Справа № 580/1629/21
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року справа № 580/1629/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі головуючого - судді Паламаря П.Г., розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Івашкова Н.Є. в інтересах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23), в якому просить:

-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 16.01.2021 №76 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 період роботи зі шкідливими умовами праці на Черкаському виробничому об`єднанні "Хімволокно" (реорганізоване у ВАТ "Черкаське Хімволокно) з 30.09.1991 по 31.10.2005 на посадах апаратника формування хімічного волокна прядильного цеху №1, помічника майстра прядильного цеху №1, стажиста майстра кислотної станції прядильного цеху №2, старшого майстра кислотної станції прядильного цеху №2, старшого майстра кислотної станції прядильного цеху №2, старшого майстра з ремонту устаткування хімічного цеху №1;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 згідно з п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 11.01.2021 року та провести її виплату.

Ухвалою суду від 30.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідачем протиправно не враховано до пільгового стажу період роботи на ВАТ "Черкаське Хімволокно" з 30.09.1991 по 31.10.2005. Позивач не погоджується з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, оскільки його робота та спеціальний стаж за Списком № 1 на ВАТ "Черкаське хімволокно" підтверджується даними трудової книжки та довідками від 08.11.2005 № 255, 256, 257.

Відповідачем подано до суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову. Вказує про безпідставність позовних вимог, оскільки позивачем не підтверджено первинними документами пільговий період роботи, а тому у призначенні пенсії на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку за Списком № 1 відмовлено.

Вивчивши доводи сторін, викладені у позовній заяві, відзиві на позовну заяву та відповіді на відзив, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив таке.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області із заявою від 11.01.2021 про призначення пенсії за віком за Списком № 1 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". До заяви додано: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; паспорт; трудову книжку; диплом(свідоцтво, атестат) про навчання; довідки про особливий характер роботи чи умов праці необхідних для призначення цільової пенсії; виписки з наказів про результати атестації робочих місць.

Відповідач листом від 15.02.2021 №2300-0304-8/9759 повідомив позивача, що відповідно до рішення (протокол 76 від 16.01.2021) позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по списку № 1, оскільки не має можливості для проведення перевірок довідок виданих ЗАТ "Хімпобутсервіс".

Вважаючи що зазначеним рішенням відповідач протиправно не врахував до пільгового стажу період роботи на ВАТ "Черкаське хімволокно" з 30.09.1991 по 31.10.2005 та відмовив у призначенні пенсії позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду регулюють Закони України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-ХІІ), від 09 липня 2003 року № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058- IV).

Відповідно до п. 16 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Частиною першою статті 24 Закону №1058-ІУ визначено, що страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.?

Як встановлено ст. 62 Закону №1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 62 Закону №1788-ХІІ постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Разом з тим, у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (пункт 2 Порядку №637).

Також відповідно до п. 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди З відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості зазначені неповні чи неточні відомості про роботу працівника у певний період, то для підтвердження трудовоґо стажу приймаються інші документи, на підставі яких можна дійти висновку, де і протягом якого періоду працював працівник. Ці документи можуть бути видані роботодавцем (його правонаступником), архівними установами, до яких передано документи з особового складу для зберігання. Якщо є можливість підтвердити трудовий стаж даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, то використовуються ці відомості.

Суд звертає увагу, що у трудовій книжці позивача НОМЕР_1 містяться записи про роботу на ВАТ "Черкаське хімволокно":

7)30.09.1991 прийнятий в прядильний цех №1 апаратником знеповітрювання та фільтрації.;

8)15.01.1992 присвоєний 5 розряд апаратника формування хімічного волокна прядильного цеху № 1;

10)30.04.1998 переведений помічником майстра по 6 розряду прядильного цеху №1;

11)09.09.2002 переведений учнем старшого майстра кислотної станції прядильного цеху № 1;

12)03.02.2003 переведений учнем майстра кислотної станції прядильного цеху №2;

13)03.03.2003 переведений старшим майстром кислотної станції прядильного цеху №2;

14)01.08.2005 переведений в прядильний цех №1 старшим майстром кислотної станції;

15)27.09.2005 переведений в хімічний цех №1 старшим майстром з ремонту устаткування;

16)31.10.2005 звільнений по ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням).

Відповідно до виписок з наказів ВАТ "Черкаське хімволокно" про атестацію робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення від 25.07.1994 №376, від 27.03.2000 №275, від 29.02.1996 №187, 01.12.2000 №1165, від 15.04.2005 №304, за посадами: старший майстер з ремонту устаткування хімічний цех №1, старший майстер кислотної станції прядильного цеху №1, старший майстер кислотної станції прядильного цеху №2, помічник майстра прядильного цеху №1, апаратник формування хімічного волокна прядильний цех №1 підтверджено віднесення професій, які дають право на пенсію за списком № 1.

Судом встановлено, що відповідачем не зараховано до пільгового стажу позивача на ВАТ "Черкаське хімволокно" з 30.09.1991 по 31.10.2005.

Відтак, враховуючи, що трудова книжка є основним документом, що підтверджує трудовий стаж, і трудова книжка позивача оформлена належним чином, позивачем надано документи про особливий характер роботи чи умов праці необхідних для призначення пільгової пенсії суд зазначає, що відповідач протиправно не врахував вказані періоди роботи позивача до його пільгового стажу за Списком №1.

Також, суд звертає увагу, що жодних доказів або пояснень щодо відсутності підстав зараховувати період роботи на вказаному підприємстві до пільгового стажу позивача відповідачем надано не було.

Крім того, відповідачем не доведено вжиття заходів, передбачених п.2 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" при визначенні пільгового стажу позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області, щодо неврахування періодів роботи позивача до пільгового стажу є протиправною, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в цій частині.

При вирішенні даного спору суд також бере до уваги, що завданням адміністративного судочинства, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.

Зважаючи на те, що судом встановлено неправомірність бездіяльності щодо неврахування періодів роботи позивача до пільгового стажу, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з 11.01.2021 з урахуванням висновків суду, що є належним способом захисту та поновлення порушеного права позивача.

З урахуванням наведених обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення частково.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Згідно частини 2 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Таким чином, Кодексом адміністративного судочинства України передбачені витрати на правничу допомогу адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу.

Згідно частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно ч. 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Суд зазначає що між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням "Івашкова, Крупченко і партнери" укладено договір № б/н від 01.03.2021 про надання правової допомоги та передбачено обсяг робіт.

Згідно п. н договору встановлено, що гонорар за надані послуги становить 3000 грн., рахунок - за підготовку, підписання та подання позову до суду.

Окрім того, в матеріалах наявна квитанція Райфайзен анк Аваль від 09.03.2021 про перерахунок грошових коштів в розмірі 3000 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд бере до уваги , що позивач документально підтвердив, що він сплатив 3000 грн. на виконання договору про надання правової допомоги. Водночас, оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений на виконання відповідних робіт, позовну заяву та значення справи для сторони, а також часткове задоволення позову, суд робить висновок, що справа не потребувала значних затрат часу на її підготовку, підготовка цієї справи не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи.

Враховуючи викладене, беручи до уваги надані позивачем в обгрунтування своєї вимоги документи, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн, що були сплачені позивачем адвокату у цій адміністративній справі.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 14, 19, 76, 77, 139, 241-246, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи на ВАТ "Черкаське Хімволокно" з 30.09.1991 по 31.10.2005 згідно з п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ) зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком №1 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) період роботи на ВАТ "Черкаське Хімволокно" з 30.09.1991 по 31.10.2005.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку за Списком №1 відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 11.01.2021 та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) витрати зі сплати судового збору у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) витрати на правничу допомогу в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп., в стягнення решти суми витрат відмовити.

Копію рішення направити сторонам.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя П.Г. Паламар