Справа № 295/15127/20
Суддя: Кузнєцов Д. В.
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі: головуючого - судді Кузнєцова Д.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби про визнання незаконною та скасування постанови в справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із указаним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Київської митниці Держмитслужби України Панкявічюса К.А. в справі про порушення митних правил №1444/10000/20 від 03.12.2020 року. В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначає, що постановою заступника начальника Київської митниці Держмитслужби Панкявічюса К.А. від 03.12.2020 року її притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 9 240,69 грн. Постанова була прийнята на підставі протоколу про порушення митних правил №1444/10000/20 від 28.08.2020 року. В протоколі та постанові посадова особа відповідача зазначила, що позивачем під час декларування автотранспорту 18.02.2019 року невірно зазначено рік виготовлення автомобіля, що у свою чергу призвело до зменшення та ухилення від сплати платежів на загальну суму 3 080,23 грн. В протоколі вказано, що позивачем невірно зазначено рік виготовлення автомобіля, а саме заявлено рік виготовлення 2009, а митним органом встановлено нібито рік виготовлення автомобіля 2008, що у свою чергу призвело до зменшення розміру сум податків і зборів, а саме: акциз - 2 566,86 грн., ПДВ - 513,37 грн. на загальну суму 3 080,23 грн. З висновками посадової особи, яка склала протокол та постанову, позивач не погоджується та вважає, що протокол й постанова були складені неправомірно та безпідставно, а жодного порушення митних правил вона не скоїла. Зі змісту позову вбачається, що позивачем як агентом з митного оформлення в режимі «Імпорт 40ДЕ» подано 18.02.2019 року митну декларацію UA101070/, де у відомостях про товар зазначено, що календарний рік виготовлення автомобіля 2009, модельний рік виготовлення 2009, дата першої реєстрації 24.04.2019 року, які встановлено на підставі супровідних документів. Додатково до митного органу подано довідку №1552 від 15.02.2019 року органу із сертифікації «Полісся Авто-Тест», де експертами зазначено, що рік виготовлення автомобіля 2009. Також до митного оформлення було надано виписку із європейського електронного каталогу Shwake, де зазначено рік виробництва транспортного засобу 2009. У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу також вказано рік випуску автомобіля 2009. Митна декларація була оформлена 18.02.2019 року, автомобіль був оглянутий посадовими особами митниці, було проведено перевірку всіх документів, які були надані до митного оформлення. Позивач вказує, що не отримувала карту відмови у оформленні даної декларації чи іншим чином їй не було повідомлено про помилку при заповненні, отже декларація була оформлена правильно, а також перевірена митними органами. ОСОБА_1 звертала увагу у позові, що відповідачем у постанові не зазначено про належні і допустимі докази наведення позивачем неправдивої інформації з прямим умислом, спрямованим на зменшення митних платежів. За словами позивача, відповідач в постанові посилається на лист ТОВ ПІІ «Тойота-Україна» від 04.08.2020 року як доказ виготовлення автомобіля 2008 року, однак про наявність даного листа не відображено в протоколі про порушення митних правил, який складений 28.08.2020 року, отже даний лист є безпідставний та не може бути використаний як доказ вини позивача. Також відсутні докази того, що ТОВ ПІІ «Тойота-Україна» є офіційним імпортером в Україні марки Toyota та те, що дане підприємство, яке зареєстровано на території України, має право або/чи повноваження визначати рік виготовлення автомобіля. Позивач зазначає, що Митним кодексом України та Наказом ДМСУ №1118 від 17.11.2005 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» не передбачено як підставу для визначення року виготовлення автомобіля (транспортного засобу) наявність листа підприємства (конкурента), яке також завозить автомобілі на територію України. Про наявність даного листа позивачу стало відомо лише 11.12.2020 року з постанови про порушення митних правил, яку вона отримала поштою. Окремо позивач підкреслила, що на момент прийняття оскаржуваної позивачем постанови у справі про порушення митних правил шестимісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності сплинув, оскільки про факт декларування Київській митниці Держмитслужби як контролюючому органу стало відомо в момент прийняття відповідної митної декларації до митного оформлення від 18.02.2019 року, а не з моменту виявлення правопорушення від 28.08.2020 року, як вважає відповідач. Відтак накладення адміністративного стягнення поза межами шестимісячного строку з моменту подання митної декларації та відповідного пакету документів є окремою підставою для висновку про протиправність спірної постанови.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 11.01.2021 року у зазначеній справі відкрито провадження та прийнято рішення проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

Від представника Київської митниці Держмитслужби надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування вимог відзиву зазначено, що 18.02.2019 року до відділу митного оформлення №1 митного поста «Житомир-Центральний» Житомирської митниці ДФС декларантом гр. ОСОБА_1 з метою оформлення в митному режимі «імпорт» товару: легковий автомобіль марки Toyota, модель Corolla, номер кузова НОМЕР_1 , було подано митну декларацію UA101070/2019/011907 та товаросупровідні документи. Одержувачем вказаного товару у гр. 8 ЕМД є ОСОБА_2 . Згідно з даними, внесеними до графи 54 ЕМД, митна декларація складена декларантом ОСОБА_1 , про що свідчить електронний цифровий підпис останньої. Разом з ЕМД до митного оформлення транспортного засобу декларантом ОСОБА_1 подано, в тому числі, товаросупровідні документи, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 23.01.2019 року, фактура НОМЕР_5 від 03.02.2019 року та доданий технічний документ НОМЕР_5 без номера. У гр. 31 ЕМД декларантом ОСОБА_1 заявлено відомості про автомобіль, зокрема, модельний рік виготовлення 2009, календарний рік виготовлення 2009, дата першої реєстрації 24.04.2009. У графі 47 митної декларації ОСОБА_1 здійснено нарахування митних платежів з врахуванням календарного року виготовлення транспортного засобу - 2009 та визначені загальний розмір митних платежів на суму 47 861,41 грн. За словами представника відповідача, в ході проведення перевірки Київською митницею Держмитслужби встановлено, що календарний рік виготовлення автомобіля марки Toyota, модель Corolla, номер кузова НОМЕР_1 , є 2008. Зокрема, такі відомості містяться в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 23.01.2019 року, в якому рік виготовлення-місяць зазначено 2008-06, та доданого технічного документа НОМЕР_5 без номера (транспортна рада). Тобто, на думку відповідача, у декларанта були в повному обсязі наявні товаросупровідні документи, в яких містились однозначні відомості про календарний рік виготовлення транспортного засобу. Крім цього, у відповідності до листа ПП «Тойота-Україна» від 04.08.2020 року автомобіль Toyota, модель Corolla, серійний номер НОМЕР_1 , виготовлений в 2008 році. Таким чином, декларантом ОСОБА_1 при розрахунку митних платежів не враховано та не зазначено в митній декларації фактичний календарний рік виготовлення транспортного засобу, що у відповідності до службової записки Управління адміністрування митних платежів, митної вартості та класифікації товарів Київської митниці Держмитслужби від 27.07.2020 року №7.8-15-06/3792 призвело до несплати митних платежів в повному об`ємі на загальну суму 3 080,23 грн., а саме: акциз 2 566,86 грн. та податок на додану вартість 513,37 грн., та відрізняється на вказану суму від суми зазначених платежів в графі 47 митної декларації. Отже ОСОБА_1 з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів в сумі 3 080,23 грн. вчинено протиправні дії, які полягали в заявленні в графі 31 ЕМД неправдивих відомостей стосовно календарного року виготовлення легкового автомобіля Toyota, модель Corolla, номер кузова НОМЕР_1 , чим вчинено порушення митних правил, передбачене ст. 485 Митного кодексу України. У позивача були наявні технічні документи з встановленим роком виготовлення транспортного засобу в 2008 році, які є першоджерелом для визначення року випуску автомобіля. Щодо листа ПП «Полісся Авто-Тест» №1552 від 15.02.2019 року, то представник відповідача звертає увагу, що в останньому не визначався рік виготовлення транспортного засобу та не наводилось відповідне обґрунтування, а лише відображена інформація щодо віднесення транспортного засобу та відповідальності екологічним нормам. В свою чергу, лист ПП «Тойота-Україна» від 04.08.2020 року щодо року виготовлення транспортного засобу відповідає даним, що містяться в технічних документах на транспортний засіб, і в повному обсязі відповідає критеріям та статусу доказу у відповідності до вимог статті 495 Митного кодексу України. На питання щодо строку розгляду справи представник митниці зазначає, що у відповідності до ч. 1 ст. 467 Митного кодексу України адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення таких правопорушень і не обумовлює поняття триваючого порушення. Фактично порушення митних правил виявлено 06.08.2020 року за датою отримання листа ПП «Тойота-Україна» від 04.08.2020 року, в якому містились дані щодо року виготовлення транспортного засобу, а відповідно рішення прийнято з дотриманням положень ч. 1 т. 467 Митного кодексу України.

16.02.2021 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якому позивач частково послалась на ті самі обставини, що й у позовній заяві. Також додала, що відповідач (суб`єкт владних повноважень) не посвідчує письмовий електронний доказ, на якій посилається у відзиві на позов, а також не зазначає про наявність у нього оригіналу даного письмового доказу, на підставі якого відповідач вирішив, що позивач невірно визначила рік виготовлення автомобіля. Також позивач вказує, що відповідач надає разом з відзивом письмові докази, а саме технічний паспорт на автомобіль та його переклад з посвідчуваним написом «згідно оригіналу», але оригінал даних письмових доказів відсутній у відповідача, оскільки технічний паспорт на автомобіль наявний у його власника. Крім цього, наданий до відзиву технічний переклад реєстраційних документів не містить відомостей про особу, яка його здійснила (відсутня копія диплому, який свідчить про кваліфікацію спеціаліста), що викликає сумніви у належності та допустимості даного письмового доказу.

23.02.2021 року на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких представник відповідача зазначив, що позиція митного органу щодо доведеності вини позивача в цілому не ґрунтується виключно на листі ТОВ «Тойота-Україна», а вказаний лист лише додатково підтверджує достовірність тих документів і даних в частині року виготовлення транспортного засобу, які і були надані до митного органу. Додав, що митна декларація та інші документи, подання яких митним органам передбачено Митним кодексом України, оформлені на паперовому носії та у вигляді електронних документів, мають однакову юридичну силу. Тобто подані до митного оформлення документи, долучені до митної декларації та підписані позивачем його електронним цифровим підписом, і надає статусу оригіналу документа, в тому числі і свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. У свою чергу митним органом завірено документ, поданий позивачкою, та достовірність якого підтверджена цифровим підписом останньої. Крім того представник вказав, що згідно з Митним кодексом України як перекладач може виступати посадова особа митного органу. Переклад бланка відповідного свідоцтва був здійснений інспектором Київської митниці Держмитслужби Коротуном О.І., відповідні дані містяться на бланку, а документи, які на думку позивача, мають бути долучені до такого перекладу митним органом не визначені. Крім цього, позивач жодним чином не ставить під сумнів достовірність та правдивість перекладу особливо графи 20 свідоцтва, в якій містяться дані щодо року виготовлення транспортного засобу. Представник відповідача вважає, що митним органом надані переконливі та допустимі докази, які вказують на обґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому у задоволенні позову просить відмовити.

26.02.2021 року на адресу суду надійшли додаткові пояснення позивача, у якій ОСОБА_1 просила задовольнити адміністративний позов. Зазначила, що в запереченнях представник відповідача (суб`єкта владних повноважень) вказує, що посадова особа митниці має право здійснювати переклад, але жодних допустимих або/чи недопустимих доказів, що посадова особа Київської митниці Держмитслужби Коротун О.І. володіє іноземною мовою, відповідач не надає. До того ж у постанові та в протоколі відсутні відомості щодо залучення перекладача до розгляду у справі про порушення митних правил. За словами ОСОБА_1 , під час прийняття оскаржуваного рішення переклад свідоцтва на транспортний засіб був відсутній, а перекладача не залучено і відповідно посилання на нього в суді під час оскарження постанови є протиправним. Додатково позивач ще раз звернула увагу, що в оскаржуваній постанові суб`єкт владних повноважень вказує, що відповідно до листа ТОВ «Тойота-Україна» від 04.08.2020 року рік виготовлення автомобіля 2008, однак в листі підприємство-імпортер вказує, що у підприємства немає відомостей щодо року виготовлення, але «в якості винятку» підприємство звернулося до виробника транспортних засобів для з`ясування запитуваної інформації і нібито підприємство виробника надіслало в електронному вигляді відповідь на запит. У свою чергу товариство «Тойота-Україна» в листі зазначає, що жодних підтверджень цієї інформації немає, однак відповідач у постанові посилається на лист як доказ визначення позивачем неправильного року виготовлення автомобіля.

Суд, вивчивши й дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою в справі про порушення митних правил №1444/10000/20 від 03 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 9 240,69 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що 18.02.2019 року до відділу митного оформлення №1 митного поста «Житомир-Центральний» Житомирської митниці ДФС ОСОБА_1 з метою оформлення в митному режимі «імпорт» товару: легковий автомобіль марки Toyota, модель Corolla, номер кузова НОМЕР_1 , було подано митну декларацію UA101070/2019/011907 та товаросупровідні документи. Одержувачем вказаного товару у гр. 8 ЕМД є ОСОБА_2 . Згідно з даними, внесеними до графи 54 ЕМД, митна декларація складена декларантом ОСОБА_1 , про що свідчить електронний цифровий підпис останньої. Разом з ЕМД до митного оформлення транспортного засобу декларантом ОСОБА_1 подано в тому числі товаросупровідні документи, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 23.01.2019 року, фактура НОМЕР_5 від 03.02.2019 року та доданий технічний паспорт № НОМЕР_3 без номера. У гр. 31 ЕМД декларантом ОСОБА_1 заявлено наступні відомості про товар, зокрема: «легковий автомобіль марки Toyota, модель Corolla, серійний номер НОМЕР_1 , номер двигуна - немає даних, такий що був у використанні; модельний рік виготовлення - 2009, календарний рік виготовлення - 2009, дата першої реєстрації - 24.04.2009». В графі 47 митної декларації ОСОБА_1 здійснено нарахування митних платежів з врахуванням календарного року виготовлення транспортного засобу 2009 та визначені загальний розмір митних платежів на суму 47 861, 41 грн. В ході проведення перевірки Київською митницею Держмитслужби встановлено, що календарний рік виготовлення автомобіля марки Toyota, модель Corolla, номер кузова НОМЕР_1 , є 2008. Зокрема, такі відомості містяться в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 23.01.2019 року, в якому рік виготовлення-місяць зазначено 2008-06, та доданого технічного документа НОМЕР_5 без номера (транспортна рада), тобто у декларанта були в повному обсязі наявні товаросупровідні документи, в яких містились однозначні відомості про календарний рік виготовлення транспортного засобу. Крім цього, у відповідності до листа ПП «Тойота-Україна» від 04.08.2020 року автомобіль Toyota, модель Corolla, серійний номер НОМЕР_1 , виготовлений в 2008 році.

В оскаржуваній постанові відповідач дійшов висновку, що ОСОБА_1 при розрахунку митних платежів не врахувала та не зазначила в митній декларації фактичний календарний рік виготовлення транспортного засобу, що призвело до несплати митних платежів в повному об`ємі на загальну суму 3 080,23 грн. та відрізняється на вказану суму від суми зазначених платежів в графі 47 митної декларації.

Відповідно до статті 485 Митного кодексу України (у тексті також - МК України), заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Тобто, для притягнення до відповідальності за статтею 485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

Згідно з ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення.

Відповідно до частини першої та другої статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках, а також електронних (сканованих) копій паперових документів, засвідчених електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Поряд з тим, відповідно до ч. 5 ст. 255 МК України митне оформлення вважається закінченим після виконання всіх митних формальностей, визначених Митним кодексом до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень. Таким чином у випадку виконання особою дій, визначених законодавством України та надання митним органом дозволу на користування та/або вивозу товару митне оформлення вважається завершеним.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

При цьому диспозиція статті 485 МК України передбачає декілька варіантів об`єктивної сторони правопорушення, і порушення, про яке йдеться в оскаржуваній постанові митного органу щодо позивача у даному випадку, не носить триваючого характеру, адже час можливого вчинення останнього як такого безпосередньо пов`язаний з поданням відповідної декларації.

Дані висновки відповідають позиції Верховного Суду, наведеній у постановах від 28 грудня 2018 року у справі №640/3257/17, від 09 липня 2020 року у справі №640/20172/16-а та від 24 грудня 2020 року у справі № 461/3117/17.

Митна декларація за номером UA101070/2019/011907 та товаросупровідні документи були подані до митного органу 18.02.2019 року. Водночас, оскаржувана постанова в справі про порушення митних правил №1444/10000/20 винесена 03.12.2020 року. З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про те, що відповідачем пропущено шестимісячний строк притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за заявлення в митній декларації UA101070/2019/011907 неправдивих відомостей, та зазначена обставина є підставою для задоволення адміністративного позову.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71-VIII із 1 січня 2015 року пункт 215.3 статті 15 Податкового кодексу України доповнено підпунктом 215.3.5-2, за змістом якого ставки податку для транспортних засобів, що відповідають коду 8704 згідно з УКТ ЗЕД, застосовуються для автомобілів, що використовувалися з 5 до 8 років з коефіцієнтом 40 для автомобілів, що використовувалися понад 8 років з коефіцієнтом - 50.

За змістом пункту 8 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17 листопада 2005 року №1118, датою першої реєстрації транспортного засобу, який перебував у користуванні, є дата, зазначена в спеціальній графі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію), наприклад, паспорта німецького зразка, або дата видачі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію).

Датою початку користування транспортних засобів, що були у користуванні та ввозяться на митну територію України, уважається дата першої реєстрації транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах, які видані вповноваженими державними органами та дають право експлуатувати ці транспортні засоби на постійній основі. У разі відсутності реєстраційних документів першої реєстрації транспортного засобу датою початку користування вважати перший день першого місяця року, зазначеного в ідентифікаційному номері транспортного засобу, а за відсутності в ідентифікаційному номері року виготовлення - 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах.

В ході судового розгляду встановлено, що позивач у митній декларації зазначив дату першої реєстрації транспортного засобу (24 квітня 2009 року), яка збігається із датою згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , поданого разом з митною декларацією. Відтак позивач не вчинив заявлення неправдивих відомостей у митній декларації, як про це зазначає митний орган, посилаючись на відповідь листа ПП «Тойота-Україна», згідно з якою автомобіль виготовлений у 2008 році.

Аналіз наведених вище норм законодавства свідчить про те, що законодавець з розміром ставки акцизного податку пов`язує саме період використання транспортного засобу, тобто дату його первинної реєстрації, а не дату виготовлення. Відтак, позивач, вказавши під час ввезення в Україну дату реєстрації транспортного засобу, яка збігається з датою, що зазначена у реєстраційному свідоцтві, не вчинив порушення митних правил, передбаченого диспозицією статті 485 Митного кодексу України.

Висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 04.12.2018 по справі №461/3158/17 та враховуються судом першої інстанції при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Інші доводи відповідача, наведені у відзиві та запереченнях, не спростовують встановлені в судовому засіданні обставини справи та не впливають на остаточний висновок суду про наявність підстав для задоволення позову.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Вирішуючи питання щодо стягнення сплаченого судового збору суд виходить з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи те, що за результатом розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у вигляді судового збору.

Керуючись ст.ст. 54, 257, 264, 467, 485 МК України, ст.ст. 2, 5, 6, 72-77, 139, 242-246, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 03.12.2020 року в справі про порушення митних правил №1444/10000/20, винесену заступником начальника Київської митниці Держмитслужби України Панкявічюс Кастітіс Альгіманто, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 9 240,69 грн. за порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Державної митної служби на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Богунський районний суд міста Житомира до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення - 31.05.2021.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач: Київська митниця Держмитслужби (адреса: м. Київ, бульвар Гавела Вацлава, 8-А, ).

Суддя