Справа № 160/2604/21
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 травня 2021 року м. Дніпросправа № 160/2604/21
Суддя І інстанції Ніколайчук С.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Мельника В.В.,

за участю секретаря судового засідання Трошиної А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року у справі заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Аском Сервіс» про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аском Сервіс» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аском Сервіс» звернулось до суду з вищевказаним позовом, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 10.02.2021 року №495 про призначення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Аском Сервіс»

Крім того, 24 лютого 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Аском Сервіс» подало до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить:

- зупинити дію наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 10.02.2021 року №495 та заборонити Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області проводити документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «АСКОМ СЕРВІС» з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства з 24.02.2021 року тривалістю 20 робочих днів за період діяльності з 01.07.2017 року по 30.09.2020 року, призначену наказом від 10.02.2021 року №495, виданим Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, до вступу в законну силу судового рішення по даній справі, про що винести відповідну ухвалу.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року заяву про забезпечення позову задоволено частково.

Зупинено дію наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 10.02.2021 року №495.

У задоволенні решти заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись з такою ухвалою суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що заявником не доведено, яким чином винесення наказу на проведення перевірки порушило та заподіяло шкоди правам, свободам та інтересам позивача.

При цьому, ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року в частині відмовлених вимог заяви про забезпечення позову сторонами не оскаржується.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, інші сторони до суду не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1 - 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими Позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів Позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову; для задоволення судом поданої Позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України.

За приписами п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ від 06.03.2008 року № 2, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

У випадку звернення сторони із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із таким клопотанням.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Тому, у вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З матеріалів справи вбачається, що 10.02.2021 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області видано наказ № 495-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Аском Сервіс», яким вирішено провести документальну планову перевірку ТОВ «Аском Сервіс» (код ЄДРПОУ 34561966) з 24.04.2021 року тривалістю 20 робочих днів.

Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області направлено на адресу ТОВ «Аском Сервіс» повідомлення від 12.02.2021 року № 336 із зазначенням дати проведення перевірки - 24.02.2021 року.

Так, предметом спору даній справі є законність прийняття Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області наказу про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Аском Сервіс».

В свою чергу, зміст положень статей 78,79 Податкового кодексу України свідчить про те, що суб`єкт господарювання має право не погодитися з рішенням контролюючого органу про призначення перевірки та оспорити його в суді.

Проведення перевірки у період оскарження у судовому порядку рішення про її призначення та до вирішення питання про законність цього рішення є нівелюванням зазначеного права платника податку.

За таких обставин задоволення клопотання позивача про забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 10.02.2021 року №495-п до ухвалення рішення в адміністративній справі відповідає предмету позову, є співмірним з позовними вимогами та не унеможливлює здійснення відповідачем покладених на нього положеннями Податкового кодексу України функцій та повноважень.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 13 лютого 2019 року по справі №813/112/18.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції наведено мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, що можуть істотно вплинути на можливість ефективного захисту прав та інтересів позивача та правильно оцінено співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких позивач звернувся до суду.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції діяв в межах наданих йому повноважень, обґрунтовано вжив заходи забезпечення позову в межах даної справи, передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 310, 312, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

В повному обсязі постанова складена 27.05.2021 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник