Справа № 300/3067/20
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2021-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2021 р. справа № 300/3067/20

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Скільського І.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними, скасування рішеннята зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

02.11.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії по втраті годувальника із заробітку покійного батька, згідно довідки прокуратури Івано-Франківської області від 13.05.2020 року №18-300 вих-20, скасування рішення від 20.05.2020 року №186 про відмову у перерахунку пенсії та зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням фактично отриманих сум пенсії за вислугу років у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 90 відсотків від місячного заробітку, згідно довідки прокуратури Івано-Франківської області від 13.05.2020 року №18-300 вих-20, без обмеження її максимальним розміром, починаючи з 01.01.2019 року, з подальшою виплатою пенсії у розмірі, встановленому після її перерахунку, до виникнення обставин, з яким закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач отримує пенсію по втраті годувальника - батька, який був пенсіонером органів прокуратури. У зв`язку із підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» та з урахуванням рішення Конституційного Суду України №7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019 року у справі №3-209/2018 (2413/18, 2807/19), яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України, та встановлено, що частина 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції та відновлено порядок перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій, виникло право на перерахунок та виплату раніше призначеної батьку позивача, згідно статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХII, пенсії за вислугу років в розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, зазначеної в довідці прокуратури Івано-Франківської області від 13.05.2020 року, без обмеження її максимального розміру з 01.01.2019 року, однак відповідач протиправно відмовив у здійсненні такого перерахунку на підставі рішення від 20.05.2020 року №186.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.11.2020 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.12.2020 року зупинено провадження у даній адміністративній справі, до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі №560/2120/20.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, згідно якого представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечила з підстав, наведених у ньому. Просила суд в задоволенні позову відмовити, з урахуванням тієї обставини, що після ухвалення Конституційним Судом України рішення №7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019 року перерахунок пенсії проводиться у разі зміни розмірів посадових окладів прокуратури після 13.12.2019 року. Так, постановою Кабінету Міністрів України «Про умови оплати праці прокурорів» від 11.12.2019 року за №1155, яка набрала чинності з 16.01.2020 року, затверджено схеми посадових окладів прокурорів Офісу Генерального прокурора, обласних, окружних прокуратур та прирівняних до них прокуратур. При цьому пунктом 7 вищевказаної постанови від 11.12.2019 року за №1155 встановлено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Таким чином, після ухвалення Конституційним Судом України рішення №7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019 року не здійснювалось підняття заробітної плати працівників прокуратури, яке б давало підстави для проведення перерахунку пенсії. Також представник відповідача звертає увагу суду на те, що довідка про розмір заробітної плати від 13.05.2020 року №18-300 видана позивачу не у зв`язку із збільшенням заробітної плати працівникам прокуратури після 13.12.2019 року, що є підставою для перерахунку пенсії. Постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №657 «Про внесення змін до деяких постанови Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», на підстав якої видана довідка, не є належним нормативно-правовим актом для визначення заробітної плати працівників прокуратури, а відтак не є підставою для перерахунку пенсії з 13.12.2019 року. Також Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області вказало на відсутність підстав для виплати пенсії позивачу без обмеження її максимальним розміром, невідповідність форми поданої довідки та відсутності підстав для виплати пенсії в подальшому.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду поновлено провадження у даній справі.

Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та з 26.10.2018 року отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника, відповідно Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII в розмірі 60 відсотків відрозміру середньомісячного заробітку годувальника - батька, який був пенсіонером органів прокуратури.

13.05.2020 року прокуратурою Івано-Франківської області, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №657 «Про внесення змін до деяких постанови Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», видано позивачу за батька ОСОБА_2 довідку за №18-300 вих-20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій (а.с.8).

У травні 2020 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років покійного батька, до якої долучила довідку прокуратури Івано-Франківської області від 13.05.2020 року за №18-300 вих-20.

За результатами розгляду вказаної заяви та доданих до неї документів, Головним управлінням Пенсійного фонду України прийнято рішення від 20.05.2020 року за №186 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за вислугу років з підстав відсутності у позивача права на перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», згідно з представленою довідкою про заробітну плату, оскільки перерахунок пенсії проводиться у разі зміни розмірів посадових окладів для працівників прокуратури після 13.12.2019 року, які є підставою для перерахунків пенсії за вислугу років (а.с.6-7).

