Справа № 160/14654/20
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.
при секретарі судового засідання Нагрі Д.О.
представника позивача Сєдих Ю.М.
представника відповідача Кравченка М.В.
представника третьої особи Серьогіна Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Військова частина НОМЕР_2 про визнання протиправними та скасування пунктів наказів,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 , відповідач), в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.08.2020 року № 961 «Про притягнення до матеріальної відповідальності» про притягнення ОСОБА_1 до повного відшкодування завданої шкоди в розмірі на суму 8175648 (вісім мільйонів сто сімдесят п`ять тисяч шістсот сорок вісім) гривень 00 копійок;
- визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.08.2020 року № 980 «Про притягнення до матеріальної відповідальності» про притягнення ОСОБА_1 до повного відшкодування завданої шкоди в розмірі на суму 8175648 (вісім мільйонів сто сімдесят п`ять тисяч шістсот сорок вісім) гривень 00 копійок.
В обґрунтування позову зазначено, що 17.07.2020 року за наказом командира в/ч НОМЕР_2 проведено службове розслідування щодо підробки копій наказів командира в/ч НОМЕР_3 про втрату майна по службі РАО. В ході службового розслідування встановлено, що втрата 52 одиниць стрілецької зброї та майна служби РАО була вчинена в період 2014-2015 роках та приховувалась шляхом підроблення документів та зловживання службовим становищем з боку колишнього начальника служби РАО капітаном ОСОБА_1 26.10.2020 року позивач отримав наказ командира в/ч НОМЕР_1 від 18.08.2020 року №961 Про притягнення до матеріальної відповідальності та наказ командира в/ч НОМЕР_1 від 20.08.2020 року №980 Про притягнення до матеріальної відповідальності. ОСОБА_1 зазначає, що до підвищеної повної матеріальної відповідальності може бути притягнуто військовослужбовця у разі заподіяння прямої дійсної шкоди, наявної з його боку протиправної поведінки та наявності взаємозв`язку між діями військовослужбовця та заподіяною шкодою. Відповідачем не доведено завдання позивачем прямої дійсної шкоди та не доведено, що поведінка позивача була протиправною та перебувала у причинному зв`язку з настанням шкоди. Також, відповідачем не встановлено форму вини позивача (умисна чи з необережності), від визначення якої залежить вид матеріальної відповідальності, який може бути застосовано до військовослужбовця за нестачу військового майна (обмежена, повна чи підвищена). Матеріали службового розслідування не містять жодних належних та допустимих доказів того, що саме з вини позивача державі було завдано матеріальні збитки. Позивач, вважаючи пункт 1 наказу №961 Про притягнення до матеріальної відповідальності та пункт 1 наказу №980 Про притягнення до матеріальної відповідальності протиправними, звернувся до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою суду від 16.11.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.
27.07.2020 року представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити в задоволенні позову, в обґрунтування своєї позиції зазначив, що 17.07.2020 року за наказом командира військової частини НОМЕР_2 було проведене службове розслідування щодо підробки копій наказів командира військової частини - польова пошта НОМЕР_3 . В ході службового розслідування було встановлено відсутність 56 найменувань зброї та майна служби ракетно-артилерійського озброєння, які було втрачено під час перебування на посаді начальника служби РАО ОСОБА_2 ; було виявлено дві копії наказів військової частини - польова пошта НОМЕР_3 № 477 від 28.08.2015 та №788 від 27.11.2015 року, за якими дана зброя та майно було втрачено під час бойових дій, однак в журналі реєстрації наказів за даними номерами зареєстровані зовсім інші накази. Відповідно до матеріалів службового розслідування, втрата зброї сталася внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків колишнім начальником служби РАО ОСОБА_1 , чим була завдано шкоду державі у розмірі 851 860,87 грн. Рішення про притягнення до матеріальної відповідальності було прийняте після переведення ОСОБА_1 до іншого місця служби, у зв`язку із цим в/ч НОМЕР_2 матеріали службового розслідування були направлені до в/ч НОМЕР_1 , де відповідно до частини 2 статті 11 Закону України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі від 03.10.2019 року №160-ІХ (далі- Закон №160-ІХ) було прийнято рішення про притягнення до підвищеної матеріальної відповідальності ОСОБА_1 в сумі 8175648,00 грн.
