Справа № 560/5106/21
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2021-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/5106/21
РІШЕННЯ
іменем України

02 червня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Майстера П.М.

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

до суду з адміністративним позовом звернувся позивач до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з позовними вимогами: визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 82 від 08.04.2021 року.

Зобов"язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області врахувати пільговий стаж для призначення пенсії Позивакчу за Списком № 1: період з 12.05.1984 року по 01.07.1986 рік службу в лавах РА - 2 роки 1 місяць 19 днів, період з 05.10.1987 року по 29.10.1988 року СП «Шахта імені М.І. Калініна» у якості учня забійника підземного з повним робочим днем під землею 1 рік 0 місяців 24 дні, період з 03.11.1988 року по 05.01.1993 року шахтоуправління Олександр-Запад прийнятий по переводу у якості забійника підземного з повним робочим днем в шахті (шахтоуправління Олександр - Запад перейменована у шахту «Кондратьєвка») 4 роки 2 місяці 2 дні, період з 05.01.1993 року по 21.01.1993 року шахта «Кондратьєвка» переведений учнем електрослесаря підземного з повним робочим днем в шахті на участке електромеханічних служб 0 років 0 місяців 16 днів, період з 21.01.1993 року по 23.06.1993 року шахта «Кондратьєвка» переведений електрослесарем підземним з повним робочим днем в шахті на участке електромеханічних служб 0 років 5 місяців 2 дні, період з 20.04.1998 року по 09.04.1999 року Шахтопрохідне управління № 10 ГОАО «Трест Горловсквуглебуд» прийнятий на роботу підземним електрослюсарем третього розряду занятим повний робочий день на підземних роботах 0 років 11 місяців 19 днів = усього 8 років 9 місяців 2 дні з урахуванням записів у трудовій книжці та наданих довідок за Списком № 1 ОСОБА_1 РНОКПП Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області визначити та врахувати загальний страховий стаж для призначення пенсії ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 усього 31 рік 11 місяців 5 днів у відповідності до Рішення Конституційного Суду України № 1- 5/2018(746/15 від 23.01.2020 року, абзацу десятого частини третьої статті 24 Закону № 1058-ГУ п. 4 статті 24 Закону № 1058-ГУ, абзацу третього пункту 1.7 розділу I Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії Порядку № 22-1 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, п. 4 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» та відповідно до переліку правових висновків Верховного Суду, щодо застосування норм права, які наведені Позивачем у розділі 4 цього позову та висновків, викладених у рішення суду (як похідне від п. 3 цього прохання).

Зобов`язати Відповідача повторно розглянути заяву Позивача № 3025 від 31.03.2021 року з урахуванням висновків суду та норм діючого законодавства України.

Стягнути з держави Україна за рахунок Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України в користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 моральну шкоду заподіяну Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , у розмірі 20 000,00 грн.

На підставі статті 129-1 Конституції України, просимо Суд встановити судовий контроль за виконанням судового рішення та зобов"язати Відповідача подати Суду звіт про виконання судового рішення по справі у встановлений Судом строк, з урахуванням доводів Позивача викладених у цьому позові та для забезпечення виконання правових висновків Верховного Суду України визначених у Постанові по справі № 21-1465а15 від 16 вересня 2015 року (похідне для виконання судового рішення).

Якщо поважний Суд буде відступати від гарантованої Позивачу норми Конституції України, від практики Верховного Суду України та практики ЄСПЛ, просимо навести відповідні аргументи, чому не буде застосована норма прямої дії - стаття 129-1 Конституції України та не будуть застосовані відповідні висновки ЄСПЛ.

У зв"язку з наявним порушенням прямих норм Конституції та гарантованих прав Позивача, просимо Суд врахувати вимоги п. 9 статті 249 КАСУ та винести окрему ухвалу відносно можливого кримінального правопорушення з боку відповідальної посадової особи Відповідача, так як останнім явно та свавільно порушені гарантовані Позивачу права встановлені ст.ст. 41, 46, 92 Конституції України та Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 31.03.2021 року позивач подав засобами електронного кабінету ПФУ с застосуванням КЕП заяву № 3025 та копії необхідних документів про призначення пенсії на пільгових умовах, так як позивач працював певний період на роботах за Списком № 1 та має станом на дату подання відповідний як стаж, так і вік для призначення пенсії на пільгових умовах.

