Справа № 640/9725/19
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2021-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

28 травня 2021 року справа №640/9725/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши у спрощеному позовному провадженні (письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомДочірнього підприємства «Коніка Мінолта Україна» (далі по тексту - позивач, ДП «Коніка Мінолта Україна»)
доГоловного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві)
провизнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 13 березня 2019 року №
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, вважаючи протиправним оскаржуване податкове повідомлення-рішення у зв`язку з тим, що ГУ ДФС у м. Києві застосувало штраф не щодо окремих контрольованих операцій, а в межах контрольованої операції з імпорту товару, задекларованої у звітах про контрольовані операції, за якою ДП «Коніка Мінолта Україна» прощено борг.

На думку позивача, оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте відповідачем з порушенням процедури, без врахування заперечень на висновки акта перевірки, а сама перевірка є незаконною, оскільки ГУ ДФС у м. Києві не мало права досліджувати питання, які стосуються трансферного ціноутворення, а також включив позивача в план-графік перевірок посеред року.

Ухвалою від 11 червня 2019 року Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив провадження в адміністративній справі №640/9725/1 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив про безпідставність позовних вимог, підтримавши висновки акта перевірки.

У відповіді на відзив позивач вказав, що відповідач у відзиві виклав аргументи щодо інших податкових повідомлень-рішень, крім оспорюваного в межах даної справи; щодо оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідач не навів жодних доводів та доказів щодо його правомірності; у діях позивача відсутня вина, а отже відсутній і склад правопорушення, що виключає застосовування штрафу.

У запереченні на відповідь на відзив відповідач вказав на встановлення під час проведення перевірки факту проведення контрольованих операцій у 2016 році та недекларування суми безповоротної фінансової допомоги у поданому звіті про контрольовані операції у 2016 році у сумі 16 934 157,00 грн.

Ухвалою від 27 червня 2019 року Окружний адміністративний суд міста Києва за клопотанням позивача призначив адміністративну справу №640/9725/19 до розгляду.

Позивач подав додаткові пояснення, в яких повторно зазначив про безпідставність застосування оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням штрафу у зв`язку з включенням суми списаної заборгованості за додатковими угодами до складу доходу, оскільки вони враховані при розрахунку прибутку; спірні операції не є отриманням безповоротної фінансової допомоги у розумінні положень Податкового кодексу України та окремою господарською операцією для цілей трансферного ціноутворення, а є списанням дебіторської заборгованості перед іноземним постачальником в рамках поставок, які повністю задекларовані в звітах про контрольовані операції за 2015 та 2016 роки.

У судовому засіданні 25 листопада 2019 року представник позивача підтримав позовні вимоги, представник відповідача проти задоволення позову заперечив; суд на місці ухвалив перейти до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

Право платника податків оскаржити рішення контролюючого органу передбачено пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 13 березня 2019 року № за порушення пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України до ДП «Коніка Мінолта Україна» застосовано штрафні санкції у сумі 290 923,99 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акта від 19 лютого 2019 року №117/26-15-14-02-02/14281534 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ДП «Коніка Мінолта Україна», код 14281534, податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 30.09.2018, валютного - за період з 01.01.2015 по 30.09.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2015 по 30.09.2018 та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.09.2018» (далі по тексту - акт перевірки).

В акті перевірки зазначено, зокрема, про порушення пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України та вимог Порядку складання Звіту про КО, затвердженого наказом Мінфіну від 18 січня 2016 року №8, неповне декларування у звіті про КО операцій з компанією Konica Minolta Business Solutions Europe GmbH (Німеччина), а саме: за 2015 звітний рік у сумі 12 158 242,00 грн., за 2016 звітний рік у сумі 16 934 157,00 грн.

