Справа № 440/2193/21
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/2193/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Канигіної Т.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Глобинської міської ради Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

16.03.2021 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Глобинської міської ради Полтавської області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Глобинської міської ради від 12.03.2021 "Про розгляд звернення гр. ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 та (багаторічні насадження), кадастровий номер :00:012:0067, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, місце розташування на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області, за рахунок земельної ділянки кадастровий номер :00:012:0058, з метою передачі у власність";

- зобов`язати Глобинську міську раду затвердити проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер :00:012:0067, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, місце розташування на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області;

- зобов`язати Глобинську міську раду у двадцятиденний строк з дня набрання рішенням суду законної сили подати до Полтавського окружного адміністративного суду звіт про його виконання.

Позов обґрунтований тим, що позивач звернувся до відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передачу зазначеної ділянки у власність. Рішенням сьомої сесії восьмого скликання Глобинської міської ради "Про розгляд звернення гр. ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га (багаторічні насадження), кадастровий номер :00:012:0067, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області за рахунок земельної ділянки кадастровий номер :00:012:0058, з метою передачі у власність" від 12.03.2021 №755 позивачу відмовлено у затвердженні проекту землеустрою з огляду на відсутність реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку. Наведене рішення, на думку позивача, є протиправним у зв`язку з тим, що наданий позивачем проект землеустрою погоджений у встановленому законодавством порядку та земельній ділянці присвоєний кадастровий номер.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №440/2193/21; вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази /а.с. 116/.

29.03.2021 та 31.03.2021 від позивача надійшли додаткові докази у справі /а.с. 118-129/.

23.04.2021 до суду від відповідача надійшов відзив. У наданому відзиві представник відповідача зазначив, що позивач звернувся до Глобинської міської ради із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, за результатами розгляду якої було прийнято рішення сьомої сесії восьмого скликання Глобинської міської ради від 12.03.2021 №755 про відмову позивачу у затвердженні проекту землеустрою. Підставою для відмови стало те, що після державної реєстрації новоствореної земельної ділянки з кадастровим номером :00:012:0067 інформацію про зареєстроване право власності на таку земельну ділянку до Державного земельного кадастру та Державного реєстру прав на нерухоме майно не внесено. Враховуючи викладене, на момент розгляду звернення позивача форма власності на спірну земельну ділянку була відсутня та не зареєстрована /а.с. 131-142/.

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 25.02.2021 ОСОБА_1 звернувся до Глобинської міської ради з заявою, у якій просив затвердити "Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 " площею 2,00 га з цільовим призначенням згідно з КВЦПЗ: для ведення особистого селянського господарства; кадастровий номер :00:012:0067, місце розташування: Полтавська область, Глобинський район, Глобинська міська рада, за рахунок земель запасу, які не надані у власність або постійне користування в межах населеного пункту, та передати вказану земельну ділянку безоплатну у приватну власність. До зазначеної заяви додано: копію витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, копію проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; копію паспорта громадянина України та довідки про присвоєння РНОКПП; документ, який підтверджує повноваження діяти від імені заявника /а.с. 134/.

Рішенням Глобинської міської ради сьомої сесії восьмого скликання від 12.03.2021 №756 "Про розгляд звернення гр. ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га (багаторічні насадження), кадастровий номер :00:012:0067, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області за рахунок земельної ділянки кадастровий номер :00:012:0058, з метою передачі у власність" відмовлено позивачу у затвердженні "Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 зі зміною цільового призначення для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області за межами населеного пункту" площею 2,00 га, кадастровий номер - :00:012:0067, з цільовим призначенням згідно з КВЦПЗ - А 01.03 для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області за рахунок поділу земельної ділянки кадастровий номер :00:012:0058 у зв`язку з відсутністю реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку /а.с. 133/.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд дійшов таких висновків.

Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правовідносини у сфері набуття права власності на землю, у тому числі через проведення земельних торгів, врегульовані Земельним кодексом України (далі - ЗК України).

Відповідно до частин першої - третьої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з частинами шостою - восьмою статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно з частиною шостою цієї статті підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Отже, перевірка проекту землеустрою на відповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації здійснюється на етапі його погодження.

У постановах від 04.03.2021 у справі №П/811/968/18, від 24.01.2020 у справі №316/979/18 та від 30.08.2018 у справі №817/586/17 Верховний Суд зазначив, що перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів здійснюється саме на етапі погодження такого проекту. Орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, не має повноважень на здійснення перевірки документації із землеустрою на відповідність нормам чинного законодавства, оскільки такі повноваження надані лише державному кадастровому реєстратору.

За приписами частин дев`ятої - десятої статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

З аналізу положень частини дев`ятої статті 118 ЗК України слідує, що підставами для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише відсутність погодження такого проекту у порядку, встановленому статтею 186-1 ЗК України, та у визначених законом випадках обов`язкової державної експертизи. Інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження та проведення експертизи (у разі необхідності), наведена норма статті 118 Земельного кодексу України не містить.

Такий висновок суду відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному, зокрема, у постановах від 04.03.2021 у справі №П/811/968/18 та від 01.02.2021 у справі №560/1282/19, стосовно того, що підставами для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутня обов`язкова державна експертиза у визначених законом випадках та відомості щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Cудом встановлено, що до Глобинської міської ради на затвердження позивачем подано проект землеустрою, який погоджений висновком про розгляд документації із землеустрою від 28.01.2021 №1762/82-21 та висновком державної експертизи землевпорядної документації від 08.02.2021 №366 /а.с. 32-36, 59-60, 92-93/.

При цьому, на підставі поданого позивачем проекту землеустрою здійснено державну реєстрацію земельної ділянки, визначено її кадастровий номер :00:012:0067 та сформовано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 23.02.2021 №НВ-021, який надавався позивачем до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області разом із проектом землеустрою. /а.с. 94-96, 134-135/.

Отже, реєстрація державним кадастровим реєстратором земельної ділянки на підставі поданого проекту землеустрою відповідно до статей 9, 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" свідчить про відповідність проекту землеустрою вимогам законодавства та документації із землеустрою, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою, передбачених частиною дев`ятою статті 118 ЗК України.

Згідно зі спірним рішенням від 12.03.2021 №755 підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою слугувала відсутність реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку.

Так, повноваження відповідних органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування встановлені статтею 122 ЗК України.

Частиною першою статті 122 ЗК України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Судом встановлено, що рішенням другої (позачергової) сесії восьмого скликання Глобинської міської ради Полтавської області від 28.12.2020 позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :00:012:0058 /а.с.40/.

Відповідно до Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 23.01.2021: земельна ділянка з кадастровим номером :00:012:0058 площею 38,1713 га, форма власності - комунальна; дата державної реєстрації права (в державному реєстрі прав) - 13.07.2018; найменування юридичної особи - Глобинська міська рада /а.с. 37-38/.

Враховуючи зазначене, земельна ділянка з кадастровим номером :00:012:0067 площею 2,00 га, яку позивач бажає отримати у власність, утворена внаслідок поділу земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :00:012:0058, розпорядником якої є Глобинська міська рада.

Враховуючи викладене, розпорядження земельною ділянкою, яку позивач бажає набути у власність, повинно здійснюватися також Глобинською міською радою, а відсутність реєстрації права комунальної власності на спірну земельну ділянку не спростовує наведені висновки суду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що рішення Глобинської міської ради сьомої сесії восьмого скликання від 12.03.2021 №756 не містить законодавчо визначених підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою, з огляду на що є протиправним та підлягає скасуванню, а позов у цій частині слід задовольнити.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Глобинської міської ради затвердити проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,00 га, кадастровий номер :00:012:0067, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, місце розташування на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області, суд зазначає наступне.

Вирішення питання, про яке просить позивач, у частині зобов`язання затвердити проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки перебуває поза компетенцією адміністративного суду, оскільки до юрисдикції суду в широкому розумінні не входить зобов`язання відповідача приймати на сесії будь-яке конкретне рішення, оскільки відповідно до чинного законодавства України суд не має права перебирати на себе повноваження, віднесені до компетенції, зокрема, органів місцевого самоврядування. Суд може за наявності достатніх правових підстав визнати рішення неправомірним та скасувати його, а також зобов`язати відповідача з урахуванням висновків суду повторно розглянути відповідне питання та прийняти за наслідками розгляду вмотивоване та обґрунтоване нормами законодавства рішення, при цьому суд не може перебирати на себе функцію дозвільного органу, яка не покладена на суд законом.

Наведений висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Верховного Суду від 13.01.2021 у справі №1340/5638/18.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що спосіб відновлення порушеного права позивачів має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України з метою ефективного захисту прав позивача вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 25.02.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 площею 2,00 га з цільовим призначенням згідно з КВЦПЗ: для ведення особистого селянського господарства; кадастровий номер :00:012:0067, місце розташування: Полтавська область, Глобинський район, Глобинська міська рада, за рахунок земель запасу, які не надані у власність або постійне користування в межах населеного пункту, з урахуванням висновків суду.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, за приписами вказаної норми покладення таких зобов`язань на суб`єкта владних повноважень є правом, а не обов`язком суду.

Суд не вбачає підстав для застосування зазначеної форми контролю за виконанням судового рішення, оскільки не вважає, що відповідачем після набрання рішенням суду законної сили не будуть добровільно вживатися заходи з метою виконання даного судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Водночас, як визначено частиною восьмою цієї статті, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки передумовою для виникнення цього спору стало протиправне рішення відповідача, суд вважає за необхідне компенсувати судові витрати позивача у повному розмірі.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 132, 139, 243-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Глобинської міської ради Полтавської області (вул. Центральна, 285, м. Глобине, Полтавська область, 39000, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення сьомої сесії восьмого скликання Глобинської міської ради від 12.03.2021 №756 "Про розгляд звернення гр. ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га (багаторічні насадження), кадастровий номер :00:012:0067, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області, за рахунок земельної ділянки кадастровий номер :00:012:0058, з метою передачі у власність".

Зобов`язати Глобинську міську раду Полтавської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.02.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 площею 2,00 га з цільовим призначенням згідно з КВЦПЗ: для ведення особистого селянського господарства; кадастровий номер :00:012:0067, місце розташування: Полтавська область, Глобинський район, Глобинська міська рада, за рахунок земель запасу, які не надані у власність або постійне користування в межах населеного пункту, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Глобинської міської ради Полтавської області (вул. Центральна, 285, м. Глобине, Полтавська область, 39000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.С. Канигіна