Справа № 953/1943/21
Суддя: Бородіна Н. М.
Дата ухвалення: 2021-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/1943/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2021 року Київський районний суд м.Харкова в складі:
головуючого судді Бородіної Н.М.
за участю секретаря Кострової О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,
встановив:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся у суд з позовом до відповідача, УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серія ДП №684180 від 01.02.2021року за ч.8 ст. 121 КУпАП.
В обґрунтування позову зазначає, що з постановою не згоден оскільки інформація з митних баз даних є інформацією з обмеженим доступом та її використання порушує вимоги законодавства. Також винесення постанови на місця зупинення порушує права позивача також об`єктивно не з`ясовано всі обставини справи.
Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.
Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі.
Також відповідачем УПП в Харківській області надано відзив на позов, в якому проти позову заперечує, вважає його необґрунтованим та безпідставним.
Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Судом встановлено, що 01.02.2021року о 16.20 год. на перехрестя вул. Новгородської та Динамівська, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Alfa Romeo 147 номер НОМЕР_1 всупереч встановлених Митним кодексом обмежень, а саме порушено строк перебування транспортного засобу в режимі тимчасового ввезення терміном до 1 року та передано керування особі, яка не ввозила транспортний засіб на митну територію України. Також при перевірці документів не мав при собі посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та страхового полісу. В наслідок чого на ОСОБА_1 накладено штраф в сумі 8500 грн. за ч. 8 ст.121 КУпАП.
Відповідно до статті 103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.
Відповідно до ч. 2 ст. 108 МК України строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути вивезені за межі митної території України після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені.
Згідно відомостей, внесених до інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» транспортний засіб номер НОМЕР_1 було ввезено на територію України 21/08/2019року, в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року» громадянином Anghelcev Vasili.
Згідно ч.4 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами-резидентами на митну територію України інших транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, та із застосуванням до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу.
Тобто позивачем було здійснено керування транспортним засобом Alfa Romeo 147 номер НОМЕР_1 , щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України за що передбачена ч.8 ст.121 КУпАП.
Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.8 ст.121 та ч.1 ст.126 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національна поліція).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до ст. 283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до Положення про Єдину автоматизовану інформаційну систему Держмитслужби України Основними завданнями ЄАІС Держмитслужби є: зокрема забезпечення інформаційної взаємодії з центральними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та недержавними установами - суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності, митними та правоохоронними органами інших країн.
Разом з тим ст. 25 ЗУ «Про Національну поліцію» передбачено, що Поліція здійснює інформаційно-аналітичну діяльність виключно для реалізації своїх повноважень, визначених цим Законом. Поліція в рамках інформаційно-аналітичної діяльності:
1) формує бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України;
2) користується базами (банками) даних Міністерства внутрішніх справ України та інших органів державної влади;
3) здійснює інформаційно-пошукову та інформаційно-аналітичну роботу;
4) здійснює інформаційну взаємодію з іншими органами державної влади України, органами правопорядку іноземних держав та міжнародними організаціями.
Частино 1 ст.27 ЗУ «Про Національну поліції» передбачено, що поліція має безпосередній оперативний доступ до інформації та інформаційних ресурсів інших органів державної влади за обов`язковим дотриманням Закону України "Про захист персональних даних".
Отже інспектор патрульної поліції ОСОБА_2 мала законне право при розгляді справи користуватись відомостями в базах даних державних органі влади, які стосуються обставин ввезення, митного оформлення та перебування на території України транспортного засобу.
Посилання позивача на меморандум між ГО «Авто Євро Сила» та міністром МВС судом не приймається, оскільки у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВРУ, законом України про «Національну поліції», постановами ВРУ актами КМУ та актами МВСУ, а також іншими нормативно-правовими актами.
Оскільки Меморандум не є нормативно-правовим актом, що підлягає обов`язковому застосуванню, суд відхиляє посилання позивача на нього.
Крім того, згідно ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух» водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту.
Ч.8 ст.121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та його передачу у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України
Стосовно посилання позивача на розгляд справи на місці зупинки та ненадання можливості скористуватись своїми правами та не складання протоколу, суд зазначає наступне.
Аналіз наведених норм у сукупності та в контексті запровадження заборони керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, та цілей Закону України "Про дорожній рух", свідчить, що порушення вказаної заборони, посягає на безпеку дорожнього руху, отже адміністративне правопорушення передбачене ч.8 ст.121 КУпАП є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Відповідно до ст.23 Закону України Про Національну поліцію поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Крім того, відповідно ч.1 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), у вигляді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Пунктом 2.1 "а" ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно п. 2.4 "а" ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
З наявного в матеріалах справи відеозапису позивач не заперечував факт відсутності у нього посвідчення водія.
Суд відхиляє доводи позивача щодо протиправності нескладення відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки згідно ч.2 ст.258 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.
Відповіднодо ч.5 ст.258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оспорювання особою допущеного порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, не покладає на уповноважену особу обов`язку зі складення протоколу про таке правопорушення.
Таким чином, факт вчинення позивачем правопорушень, передбачених ч.8 ст.121, ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами.
Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини дано офіційне тлумачення положенню частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення». У аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

ЗУ від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст.258 КУпАП, зі змісту яких вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Вже після прийняття Конституційним Судом зазначеного рішення, норми КУпАП та, зокрема, ст. 258 зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР на місці вчинення такого правопорушення.

Суд зазначає, що у справах про адміністративні правопорушення судом перевіряється правомірність рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким було здійснено притягнення особи до адміністративної відповідальності, та приймається відповідне рішення щодо правомірності/протиправності таких дій (бездіяльності) та наявності правових підстав для скасування вказаного рішення.

Враховуючи викладене суд зазначає, що підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 79, 159-163, 167, 254, 255 КАС України, суд,

вирішив:

В задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції ( м. Харків вул. Шевченка б. 315-А) про скасування постанови- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається через Київський районний суд м. Харкова.

Рішення суду набирає законної сили, після закінчення строку на його оскарження.

Суддя Н.М. Бородіна