До таких висновків відповідач дійшов, виходячи з такого:

- перевіркою встановлено не задекларовані операції в поданому звіті про КО за 2015 рік, в саме: до перевірки надано додаткову угоду від 31 березня 2015 року б/н до генерального договору від 31 січня 2009 року №1 між позивачем (покупець) та компанією Konica Minolta Business Solutions Europe GmbH (Німеччина) (продавець), відповідно до пункту 5.3 розділу 5 якої продавець списує дебіторську заборгованість покупця за поставлений товар шляхом надання безповоротної фінансової допомоги у сумі 99 482,20 євро; на виконання умов додаткової угоди позивач відніс дану суму до складу доходу за 2015 рік, яка обліковується на рахунку 745 «Дохід від безоплатно одержаних активів» на загальну суму 2 531 754,00 грн.; в бухгалтерському обліку дана операція відображена проводкою по наступним рахункам: Дт 632 Кт 745; до перевірки надано додаткову угоду від 30 червня 2015 року б/н до генерального договору від 31 січня 2009 року №1 між позивачем (покупець) та компанією Konica Minolta Business Solutions Europe GmbH (Німеччина) (продавець), відповідно до пункту 5.3 розділу 5 якої продавець списує дебіторську заборгованість покупця за поставлений товар шляхом надання безповоротної фінансової допомоги у сумі 104 815,71 євро; на виконання умов додаткової угоди позивачем віднесено дану суму до складу доходу за 2015 рік, яка обліковується на рахунку 745 «Дохід від безоплатно одержаних активів» на загальну суму 2 467 509,00 грн.; в бухгалтерському обліку дана операція відображена проводкою по наступним рахункам: Дт 632 Кт 745; до перевірки надано додаткову угоду від 30 вересня 2015 року б/н до генерального договору від 31 січня 2009 року №1 між позивачем (покупець) та компанією Konica Minolta Business Solutions Europe GmbH (Німеччина) (продавець), відповідно до пункту 5.3 розділу 5 якої продавець списує дебіторську заборгованість покупця за поставлений товар шляхом надання безповоротної фінансової допомоги у сумі 137 755,03 євро; на виконання умов додаткової угоди позивачем віднесено дану суму до складу доходу за 2015 рік, яка обліковується на рахунку 745 «Дохід від безоплатно одержаних активів» на загальну суму 3 322 577,00 грн.; в бухгалтерському обліку дана операція відображена проводкою по наступним рахункам: Дт 632 Кт 745; до перевірки надано додаткову угоду від 31 грудня 2015 року б/н до генерального договору від 31 січня 2009 року №1 між позивачем (покупець) та компанією Konica Minolta Business Solutions Europe GmbH (Німеччина) (продавець), відповідно до пункту 5.3 розділу 5 якої продавець списує дебіторську заборгованість покупця за поставлений товар шляхом надання безповоротної фінансової допомоги у сумі 247 809,67 євро; на виконання умов додаткової угоди позивачем віднесено частину суми безповоротної фінансової допомоги (146 298,40 євро) до складу доходу за 2015 рік, яка обліковується на рахунку 745 «Дохід від безоплатно одержаних активів» на загальну суму 3 836 402,00 грн.; в бухгалтерському обліку дана операція відображена проводкою по наступним рахункам: Дт 632 Кт 745; загальний обсяг господарських операцій не відображених у 2015 році з Konica Minolta Business Solutions Europe GmbH (Німеччина) складає 12 158 242,00 грн.;

