Справа № 160/13332/20
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2021-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 травня 2021 року м. Дніпросправа № 160/13332/20
Суддя І інстанції Ільков В.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Сафронової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Трошиної А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Державної податкової служби України

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДСПЕКТР» до відповідача 1: Державної податкової служби України, відповідача 2: Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Будспектр» звернулося з вищевказаним позовом до суду в якому, просило:

- визнати протиправною бездіяльність Державної податкової служби України (, адреса: 04053, м. Київ, Львівська пл., 8) щодо невнесення до інтегрованої картки платника, на якій обліковуються розрахунки ТОВ «БУДСПЕКТР» () з бюджетом, а також інших інформаційних систем ДПС, інформації про відсутність у ТОВ «БУДСПЕКТР» () податкового боргу на підставі податкового повідомлення-рішення від 02.10.2017 №, що є відкликаним, а також пені та інших штрафних санкцій, пов`язаних з несплатою та/або несвоєчасною сплатою податкового боргу згідно податкового повідомлення-рішення від 02.10.2017 року №;

- зобов`язати Державну податкову службу України (, адреса: 04053, м. Київ, Львівська пл., 8) виключити з інтегрованої картки платника, на якій обліковуються розрахунки ТОВ «БУДСПЕКТР» () з бюджетом, а також інших інформаційних систем ДПС, інформацію про наявність у ТОВ «БУДСПЕКТР» () податкового боргу згідно податкового повідомлення-рішення від 02.10.2017 №, що є відкликаним, а також пені та інших штрафних санкцій, пов`язаних з несплатою та/або несвоєчасною сплатою податкового боргу згідно податкового повідомлення-рішення від 02.10.2017 №.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за позивачем обліковується податковий борг, за податковим повідомленням-рішенням від 02.10.2016 № . Разом із тим, вказане податкове повідомлення-рішення було скасоване в адміністративному порядку за рішенням ДФС України про результати розгляду скарги від 12.12.2017 року № 29605/444-901-11-01-02-78.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 січня 2021 року позов було задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ДПС України подала апеляційну, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що відповідно до положень Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року № 422 (далі Порядок №422) ІКП відкриваються та інформація до неї вноситься органом ДПС, в якому платник перебуває за основним місцем обліку. ДПС України безпосередньо не здійснює функцій з обліку платників податків. ІКП з податку на додану вартість позивача за спірний період сформована та надана до матеріалів справи саме ГУ ДПС у Дніпропетровській області.

В письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції. Також представником позивача було подана письмова заява в якій останній просить розподілити судові витрати відповідно до положень ст. 139 КАС України та стягнути з ДПС України на користь позивача судові витрати , пов`язані з наданням професійної правничої допомоги адвоката у розмірі 3000 грн.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ДПС України підьтриав вимоги апеляційної скарги з викладених уній підстав, неявка представника товариства через участь адвоката Смолова К.В. на заході з підвищення кваліфікації не може бути визнана поважною причиною неявки в судове засідання апеляційної інстанції.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що На підставі п.п.19.1.1 п.19.1 ст.19, п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75, ст.76 Податкового кодексу України, Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «Будспектр» за липень 2017 року.

За результатами перевірки 15.09.2017 року складено акт №11983/04-36-12-03/34655184, у висновку якого зазначено про заниження суми податкового зобов`язання, заявленого у податковій декларації на 1266955 гривень.

