом встановлено обставини, які унеможливлюють виконання позивачем зазначеного обов`язку (арешт коштів Товариства), у спосіб, визначений Законом №2464, тобто шляхом перерахування відповідних коштів з рахунку платника на рахунок органу доходів і зборів.

Суд враховує, що спірні правовідносини, які стосуються збору (справляння) єдиного соціального внеску, за своєю суттю є публічно-правовими. При цьому Закон №2464-VІ не передбачає випадків, коли, як у цій справі, існують обставини, що виключають можливість виконання обов`язку зі сплати єдиного внеску.

Тобто має місце ситуація, коли у спеціальному законі, виключно яким визначається порядок сплати єдиного внеску (частина друга статті 2), наявні прогалини щодо порядку виконання встановленого Законом №2464-VІ обов`язку платника єдиного внеску щодо його сплати в умовах, зокрема, неможливості застосування регламентованого цим Законом способу виконання відповідного обов`язку.

Наявність таких прогалин обумовлює безпосереднє застосування регламентованих цим Законом принципів: обов`язковості сплати та захисту прав і законних інтересів застрахований осіб (стаття 3), а також положень інших нормативно-правових актів в частині, що не суперечить цьому Закону (частина перша статті 1).

Разом з тим, конкретний зміст спірних правовідносин свідчить про те, що Товариство не мало на меті звільнення від обов`язку зі сплати єдиного внеску за частиною другою статті 6 Закону №2464-VІ, але, натомість, здійснювало пошук шляхів виконання цього обов`язку з тим, щоб забезпечити відповідний страховий стаж своїх працівників.

Вирішуючи спір суд бере до уваги, що Цивільний кодекс України є нормативно-правовим актом матеріального права в значенні статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частин першої, третьої статті 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237). Представництво виникає на підставі зокрема договору (частина третя статті 237).

Частиною першою статті 1000 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Відповідно до статті 1003 Цивільного кодексу України у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Виходячи із аналізу саме положень цивільного законодавства, суд приходить до висновку, що в результаті реалізації між Товариством та Повіреним їхніх взаємовідносин за договором доручення, не відбулось передачі третім особам обов`язку платника (Товариства) по сплаті єдиного внеску, що заборонено частиною дев`ятою статті 25 Закону №2464-VІ

Сама лише обставина, що відповідні перерахування власних коштів платника єдиного внеску відбулись не з його власного рахунку, в умовах неможливості використання власних рахунків платника (що не є спірним між сторонами), не свідчить про порушення платником вимог частини дев`ятої статті 25 Закону №2464-VІ.

У випадку наявності прогалин у спеціальному нормативно-правовому акті - Законі №2464 - щодо порядку (способу) виконання обов`язку платника по сплаті єдиного соціального внеску, за умов об`єктивної неможливості скористатися передбаченим Законом способом виконання такого обов`язку, правомірними є дії платника єдиного внеску, спрямовані на забезпечення виконання цього обов`язку у будь-який інший спосіб, що не суперечить чинному законодавству.

Відтак з огляду на те, що власником коштів, від імені якого здійснено відповідні платежі в рахунок сплати сум єдиного соціального внеску є саме позивач, а не будь-яка третя особа, суд висновує, що внаслідок обраного позивачем способу реалізації обов`язку по сплаті єдиного соціального внеску не допущено порушення закону.

Вказані висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду щодо вирішення подібних спорів, що викладена, зокрема у постановах від 21.12.2018 у справі №805/1429/17-а, та від 25.01.2019 у справі № 812/59/16.

При цьому суд не приймає заперечення відповідача в частині правомірності вчинення дій щодо не прийняття платіжних доручень через невідповідність коду платника податків, виходячи з того, що Порядок заповнення документів на переказ у разі сплати (стягнення) податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску, здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість, повернення помилково або надміру зарахованих коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 липня 2015 №666 (далі - Порядок №666) є нормативним правовим меншої юридичної сили в порівнянні із Законом №2464-VІ, а посилання відповідача на неправильне заповнення графи «призначення платежу» не узгоджуються з вимогами Порядку №666. Дослідженні графи у наданих до справи платіжних доручення «призначенням платежу» відповідає вимогам п. 1 Порядку №666 та дають можливість ідентифікувати відповідного платника.

