Справа № 640/23915/19
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2021 року м. Київ № 640/23915/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Малютянської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Малютянської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо незатвердження на сесіях Малютянської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області протягом 2018-2019 років «Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Малютянка», виготовленого Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР ПЛЮС», відповідно до договору №628 від 16.03.2018, укладеного з ОСОБА_1 , на підставі Рішення №50/68 XIV сесії VII скликання сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 03.11.2017;

зобов`язати відповідача повторно розглянути питання щодо затвердження «Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Малютянка», виготовленого Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР ПЛЮС», відповідно до договору № 628 від 16.03.2018, укладеного з ОСОБА_1 , на черговій сесії Малютянської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, у строк встановлений статтею 18 «Скликання сесії, її пленарних засідань та засідань постійних комісій Ради» «Регламенту Малютянської сільської ради VII скликання», затвердженого рішенням № 13 від 24.12.2015 II сесії Малютянської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області VII скликання.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на бездіяльність відповідача щодо не затвердження на сесіях Малютянської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області протягом 2018-2019 років «Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Малютянка», що призвело до порушення прав позивача, як особі - ветерана війни-учасника бойових дій, яка має першочергове право на відведення земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.12.2019 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому просив залишити адміністративний позов без розгляду з огляду на пропуск строку звернення до суду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.05.2021 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 звернувся до Малютянської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області із заявою від 18.10.2017, якою просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,12 га для будівництва житлового будинку і сільськогосподарських споруд, з доданими графічними матеріалами місця розташування земельної ділянки.

Рішенням Малютянської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 03.11.2017 №50/68 XIV сесії VII скликання від 03.11.2017 позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтованою площею 0,12 га в с. Малютянка, за рахунок земель запису/землі житлової та громадської забудови/комунальної власності Малютянської сільської ради.

Так, 16.03.2018 ТОВ «Лідер Плюс» виготовлено та видано позивачу «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Малютянка».

04.02.2019 позивач звернувся до Малютянської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області із інформаційним запитом, яким просив надати інформацію стосовно розгляду заяви позивача про затвердження проекту землеустрою, а також просив надати:

витяг з протоколу XXIII сесії VII скликання від 15.12.2018 року Малютянської сільради у частині розгляду звернення про затвердження Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Малютянка;

витяг поіменного голосування депутатів Малютянської сільської ради при розгляді звернення про затвердження проекту землеустрою;

контактний телефон землевпорядника сільради та повідомити про пленарне засідання наступної сесії Малютянської сільради.

З огляду на неотримання у встановлений законом місячного строку відповіді на своє звернення, позивач звернувся до представника Уповноваженого Верховної Ради України, який листом від 11.05.2019 №9134.4/Ш-3420.3/19/26.1 повідомив про те, що листом сільського голови Малютянської сільради Юхименка М.П. (вих. №153 від 19.04.2019) повідомлено заявника зокрема про те, що запит останнього від 04.02.2019 розглянуто Малютянською сільрадою та надано відповідь листом Малютянської сільради (вих. №64 від 13.02.2019), до якого було додано копії запитуваних позивачем документів.

За наслідками отриманих документів, позивачем встановлено, що відповідно до Витягу з протоколу XXIII сесії Малютянської сільської ради VII скликання від 15.12.2018, за результатами поіменного голосування питання «Про розгляд звернення ОСОБА_1 » висловились за - 9, проти - 0, утримались 1.

За наслідками вказаного, відповідачем прийнято рішення №57/52 XXIII сесії Малютянської сільської ради VII скликання від 15.12.2018 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в селі Малютянка», розглянувши проект землеустрою ОСОБА_1 , сесія Малютянської сільради вирішила: повторно розглянути звернення гр. ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,12 га після додаткового вивчення».

13.05.2019 позивач у черговий раз звернувся до Малютянської сільради із проханням затвердити Проект землеустрою ОСОБА_1 .

Проте, листом від 03.09.2019 №Ш 84 відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що чергове звернення останнього про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розглянуто на засіданні XXVIII сесії Малютянської сільської ради VII скликання від 30.08.2019, та за результатами голосування рішення не прийнято.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача шодо незатвердження проекту землеустрою, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються Земельним кодексом України та Законом України «Про землеустрій».

Згідно статті 1 Закону України «Про землеустрій» документація із землеустрою (землевпорядна документація) - затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель, авторського нагляду за виконанням проектів тощо, а проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом.

Регулювання у сфері землеустрою здійснюють Верховна Рада України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Кабінет Міністрів України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, а також центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин, центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі у межах повноважень, встановлених законом (частина перша статті 8 Закону України «Про землеустрій»).

У відповідності статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Положеннями статей 182-183 Земельного кодексу України передбачено, що землеустрій - це сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональної організації території адміністративно-територіальних одиниць, суб`єктів господарювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил, а мета землеустрою полягає в забезпеченні раціонального використання та охорони земель, створенні сприятливого екологічного середовища та поліпшенні природних ландшафтів.

