Справа № 300/891/20
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2021 р. справа № 300/891/20

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Суддя Остап`юк С.В.,

за участю секретаря Баточенко О.-А.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача, в режимі відеоконференції, ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції України про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку, -

ВСТАНОВИВ:

28.04.2020 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Державної екологічної інспекції України (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу від 25.03.2020 за №87-о, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

04.05.2020 ухвалою суду подану позовну заяву залишено без руху для усунення її недоліків, які позивач у встановлений судом, а також продовжений процесуальним законом у зв`язку із запровадженням урядом України карантинних заходів строк усунув.

07.07.2020 суд відкрив провадження за цим адміністративним позовом, а справу призначив до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд, 07.08.2020 постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання в справі, за наслідками якого, виконавши завдання підготовчого провадження, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Позивач вказав на протиправність наказу від 25.03.2020 за №87-о про звільнення його посади начальника Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Івано-Франківської області.

Підставами, що обґрунтовують позовні вимоги позивач зазначив відсутність фактичного поновлення його на посаді згідно наказу №43-о від 18.02.2020, недотримання роботодавцем норм законодавства щодо вивільнення працівника, які полягали в невиконанні відповідачем обов`язку запропонувати позивачу всі інші вакантні посади або роботи на тому самому підприємстві.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, в якому проти позову заперечив, мотивуючи тим, що позивач поновлений на посаді наказом від 18.02.2020, повідомлений про наступне вивільнення не пізніше ніж за 30 календарних днів та звільнений на підставі пункту 1-1 частини 1 та абзацу першого частини 3 статті 87 Закону України «Про державну службу», що на момент попередження та звільнення не створювало у відповідача обов`язку, а тільки надавало можливість пропонувати державному службовцю будь-яку вакантну посаду державної служби у тому самому державному органі (за наявності).

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши докази, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановила таке.

Наказом Державної екологічної інспекції України від 27.01.2020 за №43-о, на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 у справі №3000/2221/19 ОСОБА_1 поновлений на посаді начальника Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області - головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Івано-Франківської області.

25.02.2020 відповідач, письмовим попередженням від 25.02.2020, на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №102 та свого наказу від 08.02.2019 №61 попередив позивача про його наступне вивільнення з посади та наступне припинення трудового договору відповідно до пункту 1-1 частини 1 та абзацу першого частини 3 статті 87 Закону України «Про державну службу» у зв`язку із ліквідацією Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області та скороченням посади начальника Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області - головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Івано-Франківської області.

Відповідач не пропонував ОСОБА_1 жодних вакантних посад, а 25.03.2020 оскаржуваним наказом за №87-о звільнив позивача з посади.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає, що вирішуючи відповідно до статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України питання про те, яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, суд виходить з положень нормативних актів в редакціях, що діяли на момент виникнення цих правовідносин та зазначає зміст норм права відповідно до них.

Частина друга та третя статті п`ятої Закону України «Про державну службу» №2889-VIII від 10.12.2015 (далі - Закон) встановлюють, що відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Пункт 4 частини першої статті 83 Закону ініціативу суб`єкта призначення відносить до підстав припинення державної служби.

Відповідно до пункту 1-1 частини 2 статті 87 Закону підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є ліквідація державного органу.

Стаття 87 Закону, в редакції чинній станом на момент попередження позивача про наступне вивільнення 25.02.2020, а також на момент його звільнення та припинення державної служби - 25.03.2020, визначала, що суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів. Суб`єкт призначення або керівник державної служби може пропонувати державному службовцю будь-яку вакантну посаду державної служби у тому самому державному органі (за наявності). При цьому не застосовуються положення законодавства про працю щодо обов`язку суб`єкта призначення отримання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на звільнення.

Суд зазначає, що статтею 87 Закону в редакції чинній на момент звільнення позивача, визначено підстави для припинення державної служби, а також порядок і процедуру такого припинення.

Як наслідок, з урахуванням положень статті 5 Закону, до спірних правовідносин в частині виконання суб`єктом призначення обов`язку запропонувати всі вакантні посади при попереджені про наступне вивільнення положення Кодексу законів про працю України застосуванню не підлягають, а до спірних відносин слід застосовувати положення Закону.

Суд зазначає, що при розгляді спору про звільнення працівника у зв`язку з ліквідацією установи (державного органу) необхідно з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація установи, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №102 «Питання реалізації Концепції реформування системи державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища» в структурі Державної екологічної інспекції України відбувається реформування, в рамках якого деякі територіальні органи інспекції об`єднуються і утворюються міжтериторіальні.

В додатку 1 постанови вказуються інспекції, що підлягають ліквідації, в додатку №2 - які створюються.

Таким чином, відповідно до вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України підлягають ліквідації Державна екологічна інспекція в Івано-Франківській області та Державна екологічна інспекція у Чернівецькій області з утворенням міжтериторіальної структури - Державної екологічної інспекції Карпатського округу.

Державною екологічною інспекцією України видано наказ від 08.02.2019 №61 "Про ліквідацію Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області", яким вирішено ліквідувати як юридичну особу публічного права Державну екологічну інспекцію в Івано-Франківській області, утворено ліквідаційну комісію та призначено голову ліквідаційної комісії.

Відповідно до положень частини першої статі 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняє свою діяльність, передаючи все своє майно, права та обов`язки іншим юридичним особам - правонаступникам внаслідок реорганізації (через злиття, приєднання, поділ, перетворення) або ліквідації.

Тобто, при реорганізації юридична особа припиняється, але її права та обов`язки в порядку правонаступництва переходять до нової (іншої) юридичної особи. При цьому до правонаступника переходять обов`язки не тільки в частині майнових прав, а й трудових відносин, в тому числі обов`язок щодо працевлаштування працівника (переведення працівника на іншу роботу).

Ліквідація юридичної особи публічного права здійснюється розпорядчим актом органу державної влади, органу місцевого самоврядування або уповноваженою на це особою. У цьому акті має бути наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої особи або їх передачі іншим органам виконавчої влади. Якщо таке обґрунтування наведене, то у такому випадку має місце ліквідація юридичної особи публічного права, а якщо ні, то саме посилання на те, що особа ліквідується, є недостатнім. У зв`язку з цим при вирішенні спорів щодо поновлення на роботі працівників юридичної особи публічного права, про ліквідацію яких було прийнято рішення, судам належить, крім перевірки дотримання трудового законодавства щодо таких працівників, з`ясовувати фактичність такої ліквідації (чи мала місце у цьому випадку реорганізація). При вирішенні зазначеної категорії спорів підлягає оцінці і правовий акт, що став підставою ліквідації, зокрема: припинено виконання функцій ліквідованого органу чи покладено виконання цих функцій на інший орган.

Встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) установи, що ліквідується не виключає, а передбачає зобов`язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи.

Аналогічна позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом України у постановах від 04.03.2014 №21-8а14, від 27.05.2014 №21-108а14, від 28.10.2014 №21-484а14, від 19.01.2016 №21-2225а15 та була підтримана Верховним Судом у постановах від 10 жовтня 2018 року по справі № 816/979/17, від 20 червня 2018 року по справі №П/811/3349/15.

Таким чином, у випадку ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) установи, обов`язок щодо працевлаштування (пропозиції про працевлаштування згідно статті 49-2 КЗпП) працівників ліквідованої установи (організації) поширюється не лише на цю установу (організацію), а й на відповідну новостворену установу (організацію), оскільки, як зазначено Верховним Судом України, роботодавцем у такому випадку є держава, а не окрема установа, що діє від імені держави.

Зі змісту Положення про Державну екологічну інспекцію в Івано-Франківській області та Положення про Державну екологічну інспекцію Карпатського округу, суд дійшов висновку, що зміст повноважень, завдань і функцій свідчить про те, що фактично відбулася реорганізація функцій, віднесених до повноважень двох державних органів, шляхом ліквідації таких державних органів - Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській та Чернівецькій областях з одночасним створенням Державної екологічної інспекції Карпатського округу як структурного підрозділу Державної екологічної інспекції України. Функції та повноваження вказаних територіальних органів, які ліквідуються покладено на новоутворений територіальний орган, як структурний підрозділ апарату Державної екологічної інспекції України.

Як наслідок, судом встановлена наявність підстав для припинення державної служби позивача за ініціативою суб`єкта призначення - відповідача, що передбачена пунктом 1-1 частини 1статті 87 Закону.

Також є дотриманим відповідачем обов`язок завчасного попередження про наступне вивільнення в межах строків встановлених законом.

З приводу доводів позивача про те, що поновлення позивача на роботі на підставі судового рішення у справі №300/2221/19 не відбулося, оскільки він не був фактично допущений до виконання обов`язків суд констатує, що предметом спору у даній справі є правомірність наказу відповідача № 87-о від 25.03.2020 про звільнення ОСОБА_1 , а тому підстав позову не обґрунтовують.

Крім того, такі доводи суперечать положенням частини 2 статті 65 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до якого рішення про поновлення на роботі вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача.

За наслідками судового дослідження обставин та правових підстав, якими обґрунтовано вимоги позову ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції України про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд прийшов до висновку про відсутність фактичних та правових підстав для задоволення позову, вимоги позивача необґрунтовані, а в їх задоволенні слід відмовити.

Судових витрат, які підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у справі не має.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Державної екологічної інспекції України (Новопечерський провулок, будинок 3, корпус 2, місто Київ, індекс 01042, ) про визнання протиправним та скасування наказу за № 87-о від 25.03.2020 "Про звільнення ОСОБА_1 ", поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.асниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Остап`юк С.В.

Рішення складене в повному обсязі 27 травня 2021 р.