Крім того, за п. 7 Порядок №666 у разі заповнення поля «Призначення платежу» з порушенням вимог, визначених у цьому Порядку, документ на переказ приймається до виконання. При цьому вважається, що платник податків сплачує грошове зобов`язання (код виду сплати 101), тобто сплата суми податків і зборів/єдиного внеску.

Таким чином, відповідачем в ході розгляду справи не доведено правомірність вчинення оспорених дій в частині зарахування платежів єдиного соціального внеску в інтегрованій картці платника податків приватного акціонерного товариства «АЗОТ» іншою ніж дата проведення операції банком.

Вказані дії відповідача перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з нарахуванням пені за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску, оскільки за період з дати закінчення строку на сплату ЄСВ по дату внесення відповідачем відомостей до інтегрованої картки позивача, нараховано пеню.

Відповідно до п. 1) ч. 10 ст. 9 Закону №2464, у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки податкового органу днем сплати єдиного внеску вважається день списання банком або центральним органом виконавчої влади, шо реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок податкового органу.

Згідно п. 2) ч. 10 ст. 9 Закону №2464, у разі сплати єдиного внеску готівкою днем сплати єдиного внеску вважається день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі.

Вказані норми закону консолідуються із пп. 3) п. 2 розділу IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року №449 (надалі - Інструкція №449), яким також передбачено, що у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органів доходів і зборів днем сплати єдиного внеску вважається день списання банком або органом Казначейства суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів; у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій Формі.

Порядок здійснення безготівкових розрахунків в Україні визначений Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Національного банку України від 21.02.2004 р. №22.

Згідно п. 1.4. вказаної Інструкції, платіжне доручення - розрахунковий документ, що містить письмове доручення платника обслуговуючому банку про списання зі свого рахунку зазначеної суми коштів та її перерахування на рахунок отримувача.

При цьому, Додатком 9 до Інструкції визначено вимоги щодо заповнення реквізитів платіжних доручень, а саме: у номері поля 51 платіжного доручення «Дата виконання» (рядок «Проведено банком») зазначаються число, місяць та рік списання коштів з рахунку платника цифрами у форматі ДД/ММ/РРРР або число зазначається цифрами ДД, місяць - словом, рік - цифрами РРРР, які засвідчуються підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку.

Таким чином, дати списання коштів з рахунків платника визначаються відповідним реквізитом платіжного доручення (рядок «Проведено банком»), а отже саме ці дані, згідно вимог законодавства, є датами сплати єдиного внеску позивачем.

У разі сплати єдиного внеску готівкою - дати здійснення касових операцій, зазначені на відповідних квитанціях, є датами сплати єдиного внеску позивачем.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 25 Закону №2464-VІ у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

За рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення (ч. 6 ст. 25 Закону №2464-VІ).

Згідно з частиною десятою статті 25 Закону № 2464-VI, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до частини 13 статті 25 Закону № 2464-VІ нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно. У разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки нарахування пені зупиняється з дня подання скарги до органу доходів і зборів або позову до суду.

Частиною 14 статті 25 Закону № 2464-VІ встановлено, що про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення.

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів, визначено Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року №449 (далі Інструкція №449).

Згідно з п.1 розділу VII Інструкції №449, за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Положеннями пп. 2 п. 2 розділу VII Інструкції №449 визначено, що згідно з частиною одинадцятою статті 25 Закону до платників, визначених підпунктами 1-4 та 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції в таких розмірах за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

З аналізу викладених правових норм вбачається, що умовою для нарахування пені є несвоєчасна сплата платником єдиного внеску. При цьому, нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Проаналізувавши зміст наведених законодавчих норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позивачу може бути нарахована пеня внаслідок прострочення сплати ЄСВ, проте лише у період між датою настання строку сплати та датою фактичної сплати (перерахування) відповідних платежів.

Як наслідок, дії щодо нарахування пені між датами проведення операції банком та датами зарахування коштів в інтегрованій картці платника податків позивача в рахунок сплати єдиного соціального внеску, є неправомірними.

Щодо вимог про зобов`язання відповідача внести зміни до інтегрованої картки позивача шляхом виключення суми пені за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску, суд зазначає про передчасність даних вимог, оскільки після зарахування відповідачем вищенаведених платежів датою фактичної сплати ЄСВ розмір пені підлягає коригуванню та у разі незгоди з його розміром, позивач набуде права звернення до суду за захистом своїх прав.