Згідно із частиною 1 статті 186 Земельного кодексу України схеми землеустрою і техніко-економічні обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць погоджуються територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері охорони культурної спадщини, структурним підрозділом відповідної обласної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації у сфері охорони культурної спадщини, територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, а на території Автономної Республіки Крим - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань лісового господарства, територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, а на території Автономної Республіки Крим - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань водного господарства, структурним підрозділом відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району - виконавчим органом відповідної міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі якщо такий орган не утворений - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурним підрозділом відповідної обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

У разі розроблення схеми землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель району така документація із землеустрою додатково погоджується відповідними сільськими, селищними, міськими радами та районною державною адміністрацією.

Схеми землеустрою і техніко-економічні обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць підлягають стратегічній екологічній оцінці.

Схема землеустрою і техніко-економічне обґрунтування використання та охорони земель району затверджуються районною радою.

Схеми землеустрою і техніко-економічні обґрунтування використання та охорони земель села, селища, міста затверджуються відповідною сільською, селищною або міською радою.

Схеми землеустрою і техніко-економічні обґрунтування використання та охорони земель зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері управління зоною відчуження та зоною безумовного (обов`язкового) відселення.

В контексті положень частини другої статті 186 Земельного кодексу України проекти землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальних одиниць погоджуються сільськими, селищними, міськими, районними радами, районними державними адміністраціями, за рахунок території яких планується здійснити розширення таких меж. У разі розширення меж адміністративно-територіальної одиниці за рахунок території, що не входить до складу відповідного району, або якщо районна рада не утворена, проект погоджується Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною державною адміністрацією.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу (частина шоста статті 186 Земельного кодексу України).

Проекти землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, та затверджуються відповідними сільськими, селищними, міськими радами (частина дев`ята статті 186 Земельного кодексу України).

Згідно частини другої статті 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Відповідно до частини четвертої статті 186 Земельного кодексу України розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

При цьому положеннями частини шостої статті 186-1 Земельного кодексу України визначено, що підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

Між тим, згідно частини восьмої статті 186-1 Земельного кодексу України у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Повторна відмова не позбавляє права розробника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки усунути недоліки проекту та подати його на погодження.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що:

по-перше, підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

по-друге, за наслідком розгляду заяви про погодження проекту землеустрою органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті формується висновок, де має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

по-третє, органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, рішенням Малютянської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 03.11.2017 №50/68 XIV сесії VII скликання від 03.11.2017 позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтованою площею 0,12 га в с. Малютянка, за рахунок земель запису/землі житлової та громадської забудови/комунальної власності Малютянської сільської ради.

На замовлення позивача, ТОВ «Лідер Плюс» виготовлено та видано «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Малютянка».

Проте, рішенням №57/52 XXIII сесії Малютянської сільської ради VII скликання від 15.12.2018 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в селі Малютянка», розглянувши проект землеустрою ОСОБА_1 , сесія Малютянської сільради вирішила: повторно розглянути звернення гр. ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,12 га після додаткового вивчення».

При цьому, доказів винесення рішення про відмову у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, прийнятого за наслідками додаткового вивчення, згідно вищезазначеного рішення від 15.12.2018 №57/52 XXIII, відповідачем не надано.

Лише, листом від 03.09.2019 №Ш 84 відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що чергове звернення останнього про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розглянуто на засіданні XXVIII сесії Малютянської сільської ради VII скликання від 30.08.2019, та за результатами голосування рішення не прийнято.

Відсутність рішення про погодження проекту землеустрою або про відмову у погодженні проекту землеустрою в межах встановленого законом строку у формі рішення свідчить про протиправну бездіяльність органу місцевого самоврядування.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для визнання протиправною відповідача щодо розгляду заяви про затвердження «Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Малютянка», виготовленого Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР ПЛЮС», відповідно до договору №628 від 16.03.2018, укладеного з ОСОБА_1 , на підставі Рішення №50/68 XIV сесії VII скликання сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 03.11.2017.

Водночас, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до пункту 70 рішення у справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип належного урядування, зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов`язків.

Статтею 13 «Право на ефективний засіб юридичного захисту» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод установлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahalv. theUnitedKingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява №38722/02)).

Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про наявність правових підстав для зобов`язання відповідача повторно розглянути питання щодо затвердження «Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Малютянка».

Згідно положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 6, 9, 72-77, 90, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Малютянської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про затвердження «Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Малютянка», виготовленого Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР ПЛЮС», відповідно до договору №628 від 16.03.2018, укладеного з ОСОБА_1 , на підставі Рішення №50/68 XIV сесії VII скликання сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 03.11.2017.

Зобов`язати Малютянську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області повторно розглянути питання щодо затвердження «Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Малютянка», виготовленого Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР ПЛЮС», відповідно до договору № 628 від 16.03.2018, укладеного з ОСОБА_1 , на черговій сесії Малютянської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, у строк встановлений статтею 18 «Скликання сесії, її пленарних засідань та засідань постійних комісій Ради» «Регламенту Малютянської сільської ради VII скликання», затвердженого рішенням № 13 від 24.12.2015 II сесії Малютянської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області VII скликання.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя В.П. Шулежко