Справа № 520/5414/21
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2021-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

04 червня 2021 р. справа № 520/5414/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, площа Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, ) про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 02.12.2020 року «Про розгляд зави ОСОБА_1 , щодо призначення пенсії за вислугу років по лінії Служби безпеки України, передбаченої Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області вчинити дії по призначенню пенсії на підставі зави ОСОБА_1 , щодо призначення пенсії за вислугу років по лінії Служби безпеки України;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки №2908 від 10.10.2020 про грошове забезпечення протиправною;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки №2908 від 10.10.2020 про грошове забезпечення з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень, надбавки військовослужбовцям підрозділу «А», премії з 01.04.2019, із врахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі згідно з положеннями п.3 та п.10 ч.6 ст.12, ч.1 ст.257 КАС України, якими унормовано що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно з положеннями ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.2,3,4,5 ст.262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 2008 року громадянин України ОСОБА_1 перебував на обліку в ГУ ПФУ як отримувач пенсії, призначеної на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262 та отримував пенсію за вислугу років з 09.07.2008 року по лінії СБУ. Наказом командира Харківської окремої авіаційної ескадрильної Державної прикордонної служби України №52-ос від 07.04.2015 року позивача було зараховано до списків особовою складу ескадрильї з 07.04.2015 року у зв`язку із мобілізацією. На підставі заяви позивача від 06.05.2016 року, подання і грошового атестату Адміністрації державної прикордонної служби України позивачу призначено пенсію по лінії Державної прикордонної служби України. На підставі рішення Верховного Суду від 17.12.2019 у зразковій справі №160/8324/19 та звернення позивача Управлінням Служби безпеки України видано нову довідку про розмір грошового забезпечення від 10.10.2020 року №2908. 01.12.2020 року позивач звернувся до Головного управління пенсійного фонду в Харківській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до закону №2262 по лінії СБУ. 02.12.2020 року відповідачем прийнято рішення про розгляд заяви позивача від 01.12.2020 року щодо призначення пенсії за вислугу років по лінії Служби безпеки України та відмовлено у переведенні на обраний ним вид пенсії по лінії СБУ. 04.01.2021 року позивач звернувся до Головного управління пенсійного фонду в Харківській області із заявою щодо здійснення перерахунку пенсії за посадою «спеціаліст Центру спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів Служби безпеки України» на підставі довідки від 10.10.2020 року № 2908 виданої Управлінням служби безпеки України в Харківській області. Листом №2000-0203-8/13758 від 29.01.2021 року відповідач вимовив у проведені перерахунку пенсії позивача. Позивач вважає рішення і бездіяльність відповідача протиправними, такими, що порушують право позивача на належний соціальний захист.

Представник відповідача надав до суду відзив на позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на те, що позивач перебував на обліку в ГУ ПФУ як отримувач пенсії, призначеної на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року та отримував пенсію за вислугу років з 09.07.2008 року по лінії СБУ. Згідно витягу з наказу командира Харківської окремої авіаційної ескадрильної Державної прикордонної служби України від 07 квітня 2015 року № 52-ос ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу ескадрильї з 07 квітня 2015 року. На підставі заяви ОСОБА_2 від 06.05.2016 року та подання і грошового атестату Адміністрації Державної прикордонної служби України позивачу призначено пенсію по лінії Державної прикордонної служби України з 09.04.2016 року. Згідно атестату № 746 від 18.05.2016 року позивача знято з обліку у зв`язку із переходом в інше відомство. З 01.01.2018 року пенсію позивача перераховано відповідно до ч.4 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 №103, з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби, що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" на підставі довідки, виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України № 11/13644 від 30 березня 2018 року. 01.12.2020 позивач звернувся до ГУ ПФУ із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно Закону № 2262-ХІІ по лінії СБУ. Головним управлінням розглянуто заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років по лінії СБУ та прийнято рішення від 02.12.2020 року, яким позивачу відмовлено. 04.01.2021 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до головного управління щодо здійснення перерахунку пенсії на підставі довідки Служби безпеки України в Харківській області № 2908 від 10.10.2020 року. Листом від 29.01.2021 року № 2000-0203-8/13758 головне управління повідомило позивача, що провести перерахунок пенсії на підставі довідки про грошове забезпечення від 10.10.2020 № 2908, яку надано Управлінням Служби безпеки України в Харківській області, немає підстав. Оскільки на даний час позивач отримує пенсію за вислугу років по лінії Державної прикордонної служби України, підстав для проведення перерахунку пенсії згідно довідки наданої Управлінням Служби безпеки України в Харківській області у головного управління - немає. Виходячи з вищевикладеного, головне управління вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. З огляду на викладене, представник відповідача з адміністративним позовом не погоджується та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач перебував на обліку в ГУ ПФУ як отримувач пенсії, призначеної на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року та отримував пенсію за вислугу років з 09.07.2008 року по лінії СБУ, що підтверджується протоком про призначення пенсії.