- звіт про КО за 2016 рік подано позивачем до ДФС України від 29 вересня 2017 року №, загальна сума КО, відображена у звіті, 138 532 962,00 грн.; перевіркою встановлено не задекларовані операції в поданому звіті про КО за 2016 рік, в саме: до перевірки надано додаткову угоду від 31 грудня 2015 року б/н до генерального договору від 31 січня 2009 року №1 між позивачем (покупець) та компанією Konica Minolta Business Solutions Europe GmbH (Німеччина) (продавець), відповідно до пункту 5.3 розділу 5 якої продавець списує дебіторську заборгованість покупця за поставлений товар шляхом надання безповоротної фінансової допомоги у сумі 247 809,67 євро; на виконання умов додаткової угоди позивачем віднесено частину суми безповоротної фінансової допомоги (101 511,27 євро) до складу доходу за 2016 рік, яка обліковується на рахунку 745 «Дохід від безоплатно одержаних активів» на загальну суму 2 954 061,00 грн.; в бухгалтерському обліку дана операція відображена проводкою по наступним рахункам: Дт 632 Кт 745; до перевірки надано додаткову угоду від 31 березня 2016 року б/н до генерального договору від 31 січня 2009 року №1 між позивачем (покупець) та компанією Konica Minolta Business Solutions Europe GmbH (Німеччина) (продавець), відповідно до пункту 5.3 розділу 5 якої продавець списує дебіторську заборгованість покупця за поставлений товар шляхом надання безповоротної фінансової допомоги у сумі 161 942,30 євро; на виконання умов додаткової угоди позивачем віднесено дану суму безповоротної фінансової допомоги до складу доходу за 2016 рік, яка обліковується на рахунку 745 «Дохід від безоплатно одержаних активів» на загальну суму 4 807 958,00 грн.; в бухгалтерському обліку дана операція відображена проводкою по наступним рахункам: Дт 632 Кт 745; до перевірки надано додаткову угоду від 30 червня 2016 року б/н до генерального договору від 31 січня 2009 року №1 між позивачем (покупець) та компанією Konica Minolta Business Solutions Europe GmbH (Німеччина) (продавець), відповідно до пункту 5.3 розділу 5 якої продавець списує дебіторську заборгованість покупця за поставлений товар шляхом надання безповоротної фінансової допомоги у сумі 93 319,98 євро; на виконання умов додаткової угоди позивачем віднесено дану суму безповоротної фінансової допомоги до складу доходу за 2016 рік, яка обліковується на рахунку 745 «Дохід від безоплатно одержаних активів» на загальну суму 2 527 229,00 грн.; в бухгалтерському обліку дана операція відображена проводкою по наступним рахункам: Дт 632 Кт 745; до перевірки надано додаткову угоду від 30 вересня 2016 року б/н до генерального договору від 31 січня 2009 року №1 між позивачем (покупець) та компанією Konica Minolta Business Solutions Europe GmbH (Німеччина) (продавець), відповідно до пункту 5.3 розділу 5 якої продавець списує дебіторську заборгованість покупця за поставлений товар шляхом надання безповоротної фінансової допомоги у сумі 95 024,60 євро; на виконання умов додаткової угоди позивачем віднесено дану суму безповоротної фінансової допомоги до складу доходу за 2016 рік, яка обліковується на рахунку 745 «Дохід від безоплатно одержаних активів» на загальну суму 2 762 909,00 грн.; в бухгалтерському обліку дана операція відображена проводкою по наступним рахункам: Дт 632 Кт 745; до перевірки надано додаткову угоду від 31 грудня 2016 року б/н до генерального договору від 31 січня 2009 року №1 між позивачем (покупець) та компанією Konica Minolta Business Solutions Europe GmbH (Німеччина) (продавець), відповідно до пункту 5.3 розділу 5 якої продавець списує дебіторську заборгованість покупця за поставлений товар шляхом надання безповоротної фінансової допомоги у сумі 134 998,17 євро; на виконання умов додаткової угоди позивачем віднесено дану суму безповоротної фінансової допомоги до складу доходу за 2016 рік, яка обліковується на рахунку 745 «Дохід від безоплатно одержаних активів» на загальну суму 3 837 000,00 грн.; в бухгалтерському обліку дана операція відображена проводкою по наступним рахункам: Дт 632 Кт 745; загальний обсяг господарських операцій не відображених у 2015 році з Konica Minolta Business Solutions Europe GmbH (Німеччина) складає 16 934 157,00 грн.

За наслідком розгляду заперечень на висновки акта перевірки, отриманих відповідачем 05 березня 2019 року, листом від 15 березня 2019 року №48327/10/26-15-14-02-02 заперечення залишено без задоволення, а висновки акта перевірки - без змін.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Підстави призначення та проведення перевірок контрольованих операцій регулюються вимогами статті 39 Податкового кодексу України та Порядку проведення перевірок платників податків з питань дотримання платниками податків принципу «витягнутої руки», який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 10 березня 2016 року №344 (далі по тексту - Порядок №344).

Відповідно до підпункту 39.1.1 пункту 39.1 статті 39 Податкового кодексу України платник податку, який бере участь у контрольованій операції, повинен визначати обсяг його оподатковуваного прибутку відповідно до принципу «витягнутої руки».

Згідно положень підпункту 39.5.2 пункту 39.5 статті 39 Податкового кодексу України перевірка з питань дотримання платником податків принципу «витягнутої руки» проводиться відповідно до положень глави 8 розділу II цього Кодексу з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Аналогічні положення містяться у пункті 2 розділу І Порядку №344.