Позивач, вважаючи відмову відповідача протиправною та такою, що порушує її право на належне пенсійне забезпечення, звернулася до суду з метою захисту своїх прав.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

В рішенні Верховного Суду від 14.09.2020 року у зразковій справі №560/2120/20 (провадження №Пз/9901/9/20) про перерахунок пенсій прокурорів відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(II)/2019, залишеного без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2021 року, зазначено, що ознаками цієї типової справи є: а) позивач - особа, яка отримує пенсію, призначену відповідно до Закону №1789-ХІІ або Закону № 1697-VII; б) відповідач-територіальні органи Пенсійного фонду України; в) предмет спору - вимога зобов`язати відповідача перерахувати пенсію відповідно до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ або статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII; г) звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України за перерахунком пенсії після 13.12.2019. Висновки Верховного Суду в цій зразковій справі належить застосовувати в адміністративних справах щодо звернення осіб до суду з позовами до територіальних органів Пенсійного фонду України з вимогами перерахувати пенсію відповідно до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ або статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII після ухвалення Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019 року №7-р(II)/2019.

Оскільки правовідносини зразкової та цієї справи регулюються одними й тими ж нормами права, та мають подібний предмет, дана справа є типовою по відношенню до зразкової справи, в силу приписів частини п`ятої статті 242, частини третьої статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України, при розгляді даної справи суд враховує правові висновки Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду, викладені у рішеннях за результатами розгляду зразкової справи.

З огляду на вказане, суд застосував такі норми права до спірних правовідносин, виходячи з висновків Верховного Суду, викладених у рішенні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.09.2020 року та постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2021 року, що ухвалені в зразковій справі №560/2120/20.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури визначалися статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ (далі - Закон №1789-ХІІ).

Відповідно до частини 1 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Згідно із частиною 12 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина 17 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ).

До статті 50-1 Закону №1789-ХІІ вносилися зміни Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VI (далі - Закон №3668-VI), унаслідок яких наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 Закону №1789-ХІІ з 1 жовтня 2011 року стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.

14 жовтня 2014 року ухвалено Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ (далі - Закон №1697-VІІ).

У первинній редакції частина 20 статті 86 Закону №1697-VII мала такий текст: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Отже, первинна редакція частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ та частина сімнадцята (з 1 жовтня 2011 року - вісімнадцята) статті 50-1 Закону №1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

Розділ XII «Прикінцеві положення» Закону №1697-VII щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у тому числі й стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15 липня 2015 року. Водночас з 15 липня 2015 року втратив чинність Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).

1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №76-VIII), яким, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону №1789-ХІІ (діяла до 15 липня 2015 року) та частину двадцяту статті 86 Закону №1697-VІІ (набрала чинності 15 липня 2015 року) викладено у новій редакції, відповідно до якої умови на порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, починаючи з 1 січня 2015 року в Україні жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України «Про прокуратуру».

Законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 1 січня 2015 року делегував Кабінету Міністрів України. Останній впродовж 2015-2019 років не визначив умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

13.12.2019 року Другий сенат Конституційного Суду України ухвалив Рішення №7-р(II)/2019 у справі №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) за конституційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, яким:

- визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України;

- положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згідно частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Вказані положення Основного Закону кореспондують з приписами статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13.07.2017 року №2136-VIII.

Частиною 1 статті 97 Закону України «Про Конституційний Суд України» передбачено, що Суд у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання.

Конституційний Суд України установив такий порядок виконання Рішення №7-р(II)/2019:

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

«20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Таким чином, з 13.12.2019 року, тобто з дати ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019, Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII не містить вимоги про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України.

При цьому, підставою для проведення перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій з 13.12.2019 року є підвищення заробітної плати відповідної категорії працівників.