Згідно витягу з наказу командира Харківської окремої авіаційної ескадрильної Державної прикордонної служби України від 07 квітня 2015 року № 52-ос ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу ескадрильї з 07 квітня 2015 року.

На підставі заяви ОСОБА_2 від 06.05.2016 року, подання про призначення пенсії №11/ПВ-6943 від 10.05.2016 року і грошового атестату №8 станом на 08.04.2016 року Адміністрації Державної прикордонної служби України, позивачу призначено пенсію по лінії Державної прикордонної служби України з 09.04.2016 року, що підтверджується наявними матеріалами справи.

Згідно атестату №746 від 18.05.2016 року позивача знято з обліку у зв`язку із переходом в інше відомство.

З 01.01.2018 року пенсію позивача перераховано відповідно до ч.4 ст. 63 Закону №2262-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 №103, з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби, що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" на підставі довідки, виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України №11/13644 від 30 березня 2018 року, копія якої міститься в матеріалах справи.

Судом встановлено, що 01.12.2020 позивач звернувся до ГУ ПФУ із заявою про призначення пенсії, в якій просив поновити пенсію за вислугу років шляхом переведення з одного виду на інший відповідно Закону №2262-ХІІ по лінії СБУ.

Головним управлінням розглянуто заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років по лінії СБУ та прийнято рішення від 02.12.2020 року. У вказаному рішенні зазначено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківський області призначено пенсію за вислугу років ОСОБА_1 по лінії Державної прикордонної служби України (протокол про призначення пенсії за пенсійною справою № з припиненням виплати пенсії за вислугу років за пенсійною справою №). Відповідно до статті 43 Закону України ««Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 та пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 пенсії військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу обчислюється з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням. У зв`язку з вищевикладеним, підстави для повернення ОСОБА_1 напенсію по лінії Служби безпеки України відсутні.

З наявних матеріалів справи вбачається, що Управління СБУ в Харківській області надало позивачу оновлену довідку від 10.10.2020 року №2908 щодо розмірів грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року на підставі рішення Верховного Суду від 17.12.2019 у зразковій справі №160/8324/19 щодо здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 року основного розміру пенсії.

04.01.2021 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до головного управління щодо здійснення перерахунку пенсії на підставі довідки Служби безпеки України в Харківській області №2908 від 10.10.2020 року.

Листом від 29.01.2021 року №2000-0203-8/13758 головне управління повідомило позивача, що провести перерахунок пенсії на підставі довідки про грошове забезпечення від 10.10.2020 № 2908, яку надано Управлінням Служби безпеки України в Харківській області, немає підстав.

Вважаючи протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 02.12.2020 року «Про розгляд зави ОСОБА_1 , щодо призначення пенсії за вислугу років по лінії Служби безпеки України, передбаченої Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки №2908 від 10.10.2020 про грошове забезпечення протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом за для захисту своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Частиною 3 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

З огляду на наведені приписи законодавства, пенсії військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу обчислюється з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням. Про що було проінформовано позивача у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Харківський області від 02.12.2020 року.

Оскільки, на підставі заяви ОСОБА_2 від 06.05.2016 року, подання про призначення пенсії №11/ПВ-6943 від 10.05.2016 року і грошового атестату №8 станом на 08.04.2016 року Адміністрації Державної прикордонної служби України, позивачу призначено пенсію по лінії Державної прикордонної служби України з 09.04.2016 року, саме за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням, суд приходить до висновку, що підстави для призначення пенсії позивачу за вислугу років відповідно Закону № 2262-ХІІ по лінії СБУ та задоволення заяви позивача від 01.12.2020 у Головного управління Пенсійного фонду України в Харківський області - відсутні.

