Справа № 640/14748/21
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2021-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у прийнятті подання податкового органу

28 травня 2021 року м. Київ № 640/14748/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Добрянська Я.І., ознайомившись з заявою Головного управління ДПС у м. Києві як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Кріст сервіс»,-

В С ТА Н О В И В:

28.05.2021 р. до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла заява Головного управління ДПС у м. Києві, яка подана у порядку статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України, про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна ТОВ «Кріст сервіс», застосованого на підставі рішення від 27.05.2021 №54423.

Підставою адміністративного арешту майна платника податків стала неправомірна, на розсуд контролюючого органу, відмова платника податків від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску по посадових осіб органу державної податкової служби.

Згідно з приписами частини четвертої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкти владних повноважень мають право звернутись до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Право звернення до суду суб`єктом владних повноважень - податковим органом визначено статтею 94 Податкового кодексу України, а саме: на суд покладено обов`язок перевірити обґрунтованість рішення контролюючого органу про застосування адміністративного арешту майна платника податків. Відтак, для здійснення судового контролю за рішенням податкового органу, яке зачіпає права та інтереси платника податків, податковий орган зобов`язаний звернутись до суду.

Зверненню податкового органу до суду передує процедура застосування адміністративного арешту, відповідно до якої контролюючим органом може бути накладено арешт на майно платника податків, який полягає в обмеженні або забороні платнику податків у реалізації прав розпорядження або користування його майном. Адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом (пункт 94.1 зазначеної статті).

Статтею 283 Кодексу адміністративного судочинства України врегульовано особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів на підставі заяви про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Відповідно до приписів зазначеної статті податковим органом заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі (частина друга).

Такою обставиною в цьому випадку є дата прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна.

Відповідно до частини четвертої статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалою відмовляє у відкритті провадження за заявою, якщо: 1) заявлено вимогу, не передбачену частиною першою цієї статті; 2) із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Частиною п`ятою цієї статті передбачено, що відмова у відкритті провадження за заявою унеможливлює повторне звернення заявника з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку.

З системного аналізу зазначених вище норм вбачається, що в порядку статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України податковий орган може звернутись виключно у разі безспірності таких вимог, оскільки в протилежному випадку суд зобов`язаний відмовити у відкритті провадження відповідно до частини четвертої статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з наявністю спору про право.

Відмова у відкритті провадження відповідно до частини п`ятої цієї статті дає право податковому органу звернутись в порядку загального провадження, але таке звернення можливе і без попереднього звернення до суду в порядку, визначеному статтею 283 Кодексу адміністративного судочинства України, адже спір про право може виникнути і на етапі застосування адміністративного арешту податковим органом, а тому, звернення до суду з заявою відповідно до статті 283 КАС України в такому випадку може бути недоцільним. В будь-якому випадку спір про право повинен бути не уявним, а реальним, та суду необхідно надати докази про звернення за вирішенням спору в адміністративному чи судовому порядку.

Таким чином, законодавцем встановлено, що суд повинен перевірити обґрунтованість застосування адміністративного арешту майна, водночас, у разі наявності спору про право, такий розгляд здійснюється в загальному позовному провадженні.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі № 280/2993/19.

Крім того, у постановах Верховного Суду від 17.04.2018 по справі № 808/1601/17, від 08.05.2018 у справі № 826/15024/16, від 13.06.2018 у справі №818/610/16, від 27.08.2018 у справі №821/1613/16 суд дійшов висновку, що оскарження в судовому порядку наказу, за яким працівників контролюючого органу не допущено до проведення перевірки, підтверджує наявність спору про право.

У постанові від 19.12.2018 по справі №816/284/17 Верховний Суд висловив правову позицію, за якою заперечення платником податків щодо законності проведення перевірки, що, в свою чергу, стало підставою для недопуску посадових осіб контролюючого органу до її проведення, свідчить про наявність спору про право.

У даному випадку, актом Головного управління ДПС у м. Києві від 27.05.2021 р. № 2630/Ж6/26-15-07-01-04 встановлено, що посадові особи контролюючого органу прибули за місцезнаходженням ТОВ «Кріст сервіс» для проведення документальної планової виїзної перевірки, але директором ТОВ «Кріст сервіс» Козак Оленою Анатоліївною було відмовлено в допуску до проведення перевірки, оскільки: «підприємство вважає Наказ на перевірку незаконним та оскаржує його у суді».

Проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Кріст сервіс» призначено відповідно до наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 30.04.2021 р. №3632-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Кріст сервіс» (код 40449756).

При перевірці відомостей, що містяться у доданих до заяви матеріалах, судом на підставі інформації з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» встановлено, що у провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебуває справа №640/13927/21 за позовна заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кріст сервіс» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 30.04.2021 №3632-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Кріст сервіс» (код 40449756). Провадження у справі відкрито 24.05.21р.

За таких обставин, суд констатує наявність спору про право в розумінні частини четвертої статті 283 КАС України, що виключає можливість провадження за заявою контролюючого органу про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна ТОВ «Кріст сервіс».

Суд зазначає, що існування у спірних правовідносинах спору про право виключає можливість розгляду заяви контролюючого органу про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків у порядку, встановленому статтею 283 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки суд не вправі надавати оцінку ні законності дій контролюючого органу щодо призначення та проведення перевірки ТОВ «Кріст сервіс», ні законності наказу про проведення документальної планової виїзної перевірки товариства, оскільки це не входить до предмету доказування у даній справі.

З урахуванням викладеного, керуючись статтею 283 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження за заявою Головного управління ДПС у м. Києві про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Кріст сервіс».

Відповідно до частини шостої статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу про відмову в прийнятті заяви може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 24 годин з моменту її постановлення.

Суддя Я.І. Добрянська