Відповідно до пунктів 3, 4 розділу І Порядку №344 перевірка дотримання принципу «витягнутої руки» проводиться за наявності підстав, визначених підпунктами 39.5.2.1 підпункту 39.5.2 пункту 39.5 статті 39 розділу І та підпунктами 78.1.14-78.1.16 пункту 78.1 статті 78 глави 8 розділу II Кодексу. Перевірка платника податків з питань повноти нарахування і сплати податків під час здійснення контрольованих операцій за звітні періоди 2013 та 2014 років проводиться відповідно до положень глави 8 розділу II Кодексу з урахуванням особливостей, визначених статтею 39 розділу I Кодексу, у редакції, що діяла до 01 січня 2015 року, та цим Порядком.

Перевірка дотримання принципу «витягнутої руки» є документальною позаплановою перевіркою.

Відповідно до підпункту 39.5.2.1 підпункту 39.5.2 пункту 39.5 статті 39 Податкового кодексу України перевірка з питань дотримання платником податків принципу «витягнутої руки» може бути проведена контролюючим органом у разі надання платником податків документації з трансфертного ціноутворення відповідно до підпункту 39.4.4 пункту 39.4 цієї статті або у разі неподання платником податків чи подання з порушенням вимог пункту 39.4 цієї статті звіту про контрольовані операції або документації з трансфертного ціноутворення.

Згідно з підпунктами 78.1.14-78.1.16 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав:

у разі отримання документально підтвердженої інформації та даних, що свідчать про невідповідність умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки» та/або встановлення невідповідності умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки» у порядку, передбаченому підпунктом 39.5.1.1 підпункту 39.5.1 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу;

неподання платником податків або подання з порушенням вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення або у разі встановлення порушень під час моніторингу такого звіту або документації відповідно до вимог пунктів 39.4 і 39.5 статті 39 цього Кодексу;

отримано звіт про контрольовані операції, надісланий платником податків відповідно до пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу. У такому разі перевірка проводиться виключно з питань контролю трансфертного ціноутворення.

Відповідно до пунктів 1 - 2 розділу ІІ Порядку №344 за наявності підстав, визначених пунктом 3 розділу 1 цього Порядку, керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення про проведення перевірки дотримання принципу «витягнутої руки», яке оформлюється наказом.

Для прийняття рішення про проведення перевірки дотримання принципу «витягнутої руки» керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу направляє до Державної фіскальної служби України інформаційне повідомлення з обґрунтуванням підстав для проведення перевірки. Погодження або мотивоване заперечення надається ДФС протягом п`ятнадцяти робочих днів з дати отримання інформаційного повідомлення про проведення перевірки дотримання принципу «витягнутої руки». Наказ про проведення перевірки дотримання принципу «витягнутої руки» видається контролюючим органом після отримання від ДФС відповідного погодження.

За рішенням ДФС до участі в перевірках дотримання принципу «витягнутої руки» можуть бути залучені посадові особи ДФС та/або інших територіальних органів.

Абзацом третім підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено певні обмеження щодо предмету планової перевірки, а саме не є предметом документальної планової перевірки питання трансфертного ціноутворення, визначені статтею 39 цього Кодексу.

Разом із тим, як свідчать матеріали справи, що відповідач надав оцінку з питань звітності позивача щодо господарських операцій позивача з контрагентом Konica Minolta Business Solutions Europe GmbH (Німеччина), які відповідно до висновків акта перевірки віднесено до контрольованих операцій, у межах документальної планової виїзної перевірки.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Проте, відповідач не надав будь-яких доказів та відповідних обґрунтувань на підтвердження правових підстав для надання оцінки в межах документальної планової виїзної перевірки питанню повноти декларування контрольованих операцій у звіті, оскільки питання трансфертного ціноутворення не є предметом документальної планової перевірки.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази погодження ДФС проведення у відношенні позивача рішення про проведення перевірки дотримання принципу «витягнутої руки», яке мало бути оформлене наказом.