Але, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 82 від 08.04.2021 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю страхового стажу передбаченого ч. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Також зазначивши, що довідки видані на території, які не підконтрольні українській владі, не мають фактично юридичного статусу для врахування, при цьому визначивши загальний трудовий стаж позивача всього 16 років 3 місяці 14 днів без врахування періодів праці позивача за Списком № 1.

Окрім того, так як позивач має місце реєстрації у м. Краматорськ Донецької області та електронну справу було передано до Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорська Донецької області, листом від 23.04.2021 року № 0531-02-8/8506 також повідомило про відсутність підстав для призначення пенсії та надало розшифрування, які періоди трудового стажу позивача враховано у загальному стажі, який на думку відповідача складає всього - 16 років 3 місяці 14 днів без врахування періодів праці позивача за Списком № 1, як пільгового.

Але, такі посилання Відповідача є протиправними та не мають під собою жодного аргументованого посилання. Відповідач взагалі не врахував жодної правової позиції Верховного Суду, а також не застосував законодавство, яке повинно бути застосовано до позивача, що стало підставою для звернення до суду з вказаними позовними вимогами.

Суд ухвалою від 05.05.2021 відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні, також залучив як третю особу - Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську, Донецької області.

25.05.2021 відповідач надав відзив на позовну заяву в якому зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області діяло у відповідності до вимог законодавства. Просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовної заяви в повному обсязі.

Позивач та його представник в судове засідання не з"явились. Просили суд розглянути справу без їх участі.

Представник відповідача просив суд розглянути справу у письмовому провадженні.

Згідно ч.9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд вирішив розглянути справу в письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Судом встановлено, що 31.03.2021 року позивач подав 31.03.2021 засобами електронного кабінету ПФУ с застосуванням КЕП заяву № 3025 та копії необхідних документів про призначення пенсії на пільгових умовах.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 82 від 08.04.2021 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю страхового стажу передбаченого ч.3 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідач зазначив, що довідки видані на території, які не підконтрольні українській владі, не мають фактично юридичного статусу для врахування, при цьому визначив загальний трудовий стаж позивача 16 років 3 місяці 14 днів без урахування періодів праці позивача за Списком № 1.

Вирішуючи спірні правовідносини судом враховано наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 114 розділу XIV-1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІУ від 09.07.2003 (далі Закон № 105 8-ІV) Працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік.

Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничних роботах, пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (зі змінами) у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств,

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 4 вказаної статті передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пунктом 16 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також, зокрема, будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби; служба у воєнізованій охороні, в органах спеціального зв`язку і в гірничорятувальних частинах, незалежно від відомчої підпорядкованості та наявності спеціального або військового звання; навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ч. 1 ст. 48 КЗпП України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно п. 6 Порядку № 637 для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки; довідки військових комісаріатів, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС; довідки архівних і військово-лікувальних установ.

Згідно пунктів 2.2, 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затвердженої 20.06.1974 ДК СРСР по праці і соціальним питанням (у редакції, яка діяла на момент заповнення трудової книжки в спірні періоди роботи) заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийому на роботу. Всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, перевід на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні у день звільнення повинні точно відповідати тексту наказу.

Згідно п. 1.1. розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-ІУ затвердженого постановою правління Пенсійний фонд України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок) заява про призначення пенсії може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи ВаnkID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.

Пунктом 4.2 розділу IV Порядку встановлено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

31.03.2021 позивач звернувся із заявою на веб-портал Пенсійного фонду України про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно Списку № 1.

Позивачем надано відповідачу, трудову книжку, довідку про проходження військової служби взамін втраченого військового квитка №1271 видану ВК ДНР, архівні довідки видані Архівним відділом Адміністрації міста Горлівка від 15.02.2021 № 16.07-09/359-П-532/01, № 16.07-09/359-П-532/03, № 16.07-09/359-П-550/03, № 16.07-09/359-П-550/02, № 16.07-09/359-П-532/03, № 16.07-09/359-П-532/02.

Відповідно до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затвердженого розпорядженням КМУ № 1085-р від 07.11.2014 м. Горлівка, належить до населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відмовляючи позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідачем не враховано до пільгового стажу періоди роботи з 05.10.1987 по 29.10.1988 в СП «Шахта імені М.І. Калініна», з 03.11.1988 по 05.01.1993 шахтоуправління Олександр-Запад, з 05.01.1993 по 21.01.1993, з 21.01.1993 по 23.06.1993 шахта «Кондратьєвка», з 20.04.1998 по 09.04.1999 Шахтопрохідне управління № 10 ГОАО «Трест Горловсквуглебуд».

Відповідач вказує, що за зазначені періоди роботи не надано довідку уточнюючу пільговий характер роботи, крім того архівні довідки видані органом, який знаходиться на непідконтрольній Україні території вказавши при тому, що згідно частини 2 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-УІІ від 15.04.2014 (далі - Закон № 1207-VІІ) будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Відповідно до частини 3 статті 9 Закону № 1207-VІІ, будь який акт (рішення, документ), виданий такими органами чи особами, є недійсний і не створює правових наслідків.

На думку відповідача, з чим не погоджується суд, будь-які документи, підготовлені або видані органами з територій, які непідконтрольні українській владі, не підлягають реєстрації та виконанню.

Відповідач також не знайшов підстав для зарахування військової служби з 12.05.1984 по 01.07.1986 до страхового стажу, оскільки довідка про проходження військової служби взамін втраченого військового квитка №1271 видана органом, який знаходиться на непідконтрольній Україні території.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Суд погоджується з відповідачем, що на момент призову на строкову військову службу позивач не працював на посаді, яка передбачає пільгові умови щодо виходу на пенсію, тому позовна вимога щодо зарахування до пільгового стажу роботи період проходження позивачем строкової військової служби є безпідставною.

Одночасно суд зауважує, що вказаний період служби повинен бути зарахованим до загального стажу роботи.

Що стосується доводів відповідача, викладених у запереченні на позов, про те, що довідки, видані на тимчасово окупованій території не можуть бути взяті до уваги, суд виходить з того, що до вказаних правовідносин застосуванню підлягають так звані "намібійські винятки" Міжнародного суду ООН: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Відповідно до ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов"язкове пенсійне страхування", за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;

Відповідача в рішенні вказав, що страховий стаж позивача на момент звернення складає 16 років 3 місяці 14 днів.

Суд погоджується з позивачем що, з урахуванням діючого законодавства України позивач має відповідні, дійсні записи у трудовій книжці та дійсні і легітимні уточнюючі довідки, які відповідач зобов"язаний був врахувати. А саме, загальний трудовий стаж позивача, як і пільговий за Списком № 1 у тому числі, підтверджений наданими документами:

- служба в лавах Радянської Армії за період з 12.05.1984 року по 01.07.1986 рік:

- підтверджений записами у трудовій книжці запис № 1 на сторінках 2 та 3;

- довідкою замість військового квитка № 1271 від 14.05.2018 року виданого взамін втраченого військового квитка органами влади фактично розташованими на ТОТ Донецької області.

Трудовий стаж за період з 05.10.1987 року по 29.01.1988 року СП «Шахта імені М.І. Калініна» у якості учня забійника підземного з повним робочим днем під землею:

- підтверджений записами у трудовій книжці запис № 2 та № 3 на сторінках 2 та 3;

- додатково підтверджений архівною довідкою № 16.07-09/359-П-550/01 від 15.02.2021 року;

- додатково підтверджений архівною довідкою № 16.07-09/359-П-550/02 від 15.02.2021 року;

Трудовий стаж за період з 29.01.1988 року по 29.10.1988 року СП «Шахта імені М.І. Калініна» переведений у якості забійника підземного з повним робочим днем під землею:

- підтверджений записами у трудовій книжці запис № 3 та № 4 на сторінках 2 та 3;

- додатково підтверджений архівною довідкою № 16.07-09/359-П-550/01 від 15.02.2021 року.