Відносно посилань позивача на положення ст.7 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якою передбачено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, суд зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено види пенсійного забезпечення. Особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років. Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності. Члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що позивачу за його вибором призначено саме пенсію за вислугу років, що є відповідним видом пенсії. При цьому, на законодавчому рівні не передбачено право обрання позивачем за яким саме відомством буде обліковуватись пенсійна справи, оскільки в даному випадку враховується саме остання штатна посада, займана перед звільненням, у відповідному органі.

Таким чином, суд приходить до висновку про правомірність рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 02.12.2020 року «Про розгляд зави ОСОБА_1 , щодо призначення пенсії за вислугу років по лінії Служби безпеки України, передбаченої Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та відсутність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області вчинити дії по призначенню пенсії на підставі зави ОСОБА_1 , щодо призначення пенсії за вислугу років по лінії Служби безпеки України.

Відносно позовних вимог визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки №2908 від 10.10.2020 про грошове забезпечення протиправною та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки №2908 від 10.10.2020 про грошове забезпечення з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень, надбавки військовослужбовцям підрозділу «А», премії з 01.04.2019, із врахуванням раніше виплачених сум, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 51 Закону № 2262-XII, перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Згідно з ч.4 ст. 63 Закону № 2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.

Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Додаток 2 до Порядку № 45 містить форму довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою № 103 було викладено в новій редакції, у якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2019 року, в адміністративній справі № 826/3858/18 визнав протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.

Оскільки зміни, внесені Постановою № 103, зокрема, до додатку 2 Порядку № 45, у якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, то з дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до внесення зазначених змін.

При цьому порядок дій, який повинні вчинити, зокрема, відповідач у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 Постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45, не змінився.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок № 3-1.

Відповідно до пункту 24 Порядку 3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону № 2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток № 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Тотожні за змістом положення щодо процедури перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовців у разі зміни розміру їх грошового забезпечення містяться у пунктах 2, 3 Порядку № 45.

Отже, з набранням чинності судовим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/3858/18 (05.03.2019) виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, тому саме у зв`язку з набранням законної сили вказаним рішенням суду позивач отримав право на перерахунок пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ.

Верховний Суд у Рішенні від 17.12.2019 по зразковій справі №160/8324/19 дійшов висновку про те, що «дії відповідача щодо відмови позивачу у підготовці та наданні до ГУ ПФУ оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019 є неправомірними, а тому відповідача належить зобов`язати скласти та подати до ГУ ПФУ нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1, станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, статті 9 Закону №2011-XII та з врахуванням положень постанови №704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії) перерахунку основного розміру пенсії позивача».

Вказане рішення залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020 у праві №160/8324/19.

Однак, матеріали справи не містять доказів щодо формування Адміністрацією Державної прикордонної служби України, як уповноваженого органу для її видачі, та направлення на адресу пенсійного органу довідки про грошове забезпечення позивача для перерахунку пенсії у зв`язку з набранням чинності рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі 826/3858/18. При цьому, довідка Управління Служби безпеки України в Харківській області №2908 від 10.10.2020 року не є належною підставою для здійснення перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019 року.

Відтак, у відповідача у зв`язку з відсутністю належної довідки не виникло обов`язку перерахувати пенсію позивача з 01.04.2019.

Враховуючи викладене, відповідач не допустив протиправної бездіяльності, оскільки на момент звернення позивача до пенсійного органу у останнього була відсутня належна та допустима інформація (довідка) про розмір грошового забезпечення пенсіонера, видана уповноваженим на те органом, що унеможливило здійснити перерахунок пенсії на час звернення позивача з заявою.

Таким чином підстави для задоволення адміністративного позову в цій частині також відсутні.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на те, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, то у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Таким чином, оцінюючи в сукупності наявні в справі докази, суд приходить до висновку, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, внаслідок чого позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини Щокін проти України (№ 23759/03 та № 37943/06) зазначено про те, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Говорячи про закон, стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях цієї Конвенції (див. рішення у справі Шпачек s.r.о. проти Чеської Республіки (SPACEK, s.r.o. v. THE CZECH REPUBLIC № 26449/95). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. рішення у справі Бейелер проти Італії (Beyeler v. Italy № 33202/96).

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), Проніна проти України" (Заява № 63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява N 4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29).

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, площа Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, ) про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням приписів п.3 Прикінцевих положень КАС України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 04.06.2021 року.

Суддя Біленський О.О.