Судом встановлено, що відповідно до частини 19 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї прокурора або слідчого, які були на його утриманні на момент смерті (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), за наявності у померлого годувальника стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім`ї, 70 відсотків - на двох і більше членів сім`ї. До непрацездатних членів сім`ї померлого прокурора або слідчого належать особи, зазначені у статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Як вже зазначено судом, позивач отримує з 26.10.2018 року пенсію у зв`язку з втратою годувальника, відповідно Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII в розмірі 60 відсотків від розміру середньомісячного заробітку годувальника.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відмовило позивачу у задоволенні заяви про перерахунок пенсії померлого батька та, відповідно, і її пенсії у зв`язку з втратою годувальника, з мотивів відсутності нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури.

Тобто, фактично пенсійний орган погоджується з наявністю у покійного батька заявника та заявника права на перерахунок пенсії, проте зазначає про відсутність нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури після набрання чинності Рішенням Конституційного Суду України №7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019 року.

Однак, суд не погоджується з доводами пенсійного органу про те, що постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», яка набрала чинності 06.09.2017 року (надалі - Постанова №657) не є належним нормативно-правовим актом для визначення заробітної плати працівників прокуратури, систему якої оновлено з 25.09.2019 року, а відтак не є підставою для перерахунку пенсії з 13.12.2019 року.

Так, в оскаржуваному рішенні про відмову в перерахунку пенсії та відзиві на позовну заяву, відповідач, серед іншого, посилається на положення постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року за №1155 «Про умови оплати праці прокурорів», за змістом пункту 7 якої зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом України «Про прокуратуру».

Натомість позивач просить здійснити перерахунок пенсії з урахуванням норм Постанови №657, яка не містить жодних обмежень.

Доводи відповідача про те, що після набрання чинності Рішенням Конституційного Суду України №7-р(ІІ)/2019, тобто після 13 грудня 2019 року, нормативно-правового акта про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури не ухвалено, а тому немає підстав для перерахунку пенсії, є помилковими та не доводять правомірності його дій, оскільки чинна з 13 грудня 2019 року норма частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII визначає умовою перерахунку пенсії за вислугу років підвищення заробітної плати прокурорським працівникам.

Протягом усього періоду дії норми статті 86 Закону №1697-VІІ, яка визначала, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, батько позивача мав право на перерахунок пенсії, проте був позбавлений можливості таке право реалізувати з огляду на бездіяльність Кабінету Міністрів України.

Верховний Суд в постанові від 24 квітня 2019 року (справа №826/8546/18) звернув увагу, що Кабінет Міністрів України протягом тривалого часу ухиляється від прийняття рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, необхідність прийняття яких Законом № 1697-VІІ покладено саме на уряд.

Суди у зазначеній справі визнали протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо неприйняття порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено частиною двадцятою статті 86 Закону №1697-VІІ, та зобов`язали Кабінет Міністрів України протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили вжити заходів та ухвалити рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури. Проте рішення суду Кабінетом Міністрів України виконано не було.

Відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури зумовило неможливість проведення органами ПФУ перерахунку зазначених пенсій, у тому числі й пенсії позивача.

Реалізація його права була забезпечена саме Рішенням Конституційного Суду України №7-р(ІІ)/2019.

Тому твердження відповідача про те, що для реалізації пенсіонерами права на перерахунок пенсії, визначеного статтею 86 Закону №1697-VІІ (у редакції, чинній з 13 грудня 2019 року), обов`язковою умовою є прийняття урядом нової постанови про підвищення заробітної плати працівникам прокуратури, є хибним з огляду на те, що на момент прийняття Конституційним Судом України зазначеного Рішення вже існувала суттєва різниця в оплаті праці чинних працівників прокуратури та розмірі заробітних плат, з яких розраховані пенсії прокурорських пенсіонерів. Така нерівність має усуватись ПФУ шляхом беззастережного (відносно дати ухвалення рішення про збільшення заробітку діючих працівників прокуратури) задоволення заяв пенсіонерів про перерахунок пенсії, поданих після 13 грудня 2019 року.

Крім того слід звернути увагу, що Постанова № 657 є чинною, а тому немає підстав для її незастосування. Верховний Суд та Велика Палата Верховного Суду у рішеннях за результатами розгляду зразкової справи №560/2120/20 зазначили, що таке рішення уряду є рішенням про «підвищення заробітної плати працівників прокуратури».