Трудовий стаж за період з 03.11.1988 року по 05.01.1993 року шахтоуправління Олександр-Запад прийнятий по переводу у якості забійника підземного з повним робочим днем в шахті (шахтоуправління Олександр-Запад перейменована у шахту «Кондратьєвка»):

- підтверджений записами у трудовій книжці запис № 5, № 6та № 7 на сторінках 4 та 5;

- додатково підтверджений архівною довідкою № 16.07-09/359-П-532/01 від 15.02.2021 року;

- додатково підтверджений архівною довідкою № 16.07-09/359-П-532/03 від 15.02.2021 року;

- додатково підтверджений архівною довідкою № 16.07-09/359-П-532/02 від 15.02.2021 року.

Трудовий стаж за період з 05.01.1993 року по 21.01.1993 року шахта «Кондратьєвка» переведений учнем електрослюсара підземного з повним робочим днем в шахті на участке електромеханічних служб:

- підтверджений записами у трудовій книжці запис № 7 та 8 на сторінках 6 та 7;

- додатково підтверджений архівною довідкою № 16.07-09/359-П-532/02 від 15.02.2021 року;

- додатково підтверджений архівною довідкою № 16.07-09/359-П-532/01 від 15.02.2021 року;

- додатково підтверджений архівною довідкою № 16.07-09/359-П-532/03 від 15.02.2021 року.

Трудовий стаж за період з 21.01.1993 року по 23.06.1993 року шахта «Кондратьєвка» переведений електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті на участке електромеханічних служб:

- підтверджений записами у трудовій книжці запис № 8 та 9 на сторінках 6 та 7;

- додатково підтверджений архівною довідкою № 16.07-09/359-П-532/02 від 15.02.2021 року;

- додатково підтверджений архівною довідкою № 16.07-09/359-П-532/01 від 15.02.2021 року.

Трудовий стаж за період з 23.06.1993 року по 13.06.1995 року шахта «Кондратьєвка» переведений електрослюсарем поверхового ремонту обладнання (1 рік 11 місяців 20 днів):

- підтверджений записами у трудовій книжці запис № 9 та 11 на сторінках 6 та 7;

- додатково підтверджений архівною довідкою № 16.07-09/359-П-532/03 від 15.02.2021 року.

Трудовий стаж за період з 20.04.1998 року по 09.04.1999 року Шахтопрохідне управління № 10 ГОАО «Трест Горловсквуглебуд» прийнятий на роботу підземним електрослюсарем третього розряду зайнятим повний робочий день на підземних роботах:

- підтверджений записами у трудовій книжці запис № 12 та 13 на сторінках 8 та 9.

Трудовий стаж за період з 20.04.2000 року по 27.05.2016 року у якості ФОП ОСОБА_1 (15 років 1 місяць 7 днів):

- підтверджений листом Головного управління ДПС у Донецькій області № 9956/6/05-99-24-03-29 від 26.03.2021 року.

Таким чином, з викладеного вище слідує, що загальний страховий стаж позивача станом на дату подання заяви відповідачу про призначення пенсії відповідно до наявних документів складає 25 років 11 місяців 5 днів, у тому числі пільговий стаж за Списком № 1 у позивача складає:

- період з 05.10.1987 року по 29.10.1988 року СП «Шахта імені М.І. Калініна» у якості учня забійника підземного з повним робочим днем під землею 1 рік 0 місяців 24 дні;

- період з 03.11.1988 року по 05.01.1993 року шахтоуправління Олександр-Запад прийнятий по переводу у якості забійника підземного з повним робочим днем в шахті (шахтоуправління Олександр-Запад перейменована у шахту «Кондратьєвка») 4 роки 2 місяці 2 дні;

- період з 05.01.1993 року по 21.01.1993 року шахта «Кондратьєвка» переведений учнем електрослюсара підземного з повним робочим днем в шахті на участке електромеханічних служб 0 років 0 місяців 16 днів;

- період з 21.01.1993 року по 23.06.1993 року шахта «Кондратьєвка» переведений електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті на участке електромеханічних служб 0 років 5 місяців 2 дні;

- період з 20.04.1998 року по 09.04.1999 року Шахтопрохідне управління № 10 ГОАО «Трест Горловсквуглебуд» прийнятий на роботу підземним електрослюсарем третього розряду зайнятим повний робочий день на підземних роботах 0 років 11 місяців 19 днів.

