Справа № 420/14262/20
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/14262/20

Категорія: 105000000 Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О.В.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту: 25.01.2021 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на ухвалу суду про повернення позивачеві адміністративного позову, справа розглянута згідно ч.2 ст. 312 КАС України, без повідомлення учасників справи,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року (про повернення позову) фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Микитася Ярослава Романовича про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2020 року фізична особа-підприємець (далі ФОП) ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Микитась Я.Р., в якому просив:

- скасувати постанову старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Микитась Я.Р. про відкриття виконавчого провадження від 25 вересня 2020 року (ВП №63127405);

- повернути стягувачу виконавчий документ.

Також позивачем разом з позовною заявою було подано клопотання про поновлення строку звернення до суду. В обґрунтування клопотання позивач зазначав, що про відкриття відповідачем виконавчого провадження ВП №63127405 йому стало відомо ще 27 вересня 2020 року, водночас позивач вирішив скористатися досудовим порядком врегулювання спору та звернувся зі скаргами до вищестоящих органів.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 був залишений без руху та позивачу встановлено 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

В ухвалі суду було зазначено про необхідність надання позивачем до суду належним чином оформленого адміністративного позову із вірним визначенням суб`єктного складу учасників справи та викладенням позовних вимог відповідно до наведених в ухвалі процесуальних положень КАС України; надання позивачем належним чином оформленої копії адміністративного позову з усіма додатками для сторін, а також доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду в адміністративній справі №420/14262/20.

На виконання ухвали суду 20 січня 2021 року позивач через канцелярію надав уточнений адміністративний позов та клопотання про поновлення йому строку звернення до адміністративного суду у справі №420/14262/20.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року відмовлено позивачу у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Микитась Я.Р. про визнання протиправними дій, скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_1 ставиться питання про скасування ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року в зв`язку з тим, що вона постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а також що у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 стверджував, що судом першої інстанції звужено його право як громадянина та не боржника, рішення суду відсутнє, на звернення відповідно до абз.1 ч.1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" до відповідного органу виконавчої служби в досудовому порядку та отримання тільки 29 грудня 2020 року (після звернення до суду з позовом) письмової відповіді щодо скарги про предмету його позову.

Апелянт вважає, що ухвалою суду першої інстанції порушено його право на справедливий суд, право на звернення до суду відповідно ст. 8, ч.2 ст. 55 Конституції України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ФОП ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

З матеріалів адміністративного позову вбачається, що позивач просив суд скасувати постанову старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Микитась Я.Р. про відкриття виконавчого провадження від 25 вересня 2020 року ВП№63127405.

До суду для захисту своїх прав та інтересів позивач звернувся лише 14 грудня 2020 року, тобто з пропуском встановленого КАС України десятиденного строку звернення до суду.

При цьому, позивач, у клопотаннях про поновлення йому строку звернення до суду поданих разом із позовом та із заявою на усунення недоліків позовної заяви зазначав, що йому про відкриття відповідачем виконавчого провадження ВП№63127405 стало відомо ще 27 вересня 2020 року.

Водночас позивач вирішив скористатися досудовим порядком врегулювання спору та звернувся зі скаргами до вищестоящих органів.

Так як вбачається з матеріалів адміністративного позову 15 жовтня 2020 року та 20 жовтня 2020 року позивач звертався до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) із заявами, в яких просив закрити виконавче провадження ВП№63127405 та скасувати постанову про арешт коштів.

Листом Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) від 21 жовтня 2020 року №33851 позивачу було відмовлено у закритті виконавчого провадження ВП№63127405.

Також 28 жовтня 2020 року позивач звернувся із аналогічними заявами до управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса).

Листом управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) від 30 жовтня 2020 року №7198/20.4.1/-20 позивачу також було зазначено про відсутність підстав для завершення виконавчого провадження.

Крім того, позивач 27 листопада 2020 року повторно звернувся до управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) зі скаргою щодо закриття виконавчого провадження та повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття документу до виконання.

Листом управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) від 21 грудня 2020 року №10.04-8182 позивачу повторно було зазначено про відсутність підстав для завершення виконавчого провадження.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що посилання позивача на його власне бажання у самостійно обраний ним спосіб врегулювати спір з державним виконавцем, або захистити власні права та інтереси шляхом направлення одному й тому ж органу державної виконавчої служби повторних заяв із вимогою закрити провадження у справі, не можуть бути визнані судом як поважна причина пропуску звернення до суду з адміністративним позовом у даній справі.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що жодним нормативно правовим актом не встановлено обов`язковості досудового урегулювання спорів для зазначеної категорії адміністративних справ, віднесених законодавцем до категорії термінових у параграфі 2 Глави 11 Розділу 2 КАС України. Положеннями КАС України не передбачено також можливості у разі вчинення до звернення до суду зазначених позивачем дій (надіслання учасником справи запитів або клопотань про закриття виконавчого провадження до органу, що виконує рішення), продовжити або призупинити перебіг строків звернення до суду.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 120 123, 160, 287 КАС України, ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження".

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів (п. 1 ч. 2 ст. 287 КАСУ).

Судом першої інстанції правильно встановлено, що позивачем пропущено процесуальний строк на звернення з відповідним позовом до адміністративного суду.

За правилами ч.1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Колегія суддів вважає, що дії позивача, щодо самостійного врегулювання спору з державним виконавцем та направлення одному й тому ж органу державної виконавчої служби повторних заяв із вимогою закрити провадження у справі, не можуть бути визнані як поважна причина пропуску звернення до суду з адміністративним позовом у даній справі .

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст. 123 КАС України:

1. У разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

2. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно ч.3 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Колегія суддів зазначає, що звернення ФОП ОСОБА_1 до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) та управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) із вимогою закрити виконавче провадження, не може вважатися досудовим порядком вирішення спору, оскільки зі змісту ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" слідує, що досудове урегулювання спору для стягувача та інших учасників виконавчого провадження можливе шляхом саме оскарження рішень, дій або бездіяльність державного виконавця до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Водночас, для боржника у виконавчому провадженні такої можливості законодавством не передбачено.

Як правильно зазначено судом першої інстанції, жодним нормативно правовим актом не встановлено обов`язковості досудового урегулювання спорів для категорії адміністративних справ, віднесених законодавцем до категорії термінових у параграфі 2 Глави 11 Розділу 2 КАС України. Положеннями КАС України не передбачено також можливості у разі вчинення до звернення до суду зазначених позивачем дій (надіслання учасником справи запитів до суду та клопотань про закриття виконавчого провадження до органу, що виконує рішення), продовжити або призупинити перебіг строків звернення до суду, або визнавати їх поважними причинами пропуску строку звернення до суду.

Колегія суддів вважає необґрунтованим довід апелянта про те, що судом першої інстанції порушено його право на справедливий суд та звернення до суду, виходячи з наступного.

Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

У справі Європейського суду з прав людини "Стаббігс та інші проти Великобританії" визначено, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Оскільки встановлення законом процесуальних строків має на меті дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо дотримання процесуальних строків.

Таким чином, особа, яка має намір подати позов, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту позовної заяви, в тому числі процесуальних строків її подачі.

Наведені позивачем підстави пропуску строку звернення до суду мають суб`єктивний характер та не позбавляли останнього можливості звернутись до суду з даним позовом у встановлені КАС України строки.

За таких обставин, судом першої інстанції спірне питання вирішено у відповідності до вимог ч.ч.1,2 ст. 123 КАС України та правомірно повернуто позовну заяву позивачу.

Розподіл судових витрат не здійснюється відповідно ст.ст. 139-143 КАС України.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.2 ст. 328, ст. 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31 травня 2021 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.