Наведені висновки обґрунтовані тим, що ТОВ «Будспектр» в порушення п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України не включено до складу податкових зобов`язань липня 2017 року суму ПДВ за податковими накладними: №№ 124, 123, 122, 114, 115, 116, 128, 99 від 31.07.2017 року, які зареєстровані 15.08.2017 року, № 102 від 27.07.2017 року, яка зареєстрована 09.08.2017 року, №№ 120, 117, 128 від 27.07.2017 року, які зареєстровані 15.08.2017 року, №№ 81, 75 від 27.07.2017 року, які зареєстровані 14.08.2017 року, № 87 від 27.07.2017 року, яка зареєстрована 11.08.2017 року, № 111 від 27.07.2017 року, яка зареєстрована 10.08.2017 року, № 119 від 26.07.2017 року, яка зареєстрована 04.08.2017 року, № 127 від 26.07.2017 року, яка зареєстрована 15.08.2017 року, № 98 від 26.07.2017 року, яка зареєстрована 09.08.2017 року, № 101 від 26.07.2017 року, яка зареєстрована 27.07.2017 року, № 99 від 26.07.2017 року, яка зареєстрована 10.08.2017 року, № 125 від 26.07.2017 року, яка зареєстрована 28.07.2017 року, № 77 від 26.07.2017 року, яка зареєстрована 11.08.2017 року, № 76 від 26.07.2017 року, яка зареєстрована 11.08.2017 року, № 111 від 26.07.2017 року, яка зареєстрована 31.07.2017 року, № 118 від 26.07.2017 року, яка зареєстрована 15.08.2017 року, № 151 від 26.07.2017 року, яка зареєстрована 14.08.2017 року, № 109 від 26.07.2017 року, яка зареєстрована 31.07.2017 року, № 112 від 26.07.2017 року, яка зареєстрована 01.08.2017 року, № 114 від 26.07.2017 року, яка зареєстрована 02.08.2017 року, № 117 від 26.07.2017 року, яка зареєстрована 04.08.2017 року.

Внаслідок чого встановлено відхилення задекларованих платником показників суми податкового зобов`язання (рядок 18) на 1266955 гривень.

02.10.2017 року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області прийнято: податкове повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість за податковим зобов`язанням у сумі 1266955 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 316738,75 гривень.

20.09.2017 року ТОВ «БУДСПЕКТР» були подані заперечення до ГУ ДФС у Дніпропетровській області на акт камеральної перевірки за липень 2017 року від 15.09.2017 року №11983/04-36-12-03/34655184.

За результатами розгляду заперечення позивача, ТОВ «БУДСПЕКТР» та матеріалів справи встановлено, що розбіжності даних податкової декларації з ПДВ від 18.08.2017 року № та даних ЄРПН складають 1 266 954,84 грн., тобто висновки, викладені у акті перевірки правомірні, відповідають нормам чинного законодавства та залишено без змін.

У подальшому, ТОВ «БУДСПЕКТР» скористались правом передбаченим п.56.1 ст.56 ПК України та подали скаргу до ДФС України (вх. № 45023/6 від 17.10.2017 року) на податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 02.10.2017 року № .

За результатами розгляду вищезазначеної скарги, ДФС України (рішення ДФС України від 12.12.2017 року №29605/444-901-11-01-02-78) встановлено, що виявлення розбіжності даних податкової декларації та даних ЄРПН є підставою для проведення контролюючим органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг, отже, висновки акта камеральної перевірки від 15.09.2017 року №119983/04-36-12-03/34655184 про заниження ТОВ «БУДСПЕКТР» ПДВ з вищевикладеним є передчасними та керуючись гл.4 розд. II ПКУ скасувало ППР ГУ ДФС у Дніпропетровській області № від 02.10.2017 року.

Отже, рішенням ДПС України податкове повідомлення-рішення № від 02.10.2017 року було скасовано.

25.01.2019 року Головне управління ДФС у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ТОВ «Будспектр», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Дніпра, в якому просили суд:

- стягнути податковий борг з Товариства з обмеженою відповідальністю Будспектр () на користь держави в сумі 1 634 295,75 грн. шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, що обслуговують такого платника податків.

В обґрунтування позовних вимог Головне управління ДФС у Дніпропетровській області зазначили, що за товариством в інтегрованих картках платника податків обліковується податковий борг по податку на додану вартість у сумі 1 634 295,75 грн., який виник в результаті несплати у встановлений термін суми грошового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом згідно податкового-повідомлення рішення від 02.10.2017 року № на суму 1 583 693,75 грн. та нарахованої пені. У зв`язку із несплатою сум податкового боргу контролюючим органом сформовано та направлено відповідачу податкову вимогу від 12.03.2018 року № 30009-17/62 на суму 1 634 231,38 грн. Однак, сума боргу не сплачується відповідачем добровільно, а тому підлягає примусовому стягненню.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.05.2019 року, яке набрало законної сили, по справі №160/815/19 у задоволенні адміністративного позову Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до ТОВ «Будспектр», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м.Дніпра, про стягнення боргу, було відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.09.2019 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.05.2019 року в адміністративній справі №160/815/19, було залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 21.01.2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.05.2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10.09.2019 року.

У подальшому позивач ТОВ «БУДСПЕКТР» неодноразово звертався до податкового органу з метою виключення зазначеного податкового боргу з ІКП.

Однак, за наслідком таких звернень, товариством були отримані відповіді, у яких було зазначено про наявність податкового боргу по ТОВ «БУДСПЕКТР» в ІКП у сумі 1730125 грн., який сформовано за рахунок податкового повідомлення-рішення від 02.10.2017 року №, нарахованої пені поновленої ППР та сум несвоєчасної сплати податкових зобов`язань з ПДВ по податковій звітності з ПДВ, починаючи з січня 2018 року. Окрім цього зазначено, що ДПС України розглядає питання щодо можливості виключення з інтегрованої картки платника податків інформації щодо податкового боргу по ТОВ «БУДСПЕКТР».

На теперішній час в інтегрованій картці платника податків ТОВ «БУДСПЕКТР» обліковується інформація щодо наявності податкового боргу по ТОВ «БУДСПЕКТР» за податковим повідомленням-рішенням від 02.10.2017 року №.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що у контролюючого органу не було передбачених чинним податковим законодавством підстав для відмови позивачу у виключені запису про наявність податкового боргу, згідно скасованого податковим органом ППР від 02.10.2017 року №, оскільки за результатами розгляду вищезазначеної скарги, ДФС України (рішення ДФС України від 12.12.2017 року) було встановлено, що виявлення розбіжності даних податкової декларації та даних ЄРПН є підставою для проведення контролюючим органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг, отже, висновки акта камеральної перевірки від 15.09.2017 року №119983/04-36-12-03/34655184 про заниження ТОВ «БУДСПЕКТР» ПДВ з вищевикладеним є не доведеними та передчасними.

За таких обставин суд першої інстанції визнав протиправною бездіяльність Державної податкової служби України щодо невнесенн віповідних змін до ІТК платника та зобов`язав Державну податкову службу України виключити з інтегрованої картки платника, відповідні показники.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині визнання протиправними дій саме ДПС України та зобов`язання останнього вчинити певні дії виходячи з наступного.

У Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року № 422 (далі Порядок №422) зазначено, що інтегрована картка платника це форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами; інформаційна система органів ДФС інтегрована структура, що складається з одного чи більшої кількості процесів, компонентів апаратного та програмного забезпечення, засобів та персоналу, що забезпечує можливість задоволення встановленої потреби або цільової функції.

Відповідно до пункту 1 розділу 2 Порядку № 422 з метою забезпечення контролю за коректністю відображення інформації в інформаційній системі органів ДФС при відкритті/закритті ІКП підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень, проводиться щоденний контроль шляхом формування реєстрів перевірки записів за напрямами: відповідність форм відкритих ІКП затвердженому переліку форм ІКП; відповідність відкритої ІКП за видами бюджетів та платежів як для юридичних, так і для фізичних осіб відповідно до затвердженого переліку форм ІКП; наявність нарахованих сум, сум податкового боргу, заборгованості з єдиного внеску та переплати за платежами, за якими не передбачено подання платником податкової звітності до органу ДФС (крім платежів, які контролюються органами ДФС в частині актів перевірок); наявність відкритої ІКП за платником, який знятий з обліку в органі ДФС; наявність у платника, якого виключено з реєстру платників певного податку, відкритої ІКП без ознаки платник відсутній в реєстрі; наявність нарахованих сум, сум податкового боргу, заборгованості з єдиного внеску в ІКП зі спеціальним кодом Платежі до з`ясування; одночасна наявність показника переплати та невиділеного (незафіксованого) податкового боргу з грошового зобов`язання (заборгованості (без пені)) в ІКП; від`ємне значення переплати та/або боргу (заборгованості) в ІКП.