Усього пільговий стаж позивача за Списком № 1 складає - 6 років 7 місяців 14 дні.

Окрім того, абзацом десятим частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Повних років праці позивача за Списком № 1 складає - 6 років

Таким чином, з урахуванням приписів Закону, загальний страховий стаж позивача складає 31 рік 11 місяців 5 днів, у тому числі пільговий стаж за Списком № 1 - 6 років 7 місяців 14 днів + у тому числі додатково 6 років (Абзац десятий частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV), що становить 12 років 7 місяців 14 днів.

Враховуючи вище викладене, позивач має достатній трудовий стаж для призначення йому пенсії на пільгових умовах.

Щодо вимоги позивача встановити судовий контроль за виконанням судового рішення, шляхом зобов`язання головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подати звіт про виконання судового рішення суд зазначає, що судові рішення, що набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України відповідно до покладених зобов`язань, в установленому чинним законодавством порядку.

Відповідно ч. 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Поряд з тим, позивачем не вказано жодних обставин, які б підтверджували, що головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області уникатиме виконання рішення та причин, які б свідчили про необхідність в даній адміністративній справі подання звіту про виконання судового рішення.

Щодо вимоги позивача стягнути на його користь 20000грн у відшкодування моральної шкоди судом враховано наступне.

Положеннями статті 56 Конституції України, гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначений в статті 23 Цивільного кодексу України, відповідно до якої особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Згідно зі статтею 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року в справі № 804/2252/14.

За приписами п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 р. обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Разом з тим, до суду позивачем не надано ґрунтовних пояснень щодо підстав стягнення моральної шкоди.

Для відшкодування шкоди обов`язково необхідна наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

В постанові пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від обсягу та характеру страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо...). Зокрема, враховується стан здоров`я, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації.

Також Верховний суд України звертає увагу, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Позивачем не зазначено конкретних фактів, які б у системному зв"язку з протиправними діями відповідача утворювали підстави для стягнення з головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області моральної шкоди.

Таким чином, позивачем в позовній заяві жодним чином не обґрунтовано підстав для стягнення моральної шкоди, не надано жодних доказів заподіяння йому або членам його сім`ї душевних страждань протиправною бездіяльністю відповідача по справі, зокрема, доказів погіршення здоров`я або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, що настали внаслідок незаконних дій або бездіяльності відповідача.

Разом з тим, саме по собі таке твердження позивача не є підставою для стягнення з головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області моральної шкоди у розмірі 20000 грн., оскільки позивачем доводиться, а судом оцінюється наявність та розмір такої шкоди в кожному окремому випадку.

Враховуючи зазначене, вимога позивача стягнути на його користь 20000грн у відшкодування моральної шкоди, є необгрунтованою та не підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги позивача винести окрему ухвалу відносно можливого кримінального правопорушення з боку відповідальної посадової особи головного управління, суд бере до уваги наступне.

Згідно ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором.

В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

Таким чином, окрема ухвала є способом реагування суду на випадки виявлення порушення законності та правопорядку, які не можуть бути усунені ним самостійно при вирішенні адміністративного спору з використанням представлених адміністративним процесуальним законом засобів.

Суд зауважує, що постановлення окремої ухвали це право суду, а не обв"язок. Враховуючи те, що судом не встановлено, а позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів порушення закону відповідачем, що свідчить про необґрунтованість заявлених вимог позивача тому в цій частині позову слід відмовити.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Згідно ч.4 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Оскільки позивач не сплачував судовий збір то судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 82 від 08.04.2021 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву позивача № 3025 від 31.03.2021 року та прийняти рішення з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В решті позову відмовити.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 03 червня 2021 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)
Третя особа:Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області (84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул.Поштова, 5 , код ЄДРПОУ - 23346787)

Головуючий суддя П.М. Майстер