Справа № 160/3977/21
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

31 травня 2021 р. Справа № 160/3977/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник Сергій Володимирович, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро питання щодо закриття провадження у справі за позовною заявою позивача-1: ОСОБА_1 , позивача-2: ОСОБА_2 до відповідача-1: Дніпровська міська рада, відповідача-2: Головне архітектурне-планувальне управління Департаменту по роботі з активами Дніпропетровської міської ради, третя особа ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з урахуванням уточненої позовної заяви від 25 березня 2021 року, 17 березня 2021 року звернулись до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до відповідача-1: Дніпровська міська рада, відповідача-2: Головне архітектурне-планувальне управління Департаменту по роботі з активами Дніпропетровської міської ради, третя особа ОСОБА_3 , в якій позивачі просять суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради оформлене листом від 19.02.2021 року за вих. № 8/21-152 про відмову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у присвоєні поштової адреси за заявою від 15.02.2021 року окремим частинам житлового будинку (домоволодіння) за адресою: АДРЕСА_1 , виділеній у натурі за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 19.08.2019 року у справі № 199/4727/18;

- зобов`язати Головне архітектурно-планувальне управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради присвоїти поштову адресу (нумерацію квартир) окремим частинам житлового будинку (домоволодіння) за адресою: АДРЕСА_1 , виділеній у натурі за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 19.08.2019 року у справі № 199/4727/18 за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 15.02.2021 року.

В мотивування означених позовних вимог позивачами зазначено про протиправність рішення Головного архітектурне-планувальне управління Департаменту по роботі з активами Дніпропетровської міської ради, яке викладена у листі від 19.02.2021 року за вих. № 8/21-152 стосовно відмови у присвоєні поштової адреси за заявою від 15.02.2021 року окремим частинам житлового будинку (домоволодіння) за адресою: АДРЕСА_1 , виділеній у натурі за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 19.08.2019 року у справі № 199/4727/18.

15.04.2021 року відповідачем-1: Дніпровською міською радою до суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування свої правової позиції зазначено про те, що у заяві, яку позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надали до Дніпровської міської ради вказано на те, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 розділене між трьома власниками (з виділеними частками) на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 19.08.2019 року у справі № 199/4727/18. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно домоволодіння АДРЕСА_1 складається з одного житлового будинку з відповідними господарськими будівлями і спорудами. Порядок щодо визначення та присвоєння адрес об`єктам нерухомого майна на території міста Дніпра визначений Тимчасовим порядком реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 27.03.2019 № 367, з урахуванням рішення Дніпровської міської ради від 24.07.2019 № 79/47 «Про деякі питання адресації об`єктів у м. Дніпрі» та з урахуванням рішення Дніпропетровської міської ради від 29.05.2013 року №42/35 «Про затвердження положення щодо адресації об`єктів нерухомого майна у м. Дніпропетровську». Пунктом 21 Тимчасового порядку визначено перелік документів які подаються заявником для зміни адреси об`єкта нерухомого майна у разі об`єднання, поділу об`єкта нерухомого майна або виділення частки з об`єкта нерухомого майна. При цьому, вказаним пунктом чітко та однозначно визначені випадки, коли не допускається зміна адреси у разі об`єднання, поділу об`єкта нерухомого майна або виділення частки з об`єкта нерухомого майна. Зокрема неможливо присвоїти окрему адресу квартиру. Відповідно до п. 1.1 «Положення щодо адресації об`єктів нерухомого майна у м. Дніпропетровську» (далі Положення) затвердженого рішенням міської ради «Про затвердження положення щодо адресації об`єктів нерухомого майна у м. Дніпропетровську» від 29.05.2013 №42/35 цим положенням щодо адресації нерухомого майна у м. Дніпропетровську визначаються процедура, єдиний порядок та вимоги щодо визначення та присвоєння адрес об`єктам нерухомого майна на території міста Дніпропетровська та закріплюються основні принципи введення єдиного Адресного плану міста. Згідно з п. 1.6 «Положення щодо адресації об`єктів нерухомого майна у м. Дніпропетровську» затвердженого рішенням міської ради від 29.05.2013 року № 42/35 адреса об`єкта нерухомого майна є єдиною та унікальною (тобто не може дублюватись на території міста) і складається з типу ( АДРЕСА_2 тощо) найменування проїзду та номера будівлі (об`єкта) у системі проїздів на території міста. Приміщення та квартири у будинках (будівлях) не можуть мати окремої адреси. Відповідно до п.1.14 зазначеного Положення, присвоєння або зміна адреси здійснюється на підставі розпорядження міського голови з обов`язковим додаванням графічних матеріалів, які виконуються на матеріалах актуальної геодезичної зйомки М1:500. Пунктом 4.8 вказаного Положення передбачений обов`язковий порядок, при якому міський голова готує розпорядження, щодо адресації об`єктів нерухомості, а саме у разі розподілу майна (окремих будівель і споруд) колишнього власника між декількома власниками.

На думку відповідача-1, позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позов пред`явлено до Дніпровської міської ради, проте відповідно до Положення про обов`язковий порядок, при якому міський голова готує розпорядження, щодо адресації об`єктів нерухомості, а саме у разі розподілу майна (окремих будівель і споруд) колишнього власника між декількома власниками, відповідно до якого відповідачем у цій справі повинен бути саме міський голова, а не Дніпровська міська рада. Таким чином, позов заявлений позивачем відносно неналежного відповідача, яким оскаржуване рішення не приймалось. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом. Тобто у разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, оскільки не є учасником спірних правовідносин, то підстави для задоволення такого позову відсутні. Крім того однією з позовних вимог є зобов`язання Дніпровської міської ради прийняти рішення про присвоєння адреси житловому будинку за адресою: АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_4 , що по суті втручання у виключну компетенцію органу місцевого самоврядування, оскільки прийняття рішень є складовою частиною діяльності органу місцевого самоврядування, кожне таке рішення повинно бути окремим предметом оскарження з боку осіб, права та інтереси яких ним порушуються.

23.04.2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду подано відповідь на відзив Дніпровської міської ради щодо позовної заяви, в якій позивачами зазначено про безпідставність та необґрунтованість доводів викладених відповідачем у відзиві на позовну заяву.

28.04.2021 року від відповідача-2: Головного архітектурне-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпропетровської міської ради до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог. обґрунтування свої правової позиції зазначено про те, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно домоволодіння по АДРЕСА_1 складається з одного житлового будинку з відповідними господарськими будівлями і спорудами. Порядок щодо визначення та присвоєння адрес об`єктам нерухомого майна на території міста Дніпра визначений Тимчасовим порядком реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 27.03.2019 №367, з урахуванням рішення Дніпровської міської ради від 24.07.2019 № 79/47 «Про деякі питання адресації об`єктів у м. Дніпрі». Пунктом 21 Тимчасового порядку визначені випадки, коли не допускається зміна адреси у разі об єднання, поділу об`єкта нерухомого майна або виділення частки з об`єкта нерухомого майна. Зокрема, неможливо присвоїти окрему адресу квартирам, житловим або нежитловим приміщенням тощо. Враховуючи, що частка кожного із співвласників складається з приміщень у житловому будинку, приміщень у прибудові до будинку, сараїв, гаражу і навісу, підготувати рішення про присвоєння окремої адреси таким об`єктам (частинам житлового будинку), відповідно до чинних норм законодавства, не вбачається можливим. Відповідно до постанови НКРЕП від 30.09.2015 року № 2496, правовими підставами для укладення договору про надання населенню послуг з газопостачання, виникає за умови - виділення часток спільної власності в натурі та присвоєння в передбаченому законодавством порядку різних поштових адрес виділеним в натурі часткам співвласників. Однак, в даному випадку окрема адреса не може присвоєна, тому укладання договорів має бути здійснене відносно виділених часток без присвоєння їм окремої адреси. Крім того, на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 16.03.2016 року №7/3 «Про затвердження структури Дніпропетровської міської ради та її виконавчих органів, граничної чисельності працівників міської ради та її виконавчих органів», Головне архітектурно-планувальне управління Дніпропетровської міської ради було реорганізовано з припиненням як юридичної особи. Відповідно до Положення про головне архітектурно-планувальне управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, затверджене рішенням Дніпровської міської ради від 24.10.2018 №51/36, управління здійснює повноваження, встановлені чинним законодавством для виконавчих органів міської ради з питань містобудування, архітектури та охорони культурної спадщини на підставі, у межах та у спосіб, встановлених законами України та вищезазначеним Положенням, у складі департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради. Оскільки, головне архітектурно-планувальне управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради не є окремою юридичною особою, то відповідно не наділено адміністративною процесуальною правоздатністю і не може бути учасником справи (стороною або третьою особою) в рамках адміністративного судочинства.

29.04.202 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду подано пояснення щодо позовної заяви, в якому зазначено наступне.

Позивачі позбавленні свого права здійснити державну реєстрацію прав власності виділеної їм у натурі частини житлового будинку (домоволодіння) за адресою: АДРЕСА_1 , за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 19.08.2019 року у справі №199/4727/18.

Відповідно до п. 54 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127, для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, що створюється шляхом поділу або об`єднання, подаються:

- документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його поділу або об`єднання (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав);

- документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта (крім випадків, коли об`єкт нерухомого майна створюється шляхом поділу або об`єднання без проведення будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення);

- технічний паспорт на новостворений об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Порядок присвоєння поштових адрес об`єктам нерухомого майна регламентується Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунальної сфери України від 18 червня 2007 року за №55, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 06.07.2007 року за № 774/14041, яка визначає порядок проведення робіт з поділу, виділу розрахунку часток житлових будинків, будівель споруд, іншого нерухомого майна, окрім земельних ділянок.

Відповідно п.2.2. вищезазначеної Інструкції поділ на самостійні об`єкти нерухомого майна проводиться відповідно до законодавства з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

З аналізу змісту вказаних норм права дає підстави вважати, що присвоєння нової/окремої поштової адреси здійснюється уповноваженими на те органами після поділу або виділу частини нерухомого майна в натурі, утворення двох самостійних об`єктів, або новоствореному об`єкту нерухомості і підставою для отримання нової поштової адреси є результат такого поділу, виділу або визнання права власності на новостворене майно.

У даному випадку рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 19.08.2019 року у справі №199/4727/18, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, був здійснений виділ частин житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в натурі, між власниками згідно належним їм часткам, в результаті якого утворилися два самостійні об`єкти, що мають своє безпосереднє відображення у технічному паспорті, що був зроблений ФОП ОСОБА_5 за станом на 19.06.2020 року, що і є підставою для присвоєння кожному об`єкту поштової адреси. Проте відмова відповідачів у присвоєні поштової адреси за заявою від 15.02.2021 року, позбавило позивачів їхнього права здійснити державну реєстрацію прав власності виділеної їм у натурі частини житлового будинку (домоволодіння) за адресою: АДРЕСА_1 , за рішенням Амур- Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 19.08.2019 року у справі №199/4727/18.

Позивачі позбавлені свого права здійснити роз`єднання комунальних мереж між виділеними у натурі частинами житлового будинку (домоволодіння) за адресою: АДРЕСА_1 та встановлення окремих газових лічильників.

З метою роз`єднання комунальних мереж між самостійними об`єктами житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що утворилися шляхом виділу часток власників у натурі, позивачами було замовлено проект газопостачання житлового будинку, який був узгоджений начальником ПАТ «Дніпрогаз» від 10.08.2020 р. та відповідно до якого були виконанні будівельно-монтажні роботи, однак пуск газу в газове обладнання об`єкта газопостачання та здійснення підключення до газової мережі ПАТ «Дніпрогаз» й досі не відбулося, оскільки відповідно до постанови НКРЕКП від 30.09.2015 р. за №2496, правовими підставами для укладення договору про надання населенню послуг з газопостачання, виникає за умови - виділення часток спільної власності в натурі та присвоєння в передбаченому законодавством порядку різних поштових адрес виділеним в натурі часткам співвласників, тому що за однією поштовою адресою укладається тільки один договір постачання природного газу. У разі коли об`єкт побутового споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка в заяві-приєднанні. Тобто у даному випадку відмова відповідачів у присвоєні поштової адреси за заявою від 15.02.2021 року, позбавило позивачів їхнього права здійснити роз`єднання комунальних мереж між виділеними у натурі частинами житлового будинку (домоволодіння) за адресою: АДРЕСА_1 , за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 19.08.2019 року у справі №199/4727/18, та здійснити підключення виділеної частини вказаного житлового будинку (домоволодіння), що належить Позивачам, до газової мережі ПАТ «Дніпрогаз». тим самим позбавили можливості нормально готувати їжу та опалювати будинок. Позивачі позбавлені свого право здійснити приватизацію земельної ділянки на якій знаходиться виділена їм у натурі частина житлового будинку (домоволодіння) за адресою: АДРЕСА_1 , за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 19.08.2019 року у справі №199/4727/18, здійснити розмежування земельної ділянки та оформити усі необхідні правовстановлюючих документи на земельну ділянку.

Нормами Земельного кодексу України врегульовано питання приватизації земельної ділянки для будівництва й обслуговування житлового будинку (цілого, а не його частини) громадянами України. Можливість визначення в натурі та приватизації земельної ділянки під частиною будинку чинним законодавством не передбачено. У випадку виникнення спільної часткової власності на один житловий будинок виникає й спільна часткова власність на земельну ділянку, на якій він розміщений. Частка у власності на земельну ділянку пропорційна частці у власності будинку.

У випадку якщо будинок розділено в натурі з виділенням кожної частини в окреме домоволодіння, приватизація земельної ділянки здійснюється вже окремо для кожного, але при умові, що окреме домоволодіння має окрему поштову адресу та здійсненна реєстрація в БТІ як окремого домоволодіння. У такому разі приватизація здійснюється вже окремо кожної земельної ділянки для кожного окремого домоволодіння. Кожен із колишніх співвласників будинку буде індивідуальним власником окремого будинку зі спільною стіною й окремою адресою, а отже, кожен зможе приватизувати по 0,15 га для будівництва й обслуговування свого будинку.

Тобто у даному випадку відмова відповідачів у присвоєні поштової адреси за заявою від 15.02.2021 року, позбавило позивачів їхнього права здійснити приватизацію земельної ділянки на якій знаходиться виділена їм у натурі частина житлового будинку (домоволодіння) за адресою: АДРЕСА_1 , за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 19.08.2019 року у справі №199/4727/18.

У відповідності до вимог ст. 165 КАС України пояснення від третьої особи - ОСОБА_3 щодо позову або відзиву до суду не надходили.

За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2021 року зазначена вище справа розподілена та 18.03.2021 року передана судді ОСОБА_6 .

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2021 року вказану позовну заяву було залишено без руху через невідповідність вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України.

У встановлений ухвалою суду від 19.03.2021 року строк позивачі усунули недоліки адміністративного позову.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2021 року у задоволенні клопотання представника Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпропетровської міської ради Кареніної Ганни Миколаївни про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2021 року витребувано від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 : обґрунтовані пояснення в чому саме полягає порушення прав позивачів при відмові у присвоєні поштової адреси за заявою від 15.02.2021 року окремим частинам житлового будинку (домоволодіння) за адресою: АДРЕСА_1 , виділеній у натурі за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 19.08.2019 року у справі № 199/4727/18. Витребувані судом докази слід було подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (також шляхом направлення на електронну адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду (adm.dp.court.gov.ua) ) у строк до 11 травня 2021 року. Судом попереджено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про можливість застосування судом заходів процесуального примусу, зокрема накладення штрафу та винесення окремої ухвали у разі невиконання вимог даної ухвали суду.

Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено таке.

Як зазначено позивачами у поданій до суду позовній заяві, житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 був придбаний 28.04.1982 р. батьком ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою, за реєстром №1-1174, зареєстрованого в Дніпропетровському інвентарбюро 30.04.1982 р. під №80-5.

15.01.2002 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпро було винесено рішення у цивільній справі № 2-236/2002 за позовом матері ОСОБА_1 - ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 2/3 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та поділу майна. Даним судовим рішенням судом визнано за ОСОБА_7 , право власності на 2/3 частини дома АДРЕСА_1 . Поділ домоволодіння між батьками позивача був здійснений на підставі судової будівельно-технічної експертизи № 162 від 20.02.2001 р. проведеної Дніпропетровським відділенням Харківського науково-дослідного інституту судової експертизи ім. засл. Проф. М.С. Бокаріуса, яка у справі була призначена ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровс.ка від 30.01.2001 р..

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 162 від 20.02.2001 р. проведеної Дніпропетровським відділенням Харківського науково-дослідного інституту судової експертизи ім. засл. Проф. М.С. Бокаріуса, ОСОБА_2 (Позивач 2) як власнику 1/3 вищевказаного житлового будинку була виділена квартира АДРЕСА_4 з наступними приміщеннями та спорудами:

- Приміщення 1-9 (житлова кімната);

- Приміщення 1-8 (прихожа);

- Приміщення 1-11 (санвузол);

- Зливна яма літ «Б»;

- Гараж «В»;

- Навіс «Е».

- А ОСОБА_7 як власнику 2/3 вищевказаного житлового будинку була виділена квартира АДРЕСА_5 з наступними приміщеннями та спорудами:

Приміщення 1-2 (коридор);

Приміщення 1 -3 (житлова кімната);

Приміщення 1 -4 (туалет);

Приміщення 1-5 (ванна);

Приміщення 1-6 (кухня);

Приміщення 1-7 (житлова кімната);

Приміщення 1-10 (житлова кімната);

Веранда а-1, ганок «а2», сарай «Г», «Д», зливна яма «№7», «№9».

ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті матері ОСОБА_1 - ОСОБА_7 , ОСОБА_1 разом з ОСОБА_8 , як спадкоємці першої лінії, отримали свідоцтво про право на спадщину за законом, в 1/2 частці на спадщину, що складається з 2/3 частини житлового будинку номер АДРЕСА_1 , яке належало спадкодавцю на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпро від 15.01.2002 року, зареєстрованого КП «Дніпропетровське МБТІ» ДОР в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 01.12.2008 року. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Реєстрі прав власності на нерухоме майно-25613621. Того ж дня Четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_1 була проведена державна реєстрація права власності на 1/3 частину вищезазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та внесений відповідний запис до реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Реєстрі прав власності на нерухоме майно - 101.

19.08.2019 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпро було винесено рішення у цивільній справі № 199/4727/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_8 , третя особа ОСОБА_2 про виділ у натурі частки із майна. Вказаним судовим рішенням від 19.08.2019 р. позов ОСОБА_1 було задоволено повністю та припинено право спільно часткової власності на 2/3 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 шляхом розподілу будинку з надвірними спорудами в натурі згідно належним сторонам часткам.

Виділено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , в натурі 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_1 згідно з другим варіантом його поділу приведеного у висновку експертного оціночно-буівельного та будівельно-технічного дослідження №862/08-18 від 05.06.2018 року, а саме: квартиру АДРЕСА_6 , що складається з наступних приміщень:

-в житловому будинку А-1:

Приміщення 1-7, площею 13,4 кв.м., кімната;

Приміщення 1-10, площею 12,5 кв.м. кімната;

-В житловій прибудові літ.А1-1:

Приміщення 1-2, площею 6 кв.м., коридор;

-В частині прибудови літ.а-1:

1/2 частини приміщення 1-1, площею 3,9 кв.м., веранда.

Також виділено наступні надвірні будівлі та споруди, в тому числі спільного користування:

ганок літ.а,

1/2 частина гаражу літ.В (у спільному користуванні з гр. ОСОБА_2 ),

1/2 частина у навісу літ.Д (у спільному користуванні з гр ОСОБА_2 ),

1/3 частина хвіртки №2 (у спільному користуванні з гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_8 ),

1/3 частина воріт №3 (у спільному користуванні з гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_8 ),

1/2 частина огорожі №4 (у спільному користуванні з гр. ОСОБА_2 ),

1/3 частина огорожі №5,

1/3 частина огорожі №6 (у спільному користуванні з гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_8 ),

1/3 частина огорожі №7 (у спільному користуванні з гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_8 ),

1/3 частина замощення №І (у спільному користуванні з гр. гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_8 ),

1/2 частина замощення № ІІ (у спільному користуванні з гр. ОСОБА_2 ).

Вартість виділеної ОСОБА_1 1/3 частини домоволодіння становить 183426 (сто вісімдесят три тисячі чотириста двадцять шість) гривень 00 коп..

Виділено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ІПН НОМЕР_2 , в натурі 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_1 згідно з другим варіантом його поділу приведеного у висновку експертного оціночно-будівельного та будівельно-технічного дослідження №862/08-18 від 05.06.2018 року, а саме: квартиру АДРЕСА_7 , що складається з наступних приміщень:

Частина житлової прибудови літ. А-1-1:

-Приміщення 1-3, площею 15,0 кв.м.;

-Приміщення 1-4, площею 1,5 кв.м.;

-Приміщення 1-5, площею 4,0 кв.м.;

-Приміщення 1-6, площею 11,5 кв.м.;

1/2 частина прибудови літ.а-1 (1/2 частина прим. 1-1, площею 3,9 кв.м.)

Також виділено наступні надвірні будівлі та споруди, в тому числі спільного користування:

сарай літ.Г,

сарай літ.Е,

зливна яма №8,

1/3 частина хвіртки №2 (у спільному користуванні з гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_1 ),

1/3 частина воріт №3 (у спільному користуванні з гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_1 ),

1/3 частина огорожі №5,

1/3 частина огорожі №6 (у спільному користуванні з гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_1 ),

1/3 частина огорожі №7 (у спільному користуванні з гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_1 ),

1/3 частина замощення №І (у спільному користуванні з гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_1 ).

Вартість виділеної ОСОБА_8 1/3 частини домоволодіння становить 211 429 (двісті одинадцять тисяч чотириста двадцять дев`ять) гривень 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_8 2 983 (дев`ятсот вісімдесят три) гривні 47 копійок витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до інформації, яка міститься на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua) судове рішення від 19.08.2019 року у справі №199/4727/18 набрало законної сили 01.10.2019 року.

Відповідно до вказаного рішення суду від 19.08.2019 року у справі №199/4727/18 здійснено поділ домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . шляхом виділу часток власників у натурі, а саме було виконано внутрішнє переобладнання (в прим 1-1 влаштовано перестінок; в частині приміщення 1-1 (в частині ОСОБА_8 ) переобладнено віконний отвір в дверний; між приміщенням 1-1 та приміщенням 1-3 (в частині ОСОБА_8 ) влаштовано дверний отвір; закладений дверний отвір між приміщеннями 1-2 та 1- 3; закладений дверний отвір між приміщеннями 1 -2 та 1-6; крім того між приміщенням 1-9 та приміщенням 1- 7 було влаштовано дверний отвір, який об`єднав виділену позивачу-1 частину будинку з частиною будинку батька ОСОБА_9 - ОСОБА_2 (позивача-2), за рахунок чого будинок було поділено на два самостійних об`єкта, із відокремленими входами та комунікаціями, що має своє безпосереднє відображення у технічному паспорті, що був зроблений ФОП ОСОБА_5 за станом на 19.06.2020 року. Виконане внутрішнє переобладнання входить до переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, відповідно до постанови КМУ №406 від 07.06.2017 р.

З метою переоформлення особистих рахунків по комунальним послугам та роз`єднання комунальних мереж між вказаними самостійними об`єктами, що утворилися шляхом виділу часток власників у натурі, ОСОБА_1 (позивачем-1) та її батьком - ОСОБА_2 (позивачем-2) було замовлено проект газопостачання житлового будинку, який був узгоджений начальником ПАТ «Дніпрогаз» від 10.08.2020 р., виконанні монтажні роботи. Однак здійснення підключення до газової мережі ПАТ «Дніпрогаз» не відбулося, оскільки відповідно до постанови НКРЕКП від 30.09.2015 р. за №2496, правовими підставами для укладення договору про надання населенню послуг з газопостачання, виникає за умови - виділення часток спільної власності в натурі та присвоєння в передбаченому законодавством порядку різних поштових адрес виділеним в натурі часткам співвласників.

Як убачається із матеріалів справи, 15.02.2021 р. ОСОБА_1 разом зі своїм батьком - ОСОБА_2 звернулися до Дніпровської міської ради з письмовою заявою про присвоєння поштової адреси окремим частинам житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що виділені у натурі за рішенням Суду від 19.08.2019 р.. які мають своє безпосереднє відображення у технічному паспорті, що був зроблений ФОП ОСОБА_5 за станом на 19.06.2020 року, для подальшого розподілу особистих рахунків по комунальним послугам, роз`єднання комунальних мереж та встановлення окремих лічильників. Вказана заява була зареєстрована на вх. № 35/95 від 15.02.2021 року.

Натомість, листом від 19.02.2021 року №8/21-152 Головне архітектурне-планувальне управління Департаменту по роботі з активами Дніпропетровської міської ради на звернення позивачів повідомило наступне.

«…Порядок щодо визначення та присвоєння адрес об`єктам нерухомого майна на території міста Дніпра визначений Тимчасовим порядком реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 27.03.2019 року №367, з урахуванням рішення Дніпровської міської ради від 24.07.2019 № 79/47 «Про деякі питання адресації об`єктів у м. Дніпрі».

Пунктом 21 Тимчасового порядку визначені випадки, коли не допускається зміна адреси у разі об`єднання, поділу об`єкта нерухомого майна або виділення частки : об`єкта нерухомого майна. Зокрема, неможливо присвоїти окрему адрес; квартирам, житловим або нежитловим приміщенням тощо.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно домоволодіння по АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належать: 1/3 частина - гр. ОСОБА_2 , 1/3 - гр. ОСОБА_3 , 1/3 гр. ОСОБА_1 . Вказане домоволодіння складається в цілому з одного житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Отже, частка кожного із співвласників складається з приміщень у житловому будинку, приміщень у прибудові до будинку, сараїв, гаражу і навісу, надати окремі адреси таким об`єктам відповідно до Тимчасового порядку неможливо.

Відтак, розглянути питання щодо можливості підготовки рішення про присвоєння (зміни) адрес належним вам частинам житлового будинку не вбачається…».

Не погоджуючись з отриманою відповіддю Головного архітектурно-планувального управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради вих. №8/21-152 від 19.02.2021 р., та вважаючи таку відмову протиправною та безпідставною, яка суперечить нормам чинного законодавства України, позивачі звернулись до суду із даною позовною заявою.

При вирішенні клопотання про закриття провадження у справі суд виходить з такого.

Слід зазначити, що свою позицію щодо застосування Конституції України при здійсненні правосуддя Верховний Суд України свого часу відобразив у постанові Пленуму «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 1 листопада 1996 року №9. Зокрема, в п. 8 цієї постанови зазначено, що правосуддя здійснюється виключно судами, юрисдикція яких поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (ст. 124 Конституції), судам підвідомчі всі спори про захист прав і свобод громадян. Ст. 55 Конституції України кожній людині гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, а тому суд не повинен відмовляти особі в прийнятті чи розгляді скарги з підстав, передбачених законом, який це право обмежує.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 зазначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 2 ст. 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Відповідно до ч. 1 і 3 ст. 124 Основного Закону України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди; юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення; у передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Згідно з ч. 1 та 5 ст. 125 Конституції України, судоустрій в Україні будується, зокрема, за принципом спеціалізації, відповідно до якого з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин діють адміністративні суди.

Тобто для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

В той же час, суд зазначає, що право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов, за яких суд повноважний розглядати позовну заяву. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Як вже зазначено вище, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною 1 ст. 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України (тут і далі - у редакції, чинній на час звернення позивача до суду) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (частина друга статті 2 КАС України).

Справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 1 частини першої статті 3 КАС України).

У пункті 7 частини першої статті 3 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із частиною другою статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

За правилами пункту 1 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 4 та 19 КАС України, якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий.

Разом з тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Водночас приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як установлено з матеріалів справи, позивачі звернулися до адміністративного суду з позовом, направленим на поновлення порушеного відповідачами права щодо володіння, користування та розпорядження нерухомим майном (здійснення державної реєстрації прав власності виділеної позивачам у натурі частини житлового будинку (домоволодіння); здійснення роз`єднання комунальних мереж між виділеними у натурі частинами житлового будинку (домоволодіння); здійснення приватизації земельної ділянки на якій знаходиться виділена їм у натурі частина житлового будинку (домоволодіння) та встановлення окремих газових лічильників - за адресою: АДРЕСА_1 , за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 19.08.2019 року у справі №199/4727/18), яке, на думку позивачів, належить останнім на законних правових підставах.

Отже, звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду із цим позовом зумовлене необхідністю захисту їх майнових прав, а не прав у сфері публічно-правових відносин, що виключає розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом; далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом; далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Згідно зі статтею 16 ЦК України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина перша статті 21 ЦК України).

Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає в наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Правовідносини, що склалися між сторонами у цій справі, є цивільно-правовими та не можуть бути предметом спору в адміністративному процесі, оскільки в цьому випадку є спір про право цивільне, а саме про визнання прав, свобод та інтересів, що виникають із земельних, житлових відносин.

Та обставина, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, не змінює правову природу спірних правовідносин та не робить цей спір публічно-правовим, оскільки вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин.

Ураховуючи суб`єктний склад цієї справи й те, що спірні правовідносини пов`язані із захистом цивільних прав та інтересів, суд вважає, що спір у цій справі не є публічно-правовим та має вирішуватися судами за правилами ЦПК України.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладений, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 727/10968/17 (провадження № 11-524апп18), від 03 квітня 2019 року у справі № 727/1002/17 (провадження № 11-1492апп18), від 07 серпня 2019 року у справі №200/16168/17 (провадження 2-а/200/1186/17) та у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2021 року у справі № 497/1779/17 (провадження №К/9901/5258/19).

Таким чином, оскільки спір не є публічно-правовим, то це виключає можливість його розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з ч.2 ст.183 КАС України за результатами підготовчого засідання суд може постановити ухвалу про закриття провадження у справі.

Таким чином, суд робить висновок, що правовідносини у справі №160/12789/19 регулюються цивільно-процесуальним законодавством та їх вирішення передбачено в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідного клопотання до суду не надходило.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 180-189, 238, 241-243, 248, 256,295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі №160/3977/21 за позовною заявою позивача-1: ОСОБА_1 , позивача-2: ОСОБА_2 до відповідача-1: Дніпровська міська рада, відповідача-2: Головне архітектурне-планувальне управління Департаменту по роботі з активами Дніпропетровської міської ради, третя особа ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

При цьому, також роз`яснити, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її підписання. Згідно п.п.15.5 п.1 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Суддя С. В. Прудник