Справа № 380/5357/21
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2021-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/5357/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2021 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Державної екологічної інспекції у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про скасування постанови,

в с т а н о в и в :

на розгляд суду надійшла позовна заява Державної екологічної інспекції у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) з вимогою скасувати постанову відповідача про накладення штрафу від 30.03.2021 ВП № 64613644.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20.11.2020 у справі №813/1645/15 за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції України, Державної екологічної інспекції у Львівській області про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу зобов`язано Державну екологічну інспекцію у Львівській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з проведенням усіх відрахувань відповідно до чинного законодавства та фактично нарахованих коштів ОСОБА_1 за місцем праці за період з 03.03.2015 по 20.11.2020.

05.04.2021 позивачем отримано постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 30.03.2021 ВП № 64613644, якою за невиконання рішення суду у справі № 813/1645/15 на Державну екологічну інспекцію у Львівській області накладено штраф у розмірі 5100,00 грн.

Позивач вважає вказану постанову протиправною, покликаючись на те, що саме державний виконавець повинен за допомогою належних, допустимих і достатніх доказів довести той факт, що боржник ухиляється від виконання рішення суду. Стверджує, що інспекцією вживаються усі необхідні заходи з метою виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №813/1645/15. Зокрема, листом № 13-1170 від 12.03.2021 Державна екологічна інспекція у Львівській області звернулася до Головного управління ДФС у Львівській області з проханням надати дані про суми виплачених доходів ОСОБА_1 за період 03.03.2015 по 20.11.2020 та направити такі дані на адресу інспекції. Оскільки інформації щодо виплачених доходів не отримано, позивачем направлено ОСОБА_2 лист №14-1559 від 31.03.2021 з проханням для пришвидшення проведення розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу надати суми отриманих доходів ОСОБА_1 за період 03.03.2015 по 20.11.2020. Втім, на час подання цього позову до суду запитуваної інформації на надано. Також Державна екологічна інспекція у Львівській області листом №14-1567 від 31.03.2021 звернулася до Головного управління Держпраці у Львівській області з проханням надати роз`яснення: чи виключається з розрахункового періоду період до зміни структури заробітної плати і відповідно чи в даному випадку середньомісячна заробітна плата розраховується на 01.05.2016 чи залишається розрахована на день звільнення; при розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу слід застосовувати коефіцієнт підвищення посадових окладів чи розрахунок проводити виходячи лише з підвищення окладів по посаді; чи застосовуються зміни до Порядку № 100 при розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу в даному випадку. Однак, на час написання цієї позовної заяви відповідь з Головного управління Держпраці у Львівській області не надходила. Разом з цим, позивач повідомляє, що Державною екологічною інспекцією у Львівській області на виконання постанови про відкриття виконавчого провадження №64613644 від 24.02.2021, винесену при примусовому виконанні виконавчого листа №813/1645/15 від 20.11.2020, виданого Львівським окружним адміністративним судом, здійснено виплату середнього заробітку за один місяць на користь ОСОБА_1 , на підтвердження чого долучає копію платіжного доручення № 63 від 16.03.2021. Вказує на те, що можливість виконати дане рішення з`явилася в Інспекції лише після отримання необхідних банківських реквізитів стягувача, повідомлених представником ОСОБА_1 адвокатом Батькова В.В. листом за вх. №841-13-09 від 11.03.2021. Таким чином, стверджує, що вина позивача у невиконанні рішення суду відсутня, а відтак відсутній і склад порушення.

Відповідач позов не визнає. У відзиві на позовну заяву покликається на те, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває виконавче провадження ВП № 646156444 з виконання виконавчого листа № 813/1645/15, виданого Львівським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Державної екологічної інспекції у Львівській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з проведенням усіх відрахувань відповідно до чинного законодавства та фактично нарахованих коштів ОСОБА_1 за місцем праці за період з 03.03.2015 по 20.11.2020. Рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за один місяць звернуто до негайного виконання. Постановою державного виконавця відділу від 24.02.2021 відкрито виконавче провадження та зобов`язано боржника негайно виконати рішення суду. Постанову скеровано сторонам до відома та до виконання. Однак, не зважаючи на встановлені законом та державним виконавцем строки, станом на 30.03.2021 боржник рішення суду не виконав та не надав державному виконавцю жодних доказів які б свідчили про поважність причин невиконання рішення суду. У зв`язку з зазначеним відповідно до вимог статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено оскаржувану постанову, яка згідно з позовною заявою надійшла до боржника 05.04.2021. Лише після цього 06.04.2021 за вих. № 13-1722 боржником скеровано на адресу відповідача листа щодо виконання постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, у якій боржник пояснював причини невиконання рішення суду. 12.04.2021 на адресу боржника скеровано вимогу щодо виконання рішення суду. 21.04.2021 на адресу відділу надійшла заява стягувана про повернення виконавчого документу без виконання, відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». 22.04.2021 державним виконавцем керуючись п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Відтак, стверджує, що оскаржувана постанова прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом справи, слід зазначити наступне.

Ухвалою судді від 30.04.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі; витребувано у Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) належним чином засвідчені матеріали виконавчого провадження ВП № 64613644.

Витребувані матеріали надійшли на адресу суду 14.05.2021.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20.11.2020 у справі №813/1645/15 за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції України, Державної екологічної інспекції у Львівській області про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу визнати протиправним та скасувати наказ Державної екологічної інспекції України від 23.10.2014 року № 405-о "Про звільнення ОСОБА_1 "; визнано протиправним та скасовано наказ Державної екологічної інспекції у Львівській області від 02.03.2015 року № 28-к "Про звільнення ОСОБА_1 "; поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Державної екологічної інспекції у Львівській області - першого заступника головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Львівської області з 03 березня 2015 року; зобов`язано Державну екологічну інспекцію у Львівській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з проведенням усіх відрахувань відповідно до чинного законодавства та фактично нарахованих коштів ОСОБА_1 за місцем праці за період з 03.03.2015 по 20.11.2020. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Державної екологічної інспекції у Львівській області - першого заступника головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Львівської області з 03 березня 2015 року та стягнення середнього заробітку за один місяць звернуто до негайного виконання.

На виконання вказаного рішення Львівським окружним адміністративним судом 20.11.2020 видано виконавчий лист про зобов`язання Державної екологічної інспекції у Львівській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з проведенням усіх відрахувань відповідно до чинного законодавства та фактично нарахованих коштів ОСОБА_1 за місцем праці за період з 03.03.2015 по 20.11.2020; рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за один місяць звернено до негайного виконання.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Литвиненко Христини Анатоліївни від 24.02.2021 ВП № 64613644 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 813/1645/15, виданого 20.11.2020 Львівським окружним адміністративним судом.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Литвиненко Христини Анатоліївни від 30.03.2021 ВП № 64613644 за невиконання рішення суду на Державну екологічну інспекцію у Львівській області накладено штраф у розмірі 5100,00 грн; зобов`язано боржника виконати рішення протягом трьох робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Листом вих. № 13-1722 від 06.04.2021 позивач повідомив Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), що Державна екологічна інспекція у Львівській області вживає усі необхідні заходи з метою виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі № 813/1645/15.

Відповідно до вимоги державного виконавця № 9478 від 12.04.2021 зобов`язано позивача виконати рішення суду, про що поінформувати державного виконавця протягом десяти робочих днів з дня отримання вимоги.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Литвиненко Христини Анатоліївни від 22.04.2021 ВП № 64613644 згідно пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист № 813/1645/15, виданий 20.11.2020 Львівським окружним адміністративним судом повернуто стягувачу.

Вважаючи постанову відповідача про накладення штрафу від 30.03.2021 ВП № 64613644 незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм чинного законодавства, Державна екологічна інспекція у Львівській області оскаржила таку до суду.

Вирішуючи даний спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ).

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону № 1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини 2 статті 18 Закону №1404-VІІІ).

Частиною 4 статті 19 Закону №1404 передбачено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Пунктом 6 частиною 5 статті 19 Закону №1404 встановлено, що боржник зобов`язаний надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до частини 8 статті 19 Закону №1404 особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Статтею 63 Закону №1404 встановлено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Відповідно до частини 1, 2 статті 63 Закону №1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

За частиною 1 статті 75 Закону №1404 у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 10.09.2019 у справі № 0840/3476/18, від 19.09.2019 у справі № 686/22631/17 та від 07.11.2019 у справі № 420/70/19 і врахована судом при розгляді даної справи.

В обґрунтування безпідставності накладення оскаржуваною постановою на Державну екологічну інспекцію у Львівській області штрафу, позивач покликається на те, що вживав усі необхідні заходи з метою виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №813/1645/15.

Так, судом встановлено, що листом № 13-1170 від 12.03.2021 Державна екологічна інспекція у Львівській області звернулася до Головного управління ДФС у Львівській області з проханням надати дані про суми виплачених доходів ОСОБА_1 за період 03.03.2015 по 20.11.2020 та направити такі дані на адресу інспекції.

Оскільки інформації щодо виплачених доходів не отримано, позивачем направлено ОСОБА_2 лист №14-1559 від 31.03.2021 з проханням для пришвидшення проведення розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу надати суми отриманих доходів ОСОБА_1 за період 03.03.2015 по 20.11.2020.

Також Державна екологічна інспекція у Львівській області листом №14-1567 від 31.03.2021 звернулася до Головного управління Держпраці у Львівській області з проханням надати роз`яснення: чи виключається з розрахункового періоду період до зміни структури заробітної плати і відповідно чи в даному випадку середньомісячна заробітна плата розраховується на 01.05.2016 чи залишається розрахована на день звільнення; при розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу слід застосовувати коефіцієнт підвищення посадових окладів чи розрахунок проводити виходячи лише з підвищення окладів по посаді; чи застосовуються зміни до Порядку № 100 при розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу в даному випадку.

Разом з цим, позивач повідомляє, що Державною екологічною інспекцією у Львівській області на виконання постанови про відкриття виконавчого провадження №64613644 від 24.02.2021, винесену при примусовому виконанні виконавчого листа №813/1645/15 від 20.11.2020, виданого Львівським окружним адміністративним судом, здійснено виплату середнього заробітку за один місяць на користь ОСОБА_1 , на підтвердження чого долучає копію платіжного доручення № 63 від 16.03.2021.

Враховуючи, що змістом зобов`язання, покладеного на Державну екологічну інспекцію у Львівській області рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20.11.2020 у справі №813/1645/15, є нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з проведенням усіх відрахувань відповідно до чинного законодавства та фактично нарахованих коштів ОСОБА_1 за місцем праці за період з 03.03.2015 по 20.11.2020, суд погоджується з позивачем, що відсутність даних про суми виплачених доходів ОСОБА_1 за період з 03.03.2015 по 20.11.2020 є об`єктивною перешкодою для виконання цього рішення суду.

За таких обставин, та враховуючим, що Державною екологічною інспекцією у Львівській області вживалися необхідні заходи, спрямовані на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №813/1645/15, суд доходить висновку, що невиконання рішення суду станом на дату прийняття оскаржуваної постанови зумовлене поважними причинами, що виключає накладення штрафу на підставі ст. 63 Закону №1404-VІІІ та є підставою для скасування відповідної постанови.

Водночас, у контексті зазначеного суд зауважує, що про причини невиконання рішення суду позивач повідомив державного виконавця листом вих. № 13-1722 від 06.04.2021, тобто після прийняття оскаржуваної постанови. При цьому, постанова про відкриття виконавчого провадження від 24.02.2021 ВП № 64613644 отримана позивачем 02.03.2021.

Таким чином, станом на дату прийняття відповідачем постанови від 30.03.2021 ВП № 64613644 позивач не надав державному виконавцю жодних доказів, які б свідчили про виконання чи поважність причини невиконання рішення суду, що стало підставою для накладення на боржника штрафу відповідно до частини 2 статті 63 Закону №1404.

Отже, за відсутності встановленого факту невиконання боржником судового рішення без поважних причин, накладення державним виконавцем штрафу за невиконання без поважних причин боржником рішення суду є таким, що здійснено на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Закону №1404, а відтак підстав для визнання оскаржуваної постанови про накладення штрафу протиправною немає.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідачем вказані вимоги щодо обов`язку довести правомірність свого рішення виконано.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно зі ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки позивач не надав доказів понесення таких судових витрат, суд не має підстав вирішувати питання про їх розподіл.

Керуючись статтями 2, 72, 77, 139, 243-246, 255, 257, 271, 272, 287, п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення», підп. 15.5 п. 15 розділу VIІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

позов Державної екологічної інспекції у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про скасування постанови - задовольни частково.

Скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про накладення штрафу від 30.03.2021 ВП № 64613644.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його складення, з урахуванням положення до п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. При цьому, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до або через суд першої інстанції, який ухвалив рішення.

Позивач - Державна екологічна інспекція у Львівській області (79026, м. Львів, вул. Стрийська, 98; )

Відповідач - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (79000, м. Львів, пл. Шашкевича, 1; ).

Суддя Сидор Н.Т.