Суд також звертає увагу, що відповідно до пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Проте, відповідач у порушення зазначеної норми під час винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не прийняв до уваги подані позивачем заперечення на висновки акта перевірки, отримані ГУ ДПС у м. Києві 05 березня 2019 року, оскільки висновок про результати розгляду заперечень прийнято 15 березня 2019 року за №48327/10/26-15-14-02-02, в той час як оскаржуване податкове повідомлення-рішення датоване 13 березня 2019 року.

У свою чергу, невиконання вимог податкового законодавства в частині порядку та підстав призначення та проведення перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, а саме - компетенції у податкового органу на прийняття акта індивідуальної дії (податкового повідомлення-рішення).

Нормами Податкового кодексу України з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою для винесення наказу про проведення перевірки. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 16 лютого 2016 року (справа №826/12651/14) та у постанові Верховного Суду від 17 березня 2018 року (справа №1570/7146/12).

Тобто, у разі визнання перевірки незаконною, така перевірка відсутня як юридичний факт, що виключає наявність у податкового органу компетенції на прийняття акта індивідуальної дії (рішення, вимоги, податкового повідомлення-рішення). У такому випадку висновки акта перевірки, визнаної протиправною, не повинні оцінюватися судом. Податкові повідомлення-рішення, як акти індивідуальної дії, є протиправними та підлягають скасуванню в силу незаконності податкової перевірки та відсутності правових наслідків такої.

Такої ж позиції дотримується Верховний Суд, зокрема у постановах від 17 січня 2018 року провадження №К/9901/1895/18 по справі №1570/7146/12 (ЄДРСРУ №71692623), від 16 січня 2018 року у справі №2а/1570/4582/11, провадження №К/9901/924/18 (ЄДРСРУ №71630461).

Оскільки суд встановив, що відповідач порушив порядок проведення перевірки, а тому у нього відсутня компетенція на прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Доводи відповідача про порушення позивачем вимог 39.4 статті 39 Податкового кодексу України та вимог Порядку складання Звіту про КО, затвердженого наказом Мінфіну від 18 січня 2016 року №8, в частині неповного декларування у звіті про КО операцій з компанією Konica Minolta Business Solutions Europe GmbH (Німеччина) за 2015 звітний рік у сумі 12 158 242,00 грн. та за 2016 звітний рік у сумі 16 934 157,00 грн., не спростовують факту незаконності проведення перевірки позивача, а тому підстави для надання їм правової оцінки відсутні. Крім того, виявлені незаконною перевіркою порушення не вважаються такими, що встановлені у встановленому законом порядку.

Аналогічна позиція щодо відсутності підстав оцінювати висновки незаконної перевірки викладена зокрема у постановах Верховного Суду від 21 лютого 2018 року №К/9901/1970/17, від 22 вересня 2020 року у справі №520/8836/18.

При цьому у пункті 18 постанови від 22 вересня 2020 року у справі №520/8836/18 Верховний Суд зауважив, що з урахуванням того, що при оскарженні податкового повідомлення-рішення платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом законодавства щодо проведення перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність такого рішення, і при цьому,таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу.

Колегія суддів вважає, що встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення, а тому відсутня необхідність перевірки порушення позивачем вимог Податкового кодексу України, як підстави для донарахування суми грошового зобов`язання.

Верховний Суд у постановах від 23 січня 2018 року у справі №804/12558/14 та від 21 травня 2020 року у справі №208/6557/16-а(2-а/208/219/16) вказав також, що у випадку незаконності перевірки прийнятий за результатами її проведення акт індивідуальної дії автоматично підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 13 березня 2019 року № є протиправним та підлягає скасуванню.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідач не довів правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ДП «Коніка Мінолта Україна» підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов задоволено, на користь позивача належить присудити сплачену ним суму судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Дочірнього підприємства «Коніка Мінолта Україна» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 13 березня 2019 року №.

3. Стягнути на користь Дочірнього підприємства «Коніка Мінолта Україна» понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 363,86 грн. (чотири тисячі триста шістдесят три гривні вісімдесят шість копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дочірнє підприємство «Коніка Мінолта Україна» (03022, м. Київ, вул. Смольна, буд. 9; ідентифікаційний код 14281534);

Головне управління ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19; ідентифікаційний код 39439980).

Суддя В.А. Кузьменко