Пунктом 2 розділу 2 Порядку № 422 встановлено, що розбіжності не пізніше наступного робочого дня з дня їх виявлення відпрацьовуються підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень, шляхом усунення помилок: у разі виявлення невідповідностей між відкритими в інформаційній системі органів ДФС ІКП та затвердженим Переліком форм ІКП здійснюється перекодування ІКП на відповідну форму обліку ІКП; у разі сплати новоствореним платником, який не включений до реєстру платників певного податку, кошти розносяться до ІКП зі спеціальним кодом «Платежі до з`ясування». Відпрацювання ІКП зі спеціальним кодом «Платежі до з`ясування» здійснюється згідно з пунктом 3 глави 2 розділу ІІІ цього Порядку.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм суд першої інстанції дійшов вірних висновків, що відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом. Відповідно, у разі скасування вимоги про сплату податкового боргу, контролюючий орган повинен вчинити дії щодо відображення/коригування у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.

Матеріалами справи підтверджено відсутність податкового боргу, згідно ППР від 02.10.2017 року №, у позивача, що також не спростовано відповідачем.

На підставі інформації з інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів адміністративного оскарження, про результати адміністративного оскарження (рішення органу ДФС про результати розгляду скарги (заяви)) та у разі, якщо донарахована/зменшена сума з урахуванням її складових (платіж, санкція, пеня) у повному обсязі підтверджується (статус документа в підсистемі, що забезпечує відображення результатів КПР, змінюється на «Вручено, адміністративний розгляд») та якщо з урахуванням законодавчо встановлених строків вона вважається узгодженою, то в ІКП відображаються облікові показники (операції) щодо донарахування (поновлення у разі попереднього виключення з обліку) зменшення такої суми.

У разі якщо за результатами адміністративного оскарження донарахована/зменшена сума з урахуванням її складових (платіж, санкція, пеня) у повному обсязі скасовується (статус документа в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, змінюється на «Скасовується в адміністративному порядку»), в ІКП відображення облікових показників не проводиться.

Відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо узгоджених сум нарахованих грошових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом.

Аналогічна правова позиція вже була висловлена Верховним Судом у постанові від 23.04.2019 у справі №825/3211/15-а.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у своїй постанові від 01.07.2020 року у справі 640/8980/19 наголошує, що відображенням в електронному кабінеті, інтегрованій картці та інших інформаційних системах ДПС інформації про наявність у платника податків грошового зобов`язання (в т.ч. нарахування пені) на підставі податкового повідомлення-рішення, що вважається скасованим, порушуються права платника податків.

Наявність в інтегрованій картці платника неправомірно обліковуваного податкового боргу, дає право контролюючим органам застосовувати положення статті 87 Податкового кодексу України відповідно до якої поточна сплата платником податків його самостійно нарахованих податкових зобов`язань зараховується в рахунок сплати податкового боргу.

Отже, в інтегрованій картці платника одночасно погашається податковий борг, який обліковується протиправно, а також виникає новий борг за самостійно нарахованими платником податковими зобов`язаннями, що в подальшому може привести до застосування штрафних санкцій за їх несвоєчасну сплату та нарахування пені. Отже, неправомірне відображення в інтегрованій картці платника сум грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, має безпосередній вплив на господарську діяльність платника у зв`язку із потенційним понесенням ним додаткових витрат.

Визнання податкового повідомлення-рішення скасованим, з однієї сторони, нівелює обов`язок платника податків зі сплати донарахованих таким податковим повідомленням-рішенням грошових зобов`язань, а з іншої виключає наявність правових підстав для відображення відповідних грошових зобов`язань в інтегрованій картці платника. Водночас, протиправне відображення грошових зобов`язань в інтегрованій картці платника без належних правових підстав, очевидно вказує на порушення прав платника податків та необхідність проведення коригування даних інтегрованої картки платника в цілях поновлення порушених прав.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у контролюючого органу не було передбачених чинним податковим законодавством підстав для відмови позивачу у виключені запису про наявність податкового боргу, згідно скасованого податковим органом ППР від 02.10.2017 року №, оскільки за результатами розгляду вищезазначеної скарги, ДФС України (рішення ДФС України від 12.12.2017 року) було встановлено, що виявлення розбіжності даних податкової декларації та даних ЄРПН є підставою для проведення контролюючим органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг, отже, висновки акта камеральної перевірки від 15.09.2017 року №119983/04-36-12-03/34655184 про заниження ТОВ «БУДСПЕКТР» ПДВ з вищевикладеним є не доведеними та передчасними.

