Справа № 320/6511/21
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2021-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

02 червня 2021 року 320/6511/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вайткем» (08631, Київська область, Васильківський район, смт. Глеваха, вул. Підприємницька, буд. 8) до Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8), Головного управління Державної податкової служби у Київській області (03151, м. Київ, вул.. Народного Ополчення, буд. 5А) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Вайткем» з позовом до Державної податкової служби України та Головного управління Державної податкової служби у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби у Київській області від 31.03.2021 №4335 про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Вайткем» () визнано таким, що відповідає критеріям ризиковості платників податків.

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Державної податкової служби України від 14.05.2021 №5923, яким рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби у Київській області від 31.03.2021 №4335 про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Вайткем» () визнано таким, що відповідає критеріям ризиковості платників податків було залишено без змін.

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби у Київській області від 13.04.2021 №2565442/43653376 про відмову в реєстрації податкової накладної від 23.03.2021 №3.

- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Київській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «Вайткем» () із переліку платників податків в режимі «Журнал ризикових платників податків» розділу «Робота Комісії регіонального рівня» підсистеми «Аналітична система» ІТС «Податковий блок» як платника з ознаками ризиковості.

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 23.03.2021 №3, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «Вайткем» (, податкова адреса: Україна, 08631, Київська область, Васильківський район, смт. Глеваха, вул. Підприємницька, буд. 8, ІПН: 77) в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання.

Разом із позовною заявою позивачем одночасно подано заяву про забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби у Київській області від 31.03.2021 №4335 про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, яким Товариством з обмеженою відповідальністю «Вайткем» () визнано таким, що відповідає критеріям ризиковості платників податків.

Вказана заява обґрунтована тим, що на переконання позивача існують очевидні ознаки протиправності зазначеного рішення відповідача 2 від 31.03.2021 №4335 та яким для Товариства з обмеженою відповідальністю «Вайткем» безпідставно створені перешкоди у здійсненні ним не забороненої законом господарської діяльності з покладанням на позивача тягаря необхідності доведення того факту, що його господарська діяльність та, зокрема, окремі господарські операції не є ризиковими.

Зазначене на думку позивача потенційно створює для Товариства з обмеженою відповідальністю «Вайткем» загрозу відмови його контрагентів від придбання у позивача товарів, попередньо ввезених ним на територію України відповідно до умов зовнішньоекономічних контрактів через встановлення відповідачами наявності у Товариства критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість.

За доводами позивача, віднесення Товариства з обмеженою відповідальністю «Вайткем» на підставі оскаржуваних рішень відповідачів до категорії платників податку на додану вартість, які відповідають критеріям ризиковості створює загрозу для репутації позивача як надійного ділового партнера для його потенційних покупців та фактично унеможливлює здійснення господарської діяльності, розпочатої в липні 2020 року.

Суд, розглянувши заяву та додані до неї матеріали, дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, без повідомлення учасників справи.

Частиною першою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначено види забезпечення позову.

У відповідності до частини другої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При цьому, суд вважає на необхідне зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

В свою чергу, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Так, обґрунтовуючи свою заяву про вжиття заходів забезпечення позову разом із поданою позовною заявою, заявник посилається на обставини, якими фактично можуть бути обґрунтовані в майбутньому заявлені позовні вимоги.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про забезпечення позову до відкриття провадження та розгляду справи по суті, суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, яка буде пред`явлена в майбутньому, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Наразі, на відповідній стадії судового процесу позивачем не доведено суду наявність достатніх обставин, з якими Кодекс адміністративного судочинства України пов`язує застосування заходів забезпечення позову, а тому суд дійшов висновку про передчасність поданої заяви та відсутність на цій стадії правових підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Суд зауважує, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній у постанові від 03.12.2020 по справі №140/8457/20 (провадження №К/9901/25187/20).

При цьому колегія суддів у вищевказаній постанові також зазначила, що віднесення певних платників податків до ризикових є по суті формою здійснення контролюючим органом податкового контролю, який, в тому числі, спрямований і на забезпечення прав та інтересів інших суб`єктів господарювання в частині правильності відображення ними результатів господарської діяльності з метою оподаткування. Водночас, за позивачем залишається право належними документами довести реальність здійснення фінансово-господарських операцій у межах своєї господарської діяльності, та у разі повноти документів по даних операціях, подальшого прийняття позитивного рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування.

Як наслідок, з урахуванням викладеного, суд вважає, що позивачем не доведено необхідності вжиття заявлених заходів забезпечення позову у розрізі положень статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 150, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вайткем» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Панченко Н.Д.