Також суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині нарахування пені внаслідок несвоєчасного зарахування платежів по ЄСВ згідно платіжних доручень: №21 від 23.01.2019 №23 від 31.01.2019, №24 від 31.01.2019, №25 від 31.01.2019, №39 від 07.02.2019, №40 від 07.02.2019, №41 від 07.02.2019, №42 від 07.02.2019, №43 від 07.02.2019, №57 від 22.02.2019, №58 від 22.02.2019, №59 від 26.02.2019, №60 від 26.02.2019 №61 від 26.02.2019 №72 від 07.03.2019, №73 від 07.03.2019, №74 від 07.03.2019, №75 від 07.03.2019, №76 від 07.03.2019, №99 від 22.03.2019, №100 від 22.03.2019, №108 від 28.03.2019, №122 від 05.04.2019, №123 від 05.04.2019, №117 від 05.04.2019, №118 від 05.04.2019, №119 від 05.04.2019, №120 від 05.04.2019, №121 від 05.04.2019, №148 від 22.04.2019, №154 від 08.05.2019, №155 від 08.05.2019, №156 від 08.05.2019, №157 від 08.05.2019, №159 від 08.05.2019, №153 від 08.05.2019, №172 від 24.05.2019, №179 від 07.06.2019, №180 від 07.06.2019, №181 від 07.06.2019, №182 від 07.06.2019, №183 від 07.06.2019, №192 від 24.06.2019, №194 від 24.06.2019, №193 від 24.06.2019, №200 від 05.07.2019, №201 від 05.07.2019, №202 від 05.07.2019, №203 від 05.07.2019, №206 від 05.07.2019, №207 від 05.07.2019, №208 від 05.07.2019, №217 від 22.07.2019, №209 від 08.07.2019, №199 від 05.07.2019, №220 від 29.07.2019, №223 від 02.08.2019, №230 від 08.08.2019, №232 від 08.08.2019, №224 від 08.08.2019, №225 від 08.08.2019, №226 від 08.08.2019, №227 від 08.08.2019, №228 від 08.08.2019, №229 від 08.08.2019, №13 від 29.07.2019.

Вказані вимоги є безпідставними, оскільки рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року у справі № 580/2937/19 суд зобов`язав Офіс великих платників податків Державної податкової служби вчинити дії із зарахування платежів єдиного соціального внеску, датами здійснення платежів. Рішення суду набрало законної сили 24.03.2020.

Отже, позивач має ініціювати процес виконання судового рішення та після його виконання і зарахування платежів ЄСВ датами фактичної сплати, вирішувати питання про наявність підстав для судового захисту.

Щодо позовних вимог в частині нарахування пені внаслідок несвоєчасного зарахування платежів по ЄСВ згідно платіжних доручень: № 6685 від 14.09.2018, № 6686 від 14.09.2018, №6689 від 14.09.2018, №6687 від 14.09.2018, № 6688 від 14.09.2018, № 6690 від 14.09.2018, №6691 від 14.09.2018, №6692 від 14.09.2018, №6720 від 14.09.2018, № 6970 від 25.10.2018, № 6971 від 25.10.2018, №6972 від 25.10.2018, №6990 від 22.11.2018, № 6991 від 23.11.2018, №6992 від 23.11.2018, №7010 від 07.12.2018, № 7008 від 07.12.2018, № 7013 від 07.12.2018, №7014 від 07.12.2018, №7009 від 07.12.2018, № 7007 від 07.12.2018, № 7006 від 07.12.2018, №7011 від 13.12.2018, №7012 від 13.12.2018, № 7030 від 21.12.2018, № 1 від 04.01.2019 № 3 від 08.01.2019, № 4 від 08.01.2019, № 5 від 08.01.2019, № 6 від 08.01.2019, №7 від 08.01.2019, суд зазначає, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року у справі № 580/272/19 суд зобов`язав Офіс великих платників податків Державної податкової служби вчинити дії із зарахування платежів єдиного соціального внеску. Рішення суду набрало законної сили 16.07.2019.

Дане рішення не містить формулювання щодо зарахування платежів датами їх фактичного здійснення, тому порушені права позивача в цій частині підлягають судовому захисту.

Щодо решти доводів сторін, суд враховує підхід Верховного Суду до оцінки аргументів (доводів) сторін, викладений в постанові від 05 липня 2019 року у справі №815/1938/16. За змістом вказаного, рішення суду може вважатися обґрунтованим, якщо воно містить достатню оцінку тих доводів, які мають значення для правильного вирішення спору. У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, Верховний Суд звертав увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України", (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо зарахування платежів єдиного соціального внеску в інтегрованій картці платника податків приватного акціонерного товариства «АЗОТ» іншою ніж дата проведення операції банком та дії щодо нарахування пені між датами проведення операції банком та датами зарахування коштів в інтегрованій картці платника податків позивача в рахунок сплати єдиного соціального внеску, згідно платіжних доручень: №8307 від 10.10.2017, №8308 від 10.10.2017, №8309 від 10.10.2017, №8310 від 10.10.2017, №8327 від 10.10.2017, №8328 від 10.10.2017, №8415 від 10.10.2017, №8337 від 10.10.2017, №8500 від 02.10.2017 р„ №8338 від 10.10.2017 р„ №8339 від 10.10.2017, №8449 від 05.10.2017, №8340 від 10.10.2017, №8436 від 04.10.2017, №8400 від 10.10.2017, №8435 від 04.10.2017, №8433 від 04.10.2017, №8411 від 10.10.2017, №8412 від 10.10.2017, №8487 від 02.10.2017, №8471 від 04.10.2017, №8414 від 10.10.2017, №8473 від 04.10.2017, №8429 від 04.10.2017, №8455 від 05.10.2017, №8451 від 05.10.2017, №8493 від 02.10.2017, №8456 від 05.10.2017, №8477 від 04.10.2017, №8475 від 04.10.2017, №8643 від 23.10.2017, №8628 від 23.10.2017, №8630 від 23.10.2017, №8633 від 23.10.2017, №8634 від 23.10.2017, №10290 від 07.12.2017, №11179 від 22.12.2017, №10311 від 07.12.2017, №10301 від 07.12.2017, №10302 від 07.12.2017, №10305 від 07.12.2017, №10315 від 07.12.2017, №10307 від 07.12.2017, №10318 від 07.12.2017, №10321 від 07.12.2017, №10325 від 07.12.2017, №10330 від 07.12.2017, №36 від 05.01.2018, №44 від 05.01.2018, №46 від 05.01.2018, №49 від 05.01.2018, №51 від 05.01.2018, №57 від 05.01.2018, №62 від 05.01.2018, №382 від 22.01.2018, №771 від 05.02.2018, №775 від 05.02.2018, №832 від 07.02.2018, №833 від 07.02.2018, №836 від 07.02.2018, №844 від 07.02.2018, №846 від 07.02.2018, №851 від 07.02.2018, №852 від 07.02.2018, №854 від 07.02.2018, №855 від 07.02.2018, №856 від 07.02.2018, №868 від 07.02.2018, №857 від 07.02.2018, №858 від 07.02.2018, №862 від 07.02.2018, №879 від 07.02.2018, №891 від 07.02.2018, №893 від 07.02.2018, №899 від 07.02.2018, №1310 від 21.02.2018, №1311 від 21.02.2018, №1635 від 02.03.2018, №1636 від 02.03.2018, №1639 від 02.03.2018, №1727 від 05.03.2018, №1691 від 05.03.2018, №1693 від 05.03.2018, №1698 від 05.03.2018, №1735 від 05.03.2018, №1703 від 05.03.2018, №1709 від 05.03.2018, №1710 від 05.03.2018, №1711 від 05.03.2018, №1712 від 05.03.2018, №1713 від 05.03.2018, №1715 від 05.03.2018, №1721 від 05.03.2018, №1742 від 05.03.2018, №2239 від 22.03.2018, №2583 від 05.04.2018, №2585 від 05.04.2018, №2593 від 05.04.2018, №2630 від 05.04.2018, №2600 від 05.04.2018, №2601 від 05.04.2018, №2602 від 05.04.2018, №2603 від 05.04.2018, №2605 від 05.04.2018, №2608 від 05.04.2018, №2609 від 05.04.2018, №2611 від 05.04.2018, №2622 від 05.04.2018, №3126 від 20.04.2018, №2631 від 05.04.2018, №2632 від 05.04.2018, №3541 від 04.05.2018, №3573 від 04.05.2018, №3550 від 04.05.2018, №3554 від 04.05.2018, №3555 від 04.05.2018, №3557 від 04.05.2018, №3558 від 04.05.2018, №3559 від 04.5.2018, №3566 від 04.05.2018, №3570 від 04.05.2018, №4169 від 23.5.2018, №4580 від 06.06.2018, №4669 від 07.06.2018, №4582 від 06.06.2018, №4581 від 06.06.2018, №4593 від 06.06.2018, №4586 від 06.06.2018, №4654 від 07.06.2018, №4690 від 07.06.2018, №4662 від 07.06.2018, №4678 від 07.06.2018, №4666 від 07.06.2018, №5254 від 22.06.2018, №4670 від 07.06.2018, №4675 від 07.06.2018, №5643 від 06.07.2018, №5644 від 06.07.2018, №5666 від 06.07.2018, №5659 від 06.07.2018, №5660 від 06.07.2018, №5674 від 06.07.2018, №5661 від 06.07.2018„ №5665 від 06.07.2018, №6283 від 20.07.2018, №6648 від 07.08.2018, №6649 від 07.08.2018, №6650 від 07.08.2018, №6651 від 07.08.2018, №6652 від 07.08.2018, №6653 від 07.08.2018, №6656 від 07.08.2018, №6654 від 07.08.2018, №6675 від 20.08.2018, №6676 від 20.08.2018, №6677 від 20.08.2018, №6678 від 20.08.2018, №6679 від 20.08.2018, №6685 від 14.09.2018, №6686 від 14.09.2018, №6689 від 14.09.2018, №6687 від 14.09.2018, №6688 від 14.09.2018, №6690 від 14.09.2018, №6691 від 14.09.2018, №6692 від 14.09.2018, №9720 від 27.09.2018, №6970 від 25.10.2018, №6971 від 25.10.2018, №6972 від 25.10.2018, №6990 від 22.11.2019, №6991, від 23.11.2018, №6992 від 23.11.2018, №7006 від 07.12.2017, №7011 від 13.12.2018, №7009 від 07.12.2018, №7007 від 07.12.2018, №7010 від 07.12.2018, №7008 від 07.12.2018, №7013 від 07.12.2018, №7014 від 07.12.2018, №7012 від 13.12.2018, №7030 від 21.12.2018, №1 від 04.01.2019, №3 від 08.01.2019, №4 від.08.01.2019, №5 від 08.01.2019, №6 від 08.01.2019, №7 від 08.01.2019, №220 від 29.07.2019, №223 від 02.08.2019, №230 від 08.08.2019, №232 від 08.08.2019, №224 від 08.08.2019, №225 від 08.08.2019, №226 від 08.08.2019, №227 від 08.08.2019, №228 від 08.08.2019, №229 від 08.08.2019, №233 від 16.08.2019, №249 від 29.08.2019, №250 від 29.08.2019, №257 від 09.09.2019, №251 від 09.09.2019, №252 від 09.09.2019, №271 від 26.09.2019, №253 від 09.09.2019, №254 від 09.09.2019, №255 від 09.09.2019, №256 від 09.09.2019, №280 від 02.10.2019, №281 від 08.10.2019, №282 від 08.10.2019, №283 від 08.10.2019, №284 від 08.10.2019, №285 від 08.10.2019, №296 від 23.10.2019, №304 від 30.10.2019, №305 від 07.11.2019, №306 від 07.11.2019, №307 від 07.11.2019, №308 від 07.11.2019, №309 від 07.11.2019, №313 від 09.12.2019, №315 від 09.12.2019, №314 від 09.12.2019, №317 від 09.12.2019, №316 від 09.12.2019, №70800 від 08.01.2020, №70806 від 08.01.2020, №70810 від 08.01.2020, №70812 від 08.01.2020, №70857 від 08.01.2020, та згідно квитанцій: №3557634 від 05.02.2018, №3557658 від 05.02.2018, №3565053 від 08.02.2018, №3571297 від 12.02.2018.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (49600, м. Дніпро, Центральний район, проспект Олександра Поля, 57, ) на користь приватного акціонерного товариства «АЗОТ» (18014 м. Черкаси, вул. Першотравнева, 72, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 4204 (чотири тисячі двісті чотири) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана з врахуванням особливостей закріплених п. 15.5 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 травня 2021 року.

Суддя В.В. Гаращенко