Аналогічна правова позиція викладалась Верховного Суду у постанові від 25.03.2020 року (справа №826/9288/18).

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, зазначеного у постанові від 19.02.2019 року у справі №825/999/17, належним способом захисту, що відновить порушені права товариства, є коригування в інформаційній системі органів ДФС даних інтегрованої картки. Фактично, визнається порушення прав платника податків безпідставними записами в інтегрованій картці платника, а також право платника податків на поновлення відповідних прав шляхом коригування відповідних даних, за умови відсутності правових підстав у контролюючого органу для здійснення відповідних донарахувань та внесення відповідних даних до інформаційних систем.

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що контролюючий орган допустив протиправну бездіяльність щодо невнесення до інтегрованої картки платника.

В той же час визнавши протиправною бездіяльності Державної податкової служби України щодо невнесення до інтегрованої картки платника, на якій обліковуються розрахунки ТОВ «БУДСПЕКТР» з бюджетом, а також інших інформаційних систем ДПС, інформації про відсутність у ТОВ «БУДСПЕКТР» податкового боргу на підставі податкового повідомлення-рішення від 02.10.2017 року №, що є відкликаним, а також пені та інших штрафних санкцій, пов`язаних з несплатою та/або несвоєчасною сплатою податкового боргу згідно податкового повідомлення-рішення від 02.10.2017 року №, а також зобов`язавши Державну податкову служби України виключити з інтегрованої картки платника, на якій обліковуються розрахунки ТОВ «БУДСПЕКТР» з бюджетом, а також інших інформаційних систем ДПС, інформацію про наявність у ТОВ «БУДСПЕКТР» податкового боргу згідно податкового повідомлення-рішення від 02.10.2017 №, що є відкликаним, а також пені та інших штрафних санкцій, пов`язаних з несплатою та/або несвоєчасною сплатою податкового боргу згідно податкового повідомлення-рішення від 02.10.2017 року № ,суд першої інстанції не взяв до уваги наступні положення Порядку № 422.

Так відповідно до абз. 13 п.1 Розділу ІІ вказаного Порядку органу ДФС , в якому перебуває платник за основним місцем обліку, надається доступ до ІКП, відкритих за основним місцем обліку, для внесення відповідної інформації, а за неосновним місцем обліку в режимі перегляду.

Відповідно до абз. 14 п. 1 Роздіул ІІ Порядку № 422 органу ДФС , в якому перебуває платник за неосновним місцем обліку, надається доступ до ІКП, відкритих за неосновним місцем обліку, для внесення відповідної інформації.

В абзаці 15 пункту 1 Розділу ІІ Порядку № 422 зазначено, що з метою перегляду інформації про платника, включаючи всі його філії та підрозділи, незалежно від того, в якому органі ДФС вони перебувають на обліку, органу ДФС, в якому платник перебуває на обліку за основним місцем, надається право доступу до ІКП таких філій та підрозділів та забезпечується можливість перегляду узагальненої інформації щодо стану розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами в цілому з урахуванням відповідних показників за такими підрозділами.

За таких обставин у платників податків наявний такий спосіб захисту порушеного права як зобов`язання податкового органу, в якому платник податків перебуває на податковому обліку, внести зміни до інтегрованої картки платника, а не ДПС України як це помилково зробив суд першої інстанції.