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до статті 86 Закону № 1697-VII на підставі довідки прокуратури Івано-Франківської області від 13.05.2020 року №18-300 вих-20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) свого покійного батька.

Щодо дати, з якої Пенсійний орган зобов`язаний здійснити перерахунок пенсії позивача, то відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом в рішенні від 14.09.2020 року у зразковій справі №560/2120/20 перерахунок пенсії проводиться за заявою особи, до якої додаються необхідні документи на підтвердження умов, що зумовлюють перерахунок пенсії; відповідно до частини 20 статті 86 Закону №1697-VII перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Частина 20 статті 86 Закону №1697-VII, як вже зазначено вище, набрала чинності з 13 грудня 2019 року, а відтак Верховний Суд дійшов висновку, що ефективним способом відновлення порушених прав є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 13.12.2019 року. Поширення дванадцятимісячного періоду або будь-якого іншого періоду в цьому випадку є неможливим.

Отже, з 13 грудня 2019 року особи, яким пенсії призначені відповідно до Закону №1789-ХІІ або Закону №1697-VII, мають право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників прокуратури (зокрема, на підставі Постанови №657); такі пенсії перераховуються з 13 грудня 2019 року.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок та виплату пенсії виходячи із розміру 90 відсотків від місячного (чинного) заробітку батька без обмеження її максимальним розміром та виплачувати таку пенсію в подальшому, суд зазначає наступне.

З огляду на зміст рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 20.05.2020 року за №186, позивачу відмовлено в перерахунку пенсії за вислугу років батька у зв`язку з відсутністю нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури. Відтак спору щодо відсоткового розміру місячного (чинного) заробітку батька для перерахунку пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.

Також відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

Також суд зазначає, що оскільки Кодекс адміністративного судочинства України не передбачає можливості захисту порушених прав та інтересів осіб на майбутнє, а судове рішення не повинно містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та про зобов`язання відповідача вчинити чи утриматись від вчинення певних дій на майбутнє, позовна вимога в частині зобов`язання відповідача здійснювати виплату вказаної пенсії у подальшому є передчасною та задоволенню не підлягає.

Вказані висновки відповідають правовій позиції, викладеній в рішенні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.09.2020 року та постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2021 року у зразковій справі №560/2120/20.

Посилання представника відповідача на невідповідність форми поданої довідки є безпідставним, оскільки в чому саме полягає її невідповідність не зазначено, заява позивача була розглянута пенсійним органом, про невідповідність поданих документів у відмові відповідача не зазначено.

Отже, зважаючи на встановлені в ході судового розгляду обставини справи, суд вважає, що порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання дій відповідача протиправними щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії по втраті годувальника позивача із пенсії за вислугу років покійного батька згідно довідки прокуратури Івано-Франківської області від 13.05.2020 року №18-300 вих-20 та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років від 20.05.2020 року за №186, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 13.12.2019 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника у відповідному відсотковому розмірі пенсії за вислугу років батька - ОСОБА_2 відповідно до статті 86 Закону №1697-VII на підставі довідки прокуратури Івано-Франківської області від 13.05.2020 року №18-300 вих-20, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок про часткове обґрунтування заявлених позовних вимог, тому позов підлягає задоволенню частково.

Частина 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Документально підтвердженими судовими витратами в даній справі є витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 840,80 грн. згідно квитанції №0.0..1 від 31.10.2020 року.

Як наслідок, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області підлягає стягненню частина сплаченого судового збору в розмірі 420,40 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 згідно довідки прокуратури Івано-Франківської області від 13.05.2020 року №18-300 вих-20.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців, 15, м.Івано-Франківськ, 76018) від 20.05.2020 року за №186 про відмову ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) в перерахунку пенсії за вислугу років.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул.Січових Стрільців, 15, м.Івано-Франківськ, 76018) здійснити з 13.12.2019 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) пенсії у зв`язку з втратою годувальника у відповідному відсотковому розмірі пенсії за вислугу років батька - ОСОБА_2 відповідно до статті 86 Закону №1697-VII на підставі довідки прокуратури Івано-Франківської області від 13.05.2020 року №18-300 вих-20 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул.Січових Стрільців, 15, м.Івано-Франківськ, 76018) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Скільський І.І.