11.01.2021 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 21.01.2021 року.
13.01.2021 року позивач надав відповідь на відзив, у якій підтримав доводи, викладені у позовній заяві.
21.01.2021 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву в підготовчому засіданні до 04.02.2021 року.
04.02.2021 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 18.02.2021 року.
Ухвалою суду від 04.02.2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Військову частину НОМЕР_2 .
18.02.2021 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 04.03.2021 року.
04.03.2021 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 26.03.2021 року.
26.03.2021 року оголошено перерву у судовому засіданні до 07.04.2021 року.
07.04.2021 року оголошено перерву у судовому засіданні до 15.04.2021 року.
15.04.2021 року оголошено перерву у судовому засіданні до 21.04.2021 року.
В судовому засіданні 21.04.2021 року представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов. Представник відповідача та представник третьої особи заперечували проти позову, просили суд відмовити в задоволенні позову.
Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до витягу з наказу військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №147 від 22.07.2009 року лейтенанта ОСОБА_1 призначеного наказом Міністерства оборони України від 20.06.2009 року №498 на посаду начальника служби ракетно-артилерійського озброєння технічної частини, який прибув із Львівського інституту Сухопутних військ м.Львів, з 22.07.2009 року зарахувати до списків особового складу частини та на всі види забезпечення (а.с. 204 т.2).
На підставі наказу командира в/ч НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 16.03.2017 року №76 старшого лейтенанта ОСОБА_1 , начальника служби ракетно-артилерійського озброєння технічної частини, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 06.12.2016 №221 на посаду заступника начальника штабу, вважати таким, що 16.03.2017 року справи та посаду начальника служби ракетно-артилерійського озброєння технічної частини здав (а.с. 205 т.2).
На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 №280 від 17.07.2020 року проведено службове розслідування щодо підробки копій наказів командира військової частини-польова пошта НОМЕР_3 №477 від 28.08.2015 року та №718 від 27.11.2015 року, за наслідком якого 16.08.2020 року складено акт службового розслідування (а.с.72-80 т.2).
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №46 від 16.08.2020 року Про підсумки службового розслідування за наслідком службового розслідування встановлено наступне (а.с.247-250 т.2):
«В ході проведення службового розслідування встановлено факт відсутності службових розслідувань щодо безповоротних втрат матеріальних засобів які вказані в копіях наказів командира військової частини - польова пошта НОМЕР_3 за № 477 від 28.08.15 року та № 718 від 27.11.15 (знаходились у колишнього начальника служби РАО майора ОСОБА_1 та на підставі, яких вказана зброя була занесена ним до Книгу обліку втрат та нестач служби ракетно-артилерійського озброєння).
Відповідно до записів у журналі контролю службових розслідувань за наказом від 28.08.15 №477 проводилось службове розслідування відносно відсутності без поважних причин солдата ОСОБА_3 , але за даним номером зареєстровано копію наказу про підсумки службового розслідування по факту безповоротних втрат матеріальних засобів.
Книгою наказів командира військової частини з АГД та технічній частини справа 3, том 3: наказ командира військової частини від 28.08.15 № 477 відсутній взагалі.
Книгою наказів командира військової частини з АГД та технічній частини справа 3, том 4: наказом командира військової частини від 27.11.15 № 718 проводилось службове розслідування стосовно службової діяльності старшого солдата ОСОБА_4 , але за даним номером зареєстровано копію наказу про підсумки службового розслідування по факту безповоротних втрат матеріальних засобів.
В ході проведення службового розслідування також було встановлено, що майор ОСОБА_1 неодноразово тимчасово виконував обов`язки командира військової частини та начальника штабу під час чого мав доступ до печатки військової частини (всупереч до п.10 Інструкції про організацію облік), зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29 червня 2005 року, № 359 (у редакції наказу Міністра оборони України від 20 жовтня 2015 року № 569), в якому говориться, що покладення на відповідальних службових осіб служби обов`язків, що не належать або виходять за межі їх компетенції, не допускається).
Номерний облік зброї вівся в електронному та друкованому вигляді. До номерного обліку вносились дані на підставі облікових документів (актів технічного стану). Крім того, до номерного обліку вносились дані з пакувальних аркушів зброї, отриманої з військової частини НОМЕР_4 в серпні 2014 року. Також номерний облік корегувався під час проведення інвентаризацій по службі PAO.
Також в ході службового розслідування був вивчений АКТ технічного стану №В-5676 від 26.09.2016 5,45 мм автомат АКС-74У в кількості 48 од., в якому зазначається 5,45 мм автомат АКС-74У № НОМЕР_5 також він був внесений в копію наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_3 № 718 від 27.11.2015 в який підпис ставив особисто майор ОСОБА_1 під час тимчасового виконання обов`язків начальника штабу - першого заступника командира військової частини - польова пошта НОМЕР_3 . Відповідно до книги видачі зброї та боєприпасів 2 розвідувальної роти військової частини НОМЕР_2 інв. №76 від 31.05.2016 7,62 мм кулемет ПКМ 2 №ГН225 1990 року видавався солдату ОСОБА_5 .
Проаналізувавши дані та відповідні матеріали (документи) службового розслідування можна зробити висновок, що факт втрати (розкрадання) зброї стався на ППД військової частини (смт. Черкаське, Новомосковського району, Дніпропетровської області) в травні 2016 року.
Факту втрати (розкраданню) зброї також сприяла (або приховувала його) підробка копій наказів командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 №477 від 28.08.2015 та №718 від 28.11.2015. Підробку цих копій наказів колишній начальник служби РАО майор ОСОБА_1 здійснив під час тимчасового виконання обов`язків начальника штабу - першого заступника командира військової частини (мав вільний доступ до гербової печатки військової частини) в січні 2016р. коли знаходився в ППД військової частини.
До втрати майна служби РАО на суму 854 913 грн. 80 коп. привело неналежне виконання своїх службових обов`язків колишнім начальником служби РАО майором ОСОБА_1 , а також осіб відповідальних за облік, перевірку та збереження майна служби РАО, а саме колишнього командира військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_6 , колишнього начальника штабу - першого заступника майора ОСОБА_7 та заступника командира з озброєння - начальника технічної частини майора ОСОБА_8 .
Причинами та умовами події є неправомірні дії військовослужбовців та причинний зв`язок між діями військовослужбовців та подією, що трапилась:
майор ОСОБА_1 колишній начальник служби ракетно - артилерійського озброєння частини неналежним чином виконував свої посадові обов`язки, наявність майна своєчасно не перевіряв, звірки з фінансовою службою частини проводив поверхнево, належним чином систематичного обліку майна служби не вів, своєчасно не проводив накладні на видачу, приймання зброї та боєприпасів, що в свою чергу вносило труднощі в проведенні звірок по службі з підрозділами, з довольчим органом проводив не в повному обсязі в результаті чого не можливо встановити точну дату виникнення нестачі майна по службі РАО.
Виходячи з матеріалів службового розслідування, вина військовослужбовців виражається: майора ОСОБА_1 у формі прямого умислу.».
На підставі зазначеного наказу командира військової частини НОМЕР_2 №46 від 16.08.2020 року Про підсумки службового розслідування наказано, зокрема,:
1. Помічнику командира батальйону з правової роботи направити матеріали службового розслідування командиру військової частини НОМЕР_1 для прийняття рішення про притягнення до підвищеної матеріальної відповідальності колишнього начальника служби РАО майора ОСОБА_1 у розмірі 8175648 грн. відповідно до частини 3 статті 6 Закону України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі;
4. Помічнику командира батальйону з правової роботи в зв`язку з тим, що за підсумками службового розслідування вбачаються ознаки кримінального правопорушення з боку колишнього начальника служби РАО військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_1 , а саме стаття 410 Кримінального кодексу України (Викрадення, привласнення, вимагання військовослужбовцем зброї, бойових приписів, вибухових або інших бойових речовин, засобів пересування, військової та спеціальної техніки чи іншого військового майна, а також заволодіння ними шляхом шахрайства або зловживання службовим становищем) або статті 413 Кримінального кодексу України (Втрата військового майна) підготувати та направити повідомлення з матеріалами службового розслідування до Державного бюро розслідувань.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.08.2020 року №961 «Про притягнення до матеріальної відповідальності» на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 16.08.2020 року №46 «Про підсумки службового розслідування» майора ОСОБА_1 притягнуто до повного відшкодування завданої шкоди державі на суму 8 175 648 гривень 00 копійок (а.с. 57 т.1).
Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 20.08.2020 року №980 «Про притягнення до матеріальної відповідальності» на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 16.08.2020 року №46 «Про підсумки службового розслідування» майора ОСОБА_1 притягнуто до повного відшкодування завданої шкоди державі на суму 8 175 648 гривень 00 копійок (а.с. 58 т.1).
- правова кваліфікація кримінального правопорушення: КК України ст. 425 ч.3;
- короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: «За результатами службового розслідування, встановлено, що начальник служби РАО військової частини польова пошта НОМЕР_3 майор ОСОБА_1 внаслідок недбалого ставлення до служби втратив майно служби РАО на загальну суму 854914 грн. та приховав цей факт.».
Позивач, не погодившись з пунктом 1 наказу №961 від 18.08.2020 року Про притягнення до матеріальної відповідальності та пунктом 1 наказу №980 від 20.08.2020 року Про притягнення до матеріальної відповідальності в частині застосування до позивача підвищеної матеріальної відповідальності в розмірі 8175648,00 грн. та вважаючи їх протиправними, звернувся до суду з цим позов про їх скасування.
Вирішуючи вимоги позовної заяви суд виходить з такого.
Частиною 1 статті 3 Закон України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі від 03 жовтня 2019 року №160-ІХ (далі - Закон №160-ІХ) визначено, що підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обстави, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.
Відповідно до частини 2 статті 3 Закону №160-ІХ, умовами притягнення до матеріальної відповідальності є:
1) наявність шкоди;
2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків;
3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою;
4) вина особи в завданні шкоди.
З огляду на зазначені норми, притягнення військовослужбовця до матеріальної відповідальності можливе за наявності шкоди, завданої невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової службової, причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою та виною особи в завданні шкоди.
Саме за наслідком розгляду кримінальної справи буде або підтверджено, або спростовано наявність шкоди, завданої невиконанням чи неналежним виконанням ОСОБА_1 обов`язків військової службової, причинного зв`язку між його протиправною поведінкою і завданою шкодою та виною ОСОБА_1 в завданні шкоди.
Згідно з частиною 3 статті 6 Закону № 160-ІХ особа за шкоду, завдану розкраданням або втратою озброєння, зброї та боєприпасів до неї, несе підвищену матеріальну відповідальність у кратному співвідношенні до вартості такого майна, але не більше десятикратного розміру. Перелік озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості, визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України N 604 від 15.07.2020 року затверджено переліку озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості, в якому, зокрема, визначено перелік предметів постачання, за нестачу або розкрадання яких встановлюється відшкодовування винними особами у десятикратному розмірі.
Досліджені в судовому засіданні докази засвідчили, що позивача притягнуто до підвищеної матеріальної відповідальності у десятикратному розмірі заподіяної шкоди.
Зі списку втраченого майна (а.с.77-79 т.2), залишкова вартість якого визначена як розмір заподіяної позивачем шкоди вбачається, що в ньому, крім переліку зброї та боєприпасів до неї, перелічені прилади, зокрема біноклі Б8х30 в кількості 6 одиниць, біноклі Б122х50 в кількості 3 одиниці, які не містяться в переліку озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у десятикратному розмірі.
Також, з матеріалів службового розслідування та пояснень представників сторін і третьої особи в судовому засіданні з`ясовано, що під час службового розслідування не було перевірено фактичної наявності зброї, що перелічена як втрачена, в підрозділах військової частини, яким зброя передавалась під час проведення бойових дій. Так, акт службового розслідування містить інформацію про отримання зброї військовою частиною польовою поштою НОМЕР_3 ( НОМЕР_2 ) та її передачу особовому складу в підрозділах військової частини, проте щодо деяких позицій відсутні дані про її повернення до складу РАО. Висновок щодо переліку втраченого майна зроблено в акті службового розслідування на підставі переліку матеріальних засобів, які вказані в копіях наказів командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 за № 477 від 28.08.15 року та № 718 від 27.11.15, що були підроблені.
Статтею 7 Закону № 160-ІХ визначено порядок встановлення розміру завданої шкоди:
1. Розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.
2.Обчислення розміру шкоди проводиться з урахуванням ступеня зносу військового та іншого майна за встановленими нормами.
3. Якщо строк експлуатації військового та іншого майна на дату його втрати закінчився або неможливо встановити час його втрати, відшкодування шкоди проводиться в розмірі 50 відсотків первинної вартості майна, якого не вистачає, але не нижче вартості металів, у тому числі дорогоцінних, та дорогоцінного каміння, які в ньому містяться, визначеної відповідно до законодавства про визначення розміру збитків, завданих підприємству, установі, організації розкраданням, знищенням (псуванням), недостачею або втратою дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння та валютних цінностей.
Дослідивши матеріали службового розслідування суд зазначає, що вони не містять доказів того, що розмір завданої позивачем шкоди розраховано у відповідності до вимог статті 7 Закону № 160-ІХ, тобто на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діяли на час притягнення позивача до матеріальної відповідальності та з урахуванням ступеня зносу за встановленими нормами.
Відповідно до частини 5 статті 10 Закону № 160-ІХ, у разі притягнення особи, яка завдала шкоду, до кримінальної відповідальності відшкодування шкоди здійснюється шляхом пред`явлення військовою частиною, установою, організацією, закладом цивільного позову в кримінальному провадженні в порядку, встановленому законом.
Суд зазначає, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина 2 статті 19 Конституції України).
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, оскаржувані накази в частині притягнення позивача до підвищеної матеріальної відповідальності винесені необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; упереджено; непропорційно, зокрема без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.
Також, суд звертає увагу, що на підставі частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність визнання протиправними та скасування пунктів 1 наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 18.08.2020 року № 961, від 20.08.2020 року № 980 «Про притягнення до матеріальної відповідальності» в частині притягнення ОСОБА_1 до підвищеної матеріальної відповідальності в розмірі 8 175 648 гривень 00 копійок.
За таких обставин адміністративний позов ОСОБА_1 є таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступає відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України від 08.07.2011 року №3674-VI «Про судовий збір».
Оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження понесення сторонами судових витрат, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, відсутні.
Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 ) до Військової частини НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: НОМЕР_7 ), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Військова частина НОМЕР_2 (адреса: АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: НОМЕР_8 ) про визнання протиправними та скасування пунктів наказів - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.08.2020 року № 961 «Про притягнення до матеріальної відповідальності» про притягнення ОСОБА_1 до повного відшкодування завданої шкоди в розмірі 8 175 648 (вісім мільйонів сто сімдесят п`ять тисяч шістсот сорок вісім) гривень 00 копійок.
Визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.08.2020 року № 980 «Про притягнення до матеріальної відповідальності» про притягнення ОСОБА_1 до повного відшкодування завданої шкоди в розмірі 8 175 648 (вісім мільйонів сто сімдесят п`ять тисяч шістсот сорок вісім) гривень 00 копійок.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі складено 04.06.2021 року.

Суддя М.В. Бондар