Виходячи з викладеного колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасування з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо невнесення до інтегрованої картки платника, на якій обліковуються розрахунки ТОВ «БУДСПЕКТР» з бюджетом, а також інших інформаційних систем ДПС, інформації про відсутність у ТОВ «БУДСПЕКТР» податкового боргу на підставі податкового повідомлення-рішення від 02.10.2017 року №, що є відкликаним, а також пені та інших штрафних санкцій, пов`язаних з несплатою та/або несвоєчасною сплатою податкового боргу згідно податкового повідомлення-рішення від 02.10.2017 року №. Та зобов`язання Головне управління ДПС у Дніпропетровській області виключити з інтегрованої картки платника, на якій обліковуються розрахунки ТОВ «БУДСПЕКТР» з бюджетом, а також інших інформаційних систем ДПС, інформацію про наявність у ТОВ «БУДСПЕКТР» податкового боргу згідно податкового повідомлення-рішення від 02.10.2017 №, що є відкликаним, а також пені та інших штрафних санкцій, пов`язаних з несплатою та/або несвоєчасною сплатою податкового боргу згідно податкового повідомлення-рішення від 02.10.2017 року №.

Щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У ситуації, що розглядається, Адвокатське об`єднання «Білі Комірці» відповідно до договору про надання правової допомоги № 26/20 від 18.02.20 р. надавало послуги з супроводження судового оскарження бездіяльності контролюючого органу, яка полягає у не внесенні актуальної інформації в інтегровану картку платника податку щодо відсутності податкового боргу ТОВ « БУДСПЕКТ» за скасованим податковим повідомленням-рішенням від 02.10.2017 року № 001917120, а також судового оскарження податкового повідомлення-рішення, винесеного за наслідком проведення камеральної перевірки, результати якої оформлені актом № 1668/04-36-51-30/34655184 від 15.01.20 р.

Заявлені вимоги позивача щодо повернення йому витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 грн. ґрунтуються на тому, що згідно з договірними умовами адвокат здійснив аналіз апеляційної скарги ДПС України у вказаній справі, розробив правову позицію, направив копію відзиву на апеляційну скаргу сторонам, подав відзив на апеляційну скаргу до Третього апеляційного адміністративного суду.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу суд апеляційної інстанції надає оцінку правовій позиції викладеній у відзиві на апеляційну скаргу та яка фактично збігається зі змістом викладеним у позовній заяві, та яка не була покладена в основу постанови суду апеляційної інстанції. При винесенні рішення судом апеляційної/ї інстанції були взяті до уваги доводи апеляційної скарги з приводу належного суб`єкта владних повноважень в межах компетенції якого знаходиться поновлення порушених прав позивача, що стало підставою скасування рішення суду першої інстанції та часткового задоволення апеляційної скарги.

Крім того колегія суддів зазначає, що на час апеляційного провадження між учасниками вже була сформована правова позиція, у тому числі щодо захисту прав та інтересів позивача та доводів відповідача. Відзив на апеляційну скаргу фактично ґрунтується на правових позиціях викладених в позовній заяві. Також слід зазначити, що надсилання відповідачу відзиву та подання його до суду апеляційної інстанції носить організаційно-технічний характер і не може охоплюватися поняттям «правнича допомога».

З урахуванням усіх вищезазначених обставин, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для задоволення заяви позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 315, ст.ст. 134, 139, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 січня 2021 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДСПЕКТР» задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо невнесення до інтегрованої картки платника, на якій обліковуються розрахунки ТОВ «БУДСПЕКТР» з бюджетом, а також інших інформаційних систем ДПС, інформації про відсутність у ТОВ «БУДСПЕКТР» податкового боргу на підставі податкового повідомлення-рішення від 02.10.2017 року №, що є відкликаним, а також пені та інших штрафних санкцій, пов`язаних з несплатою та/або несвоєчасною сплатою податкового боргу згідно податкового повідомлення-рішення від 02.10.2017 року №.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області виключити з інтегрованої картки платника, на якій обліковуються розрахунки ТОВ «БУДСПЕКТР» з бюджетом, а також інших інформаційних систем ДПС, інформацію про наявність у ТОВ «БУДСПЕКТР» податкового боргу згідно податкового повідомлення-рішення від 02.10.2017 №, що є відкликаним, а також пені та інших штрафних санкцій, пов`язаних з несплатою та/або несвоєчасною сплатою податкового боргу згідно податкового повідомлення-рішення від 02.10.2017 року №.

Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок їх бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДСПЕКТР» сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні).

У задоволенні позовних вимог заявлених до ДПС України відмовити.

У задоволенні заяви про відшкодування витрат на оплату правничої допомоги відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі постанова складена 20 травня 2021 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова