Справа № 520/4810/2020
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2021-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 р.Справа № 520/4810/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Чалого І.С.,

суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,

за участю секретаря судового засідання - Сузанського О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2020 та додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.07.2020 по справі № 520/4810/2020 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Агросвіт" до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України про визнання бездіяльності протиправною та стягнення бюджетного відшкодування податку на додану вартість

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Агросвіт" (далі по тексту позивач, ТОВ "ТД "АГРОСВІТ") 10.04.2020 звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі по тексту відповідач 1, ГУ ДПС у Харківській області) та Державної податкової служби України (далі по тексту відповідач 2, ДПС України) в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідачів, що полягає у невнесенні заяви позивача про повернення сум бюджетного відшкодування до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та стягнути з Державного бюджету України на користь позивача суму бюджетного відшкодування у розмірі 20 541 666, 66 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.07.2020 позовні вимоги ТОВ "ТД "АГРОСВІТ" задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Харківській області та Державної податкової служби України, що полягає у невнесені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім" Агросвіт" про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість до реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Агросвіт" суму бюджетного відшкодування у розмірі 20 541 666,66 грн (двадцять мільйонів п`ятсот сорок одну тисячу шістсот шістдесят шість гривень шістдесят шість копійок).

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Агросвіт" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області судовий збір у розмірі 10 510, 00 грн. (десять тисяч п`ятсот десять гривень 00 копійок).

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю" Торгівельний дім "Агросвіт" за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України судовий збір у розмірі 10 510, 00 грн. (десять тисяч п`ятсот десять гривень 00 копійок).

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.07.2020 заяву ТОВ "ТД" Агросвіт" про ухвалення додаткового судового рішення щодо вирішення питання розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) у справі №520/4810/2020 задоволено.

Стягнуто на користь ТОВ "ТД "Агросвіт" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області витрати на правничу допомогу у розмірі 125 000,00 грн. (сто двадцять п`ять тисяч гривень 00 копійок).

Стягнуто на користь ТОВ "ТД "Агросвіт" за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України витрати на правничу допомогу у розмірі 125 000,00 грн. (сто двадцять п`ять тисяч гривень 00 копійок).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач - ГУ ДПС у Харківській області, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що оскільки станом на момент подачі декларації з ПДВ позивач не є платником ПДВ та звітність подана засобами поштового зв`язку, тобто з порушенням вимог п. 49.4 ст. 49 ПК України, заява про повернення сум бюджетного відшкодування відповідно до пп. 200.7.2 п. 200. 200 ПКУ не підлягає внесенню до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, а відповідно і відпрацюванню у порядку, визначеному ст. 200 ПКУ. У зв`язку з відсутністю відповідних повноважень відповідач не може виконати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.10.2018 у справі № 2040/7102/18, оскільки до функцій органу ДПС регіонального рівня не входить ведення електронного реєстру. Стверджує, що Головне управління ДПС у Харківській області не наділене повноваженнями на вчинення будь-яких дій, пов`язаних із втручанням в автоматичну роботу системи електронного адміністрування податку на додану вартість, оскільки її адміністрування здійснює ДПС України, а тому суд неправомірно визнав бездіяльності ГУ ДПС у Харківській області протиправною. У надісланому клопотанні просив замінити позивача Головне управління ДПС у Харківській області на правонаступника Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України.

Скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, позивач просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Протокольною ухвалою, винесеною без виходу до нарадчої кімнати, клопотання представника ГУ ДПС у Харківській області задоволено.

Замінено відповідача по справі № 520/4810/2020 з Головного управління ДПС у Харківській області на Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України.

Представник відповідачів в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримав доводи апеляційної скарги, просив скаргу задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти вимог та доводів апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ДПІ у Київському районі міста Харкова Головного управління ДФС у Харківській області проведено камеральну перевірку податкової звітності позивача з податку па додану вартість за вересень 2015 року.

ДПІ у Київському районі міста Харкова Головного управління ДФС у Харківській області складено акт від 19 листопада 2015 №1203/20-31-15-01-10/38158635 "Про результати камеральної електронної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ "ТД "АГРОСВІТ" за вересень 2015 року".

На підставі висновків, викладених у вказаному акті перевірки, ДПІ у Київському районі міста Харкова Головного управління ДФС у Харківській області 04.12.2016 прийняті податкові повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ у загальній сумі 24 240 698,00 грн., №, яким зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ у розмірі 1 149 109,00 грн.

Позивачем було складено розрахунки коригування до податкових накладних від 15.09.2015 №1-83, від 16.09.2015 №1- 56, від 22.09.2015 №1-29, від 24.09.2015 №1-69 на суму ПДВ 20 541 666,66 грн та направлено електронною поштою ДПІ у Київському районі міста Харкова Головного управління ДФС у Харківській області для реєстрації.

Контролюючими органами розрахунки коригування прийняті не були у зв`язку з цим позивач звернувся до суду.

Постановою Харківською окружного адміністративного суду від 14.12.2015 у адміністративній справі №820/11513/15, що набрала законної сили 04.01.2016, задоволено адміністративний позов позивача до ДПІ у Київському районі міста Харкова Головного управління ДФС у Харківській області.

Визнано протиправними дії ДПІ у Київському районі міста Харкова Головного управління ДФС у Харківській області щодо відмови в реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних від 15.09.2015 №1-83, від 16.09.2015 №1- 56, від 22.09.2015 №1-29, від 24.09.2015 №1-69, зобов`язано ДПІ у Київському районі міста Харкова Головного управління ДФС у Харківській області зареєструвати розрахунки коригування до податкових накладних.

Скасовано податкові повідомлення-рішення ДПІ у Київському районі міста Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 04.12.2015 №, №.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.03.2016 у справі №820/11513/15 відмовлено у відкритті апеляційного провадження відповідачу.

Після реєстрації розрахунків коригування кількісних і якісних показників до податкових накладних на суму ПДВ - 20 541 666, 66 грн у Єдиному реєстрі податкових накладних збільшення реєстраційного ліміту на суму ПДВ не відбулося у зв`язку з чим позивач звернувся до суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2018 у справі №2040/6747/18, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019, задоволено адміністративний позов позивача до ДФС України.

Зобов`язано ДФС України зареєструвати розрахунки коригування кількісних і якісних показників від 15.09.2015 №1-83 до податкових накладних від 25.06.2015 №160-242 на суму ПДВ 20 541 666,66 грн., визнано протиправними дії (бездіяльність) ДФС України щодо не збільшення реєстраційної суми, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних після реєстрації розрахунків коригування кількісних і якісних показників від 15.09.2015 №1-83 до податкових накладних від 25.06.2015 №160-242 на суму ПДВ 20 541 666,66 грн., зобов`язано ДФС України збільшити реєстраційну суму на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних на 20 541 666,66 грн. та відобразити таке збільшення у системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Постановою Верховного Суду від 20.11.2019 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2018 та постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 у справі №2040/6747/18 залишені без змін.

Рішенням Головного управління ДФС у Харківській області від 06.08.2018 №2110 (форма № 6-РПДВ) з 06.08.2018 року на підставі підпункту "г" пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України реєстрацію позивача як платника податку на додану вартість анульовано.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.10.2018 у справі №2040/7102/18, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2019, позов задоволено.

Зобов`язано ГУ ДФС в Харківській області прийняти уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за листопад 2017 року з додатками, з введенням до інформаційних баз даних ДФС України відповідних відомостей, визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ДФС в Харківській області від 06.08.2018 №2110 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість позивача з моменту його прийняття, зобов`язано ГУ ДФС в Харківській області вчинити дії щодо поновлення реєстрації позивача як платника податку на додану вартість з дня анулювання реєстрації, а саме - з 06.08.2018 з усіма відповідними показниками.

Позивачем до Державної податкової служби України засобами поштового зв`язку подано податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2019 року з додатками та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступник у розмірі 20 541 666, 66 грн.

Учасниками справи не заперечується, що станом на момент звернення позивачем до суду з даним позовом та станом на момент розгляду даної справи Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування не містить даних щодо подання позивачем заяви про повернення сум бюджетною відшкодування.

Позивач, вважаючи такі дії відповідачів протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду у справі №2040/7102/18 скасовано рішення ГУ ДФС в Харківській області від 06.08.2018 №2110 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість позивача з моменту його прийняття, а тому це є достатньою правовою підставою для прийняття декларації з ПДВ за травень 2019 року та внесення в Реєстр заяв про повернення сум бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування у розмірі 20 541666,66 грн згідно податкової декларації.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення суми бюджетного відшкодування ПДВ на користь позивача, суд першої інстанції виснував, що такий спосіб захисту як визнання бездіяльності відповідачів протиправною щодо невнесення до Реєстру заяв повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування позивачу за декларацією з ПДВ за травень 2019 року не призведе до ефективного відновлення права платника податків, а тому ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача, є стягнення з Державного бюджету України на користь позивача суми бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 20 541 666,66 грн.

Задовольняючи заяву про ухвалення додаткового судового рішення щодо вирішення питання розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) у справі №520/4810/2020, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 250 319, 00 грн шляхом їх стягнення з відповідачів на користь позивача.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з п. 14.1.8 статті 14.1 статті 14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків врегульовані ст. 200 ПК України.

Згідно з п. 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 200.18 статті 200 ПК України платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті, подали відповідну заяву та відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті, мають право на автоматичне бюджетне відшкодування податку.

Автоматичне бюджетне відшкодування здійснюється за результатами камеральної перевірки, яка проводиться протягом 20 календарних днів, наступних за граничним терміном отримання податкової декларації, та відповідно до вимог, визначених статтею 76 цього Кодексу.

Відповідно до п. 200.7 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Пунктом 200.10 статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування у разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.8 статті 201 ПК України та п. 1 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307 (далі - Порядок № 1307), право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст. 183 ПК України, та яким присвоєно індивідуальний податковий номер платника ПДВ.

Відповідно до абзацу 2 п. 49.4 ст. 49 ПК України податкова звітність з ПДВ подається в електронній формі контролюючому органу всіма платниками цього податку з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

З системного аналізу вказаних вище норм права вбачається, що для отримання автоматичного бюджетного відшкодування податку на додану вартість платник податку повинен подати до контролюючого органу в електронній формі податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. Лише виключно після подання та опрацювання/внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування вказаної заяви виникають наслідки у вигляді або відмови в відшкодуванні, або отримання такого бюджетного відшкодування у разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, або у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Відповідно в даному випадку вимоги про стягнення з Державного бюджету України суму бюджетного відшкодування без попереднього опрацювання такої заяви контролюючим органом з урахуванням трьох можливих вище вказаних варіантів поведінки є передчасними.

У вказаній справі спірні правовідносини виникли у зв`язку з тим, що контролюючий орган відмовився внести подану позивачем заяву до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, чим фактично позбавив ТОВ "ТД "АГРОСВІТ" можливості реалізувати своє право на бюджетне відшкодування сум податку, в тому числі з урахуванням збільшення реєстраційної суми, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних після реєстрації розрахунків коригування кількісних і якісних показників від 15.09.2015 №1-83 до податкових накладних від 25.06.2015 №160-242 на суму ПДВ 20 541 666,66 грн на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2018 у справі №2040/6747/18.

Таку відмову в внесенні заяви до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відповідач 1 обґрунтував тим, що станом на момент подачі декларації з ПДВ позивач не є платником ПДВ, а звітність подана засобами поштового зв`язку, тобто з порушенням вимог п. 49.4 ст. 49 ПК України.

Позивач, заперечуючи проти таких дій контролюючого органу, та звертаючись до суду із вимогою про внесення заяви про повернення сум бюджетного відшкодування до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та стягнення з Державного бюджету України на його користь суму бюджетного відшкодування у розмірі 20 541 666, 66 грн, апелює на те, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду у справі №2040/7102/18 скасовано рішення ГУ ДФС в Харківській області від 06.08.2018 №2110 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість позивача з моменту його прийняття, що, на його думку, є достатньою правовою підставою для прийняття декларації з ПДВ за травень 2019 року, яка подана засобами поштового зв`язку, та внесення в Реєстр заяв про повернення сум бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування у розмірі 20 541666,66 грн. згідно податкової декларації.

З огляду на матеріали справи, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.10.2018 у справі №2040/7102/18, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2019, зобов`язано ГУ ДФС в Харківській області прийняти уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за листопад 2017 року з додатками, з введенням до інформаційних баз даних ДФС України відповідних відомостей, визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ДФС в Харківській області від 06.08.2018 №2110 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість позивача з моменту його прийняття, зобов`язано ГУ ДФС в Харківській області вчинити дії щодо поновлення реєстрації ТОВ "ТД "АГРОСВІТ" як платника податку на додану вартість з дня анулювання реєстрації, а саме - з 06.08.2018 з усіма відповідними показниками.

Зі змісту відзиву на позовну заяву та апеляційної скарги вбачається, що як першим, так і другим відповідачем визнається та обставина, що вказане судове рішення ними не виконується.

Так, ГУ ДПС в Харківській області, стверджуючи про відсутність відповідних повноважень виконати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.10.2018 у справі № 2040/7102/18, посилається на те, що до функцій органу ДПС регіонального рівня не входить ведення електронного реєстру. В свою чергу, ДПС України як на причину не виконання судового рішення вказує на те, що ГУ ДПС в Харківській області подано касаційну скаргу на вказане рішення та у випадку скасування Верховним Судом рішень попередніх інстанції, позивач не буде вважатися платником ПДВ у зв`язку з анулюванням реєстрації платника ПДВ.

Отже, фактично підставою для звернення до суду у цій справі слугували підтверджені судовим розглядом та матеріалами справи обставини невиконання відповідачами рішення суду, яким зобов`язано ГУ ДФС в Харківській області вчинити дії щодо поновлення реєстрації ТОВ "ТД "АГРОСВІТ" як платника податку на додану вартість з дня анулювання реєстрації.

В свою чергу, у випадку належного виконання судового рішення та поновлення реєстрації ТОВ "ТД "АГРОСВІТ" як платника податку на додану вартість з дня анулювання реєстрації шляхом внесення змін до електронних реєстрів та відкриття рахунку у системі електронного адміністрування податку, позивач отримає можливість подати до контролюючого органу в електронній формі податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, чим нівелюється необхідність звернення позивача до суду з вказаним позовом.

Слід зазначити, що відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції, складовою права на справедливий суд.

У зв`язку з чим, чинним законодавством, зокрема КАС України та Законом України "Про виконавче провадження" передбачено низку заходів, які є запорукою того, що рішення суду, яке набрало законної сили, буде виконано належним чином та в повному обсязі. Зокрема, такими заходами з метою притягнення до відповідальності боржника за невиконання без поважних причин виконавчого документа слід вважати накладення штрафів, внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам про вчинення кримінального правопорушення, застосування заходів судового контролю, передбаченого статтею 382, 383 КАС України.

В свою чергу позивач замість того, що ініціювати виконавче провадження як завершальну стадію судового провадження задля належного виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.10.2018 у справі № 2040/7102/18 з метою поновлення реєстрації ТОВ "ТД "АГРОСВІТ" як платника податку на додану вартість з дня анулювання реєстрації, ініціював новий спір, в якому, заявивши вимогу про стягнення з Державного бюджету України на користь позивача суму бюджетного відшкодування у розмірі 20 541 666, 66 грн, фактично намагається уникнути проведення контролюючим органом камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, результатів перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу, та є обов`язковою процедурою під час вирішення питання про бюджетне відшкодування сум податку для підтвердження сплати ТОВ "ТД "Агросвіт" до Державного бюджету України сум ПДВ у розмірі 20 541 666, 66 грн в сумі податкових зобов`язань за попередні звітні податкові періоди.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що заявлені позивачем вимоги є передчасними, а обраний ним спосіб захисту не відповідає вимогам пункту 200.7 статті 200 та статті 49 ПК України.

Зважаючи на викладене, доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з`ясування всіх обставин справи є такими, що заслуговують на увагу, а висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення вимог позову є помилковим.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, враховуючи те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, та не враховано приписи пункту 200.7 статті 200, статті 49 ПК України, які мають бути застосовані до спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової про відмову у задоволенні позову ТОВ "ТД"Агросвіт".

Також колегія суддів ураховує, що додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.07.2020 заяву ТОВ "ТД" Агросвіт" про ухвалення додаткового судового рішення щодо вирішення питання розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) у справі №520/4810/2020 задоволено шляхом стягнення на користь ТОВ "ТД "Агросвіт" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області та Державної податкової служби України витрати на правничу допомогу у розмірі 125 000,00 грн. (сто двадцять п`ять тисяч гривень 00 копійок) з кожного суб`єкта владних повноважень.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Як зазначалось вище, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року позов задоволений.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2021 року задоволено апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області, у задоволенні позову ТОВ "ТД"Агросвіт" відмовлено.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, судові витрати підлягають стягненню на користь позивача лише у випадку задоволення позову.

Оскільки постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2021 року рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24 червня 2020 року у справі № 520/4810/20 скасовано, а в задоволенні позову відмовлено, то підстави для ухвалення додаткового судового рішення відсутні, у зв`язку з чим оскаржуване додаткове рішення підлягає скасуванню.

З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції (крім витрат суб`єкта владних повноважень зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги, що не підлягають відшкодуванню в силу приписів ст. 139 КАС України), судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2020 по справі № 520/4810/2020 та додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.07.2020 по справі № 520/4810/2020 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко
Повний текст постанови складено 31.05.2021.