Справа № 640/11656/20
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2021 року м. Київ № 640/11656/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України у м. Києві
про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 ( далі - позивач/ ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (далі - відповідач/ ГУ ПФУ у м. Києві), в якому просить суд

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 55% до 50% відповідних сум грошового забезпечення з 01 січня 2018 року протиправною;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві з 01 січня 2018 року встановити ОСОБА_1 основний розмір пенсії 55% відповідних сум грошового забезпечення та здійснити перерахунок і виплату пенсії з урахуванням виплаченого загальною сумою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 01.01.2016р. набув право на отримання пенсії за вислугу років в розмірі, встановленому п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а саме 58 % відповідної суми грошового забезпечення.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав правомірності дій.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному Управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Розрахунку 50% відповідних сум грошового забезпечення за вислугу 20 років військової служби.

Не погоджуючись з розміром перерахованого грошового забезпечення, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Києві із заявою про здійснення перерахунку пенсії з врахуванням 55% грошового забезпечення.

Листом від 15.05.2020 №9921-10211/П02/8-2600/20 ГУ ПФУ у м. Києві проінформувало позивача, що оскільки позивача звільнено з військової служби у запас, підстави для обчислення пенсійного забезпечення в розмірі 55% сум грошового забезпечення за 20 років вислуги відсутні.

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, а свої законні права та інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 23-1 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 № 565-ХІІ (чинного на час звільнення позивача і призначення йому пенсії) пенсійне забезпечення працівників міліції після звільнення їх зі служби в органах внутрішніх справ здійснюється в порядку та на умовах, встановлених Законом № 2262.

За приписами пункту «а» частини 1 статті 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції на час призначення позивачу пенсії) пенсії за вислугу років призначаються, серед іншого, в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Отже, зазначена норма Закону № 2262-ХІІ на час призначення позивачу пенсії передбачала, що особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільнені зі служби і на день звільнення мали вислугу 20 календарних років і більше, пенсія за вислугу років призначається в розмірі 50 процентів відповідної суми грошового забезпечення. При цьому за кожний рік вислуги понад 20 років призначається 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

В свою чергу, при звільненні особи рядового і начальницького складу зі служби «у відставку» за віком або за станом здоров`я, пенсія за вислугу років призначається в розмірі 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

На час звільнення позивача зі служби і грудні 2010 року порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки визначався постановою КМУ від 30.10.1998 №1716 «Про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції та обчислення їм вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги» та «Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ», затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 № 114 (далі Положення № 114).

За змістом вимог статті 62 Положення № 114 звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться:

а) у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров`я придатні до військової служби;

б) у відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку, встановленого Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

Таким чином, Положення № 114 передбачало два різних види звільнення, а саме: в запас (з постановкою на військовий облік) і у відставку (із зняттям з військового обліку).

З матеріалів справи вбачається, ОСОБА_1 звільнений з органів внутрішніх справ на підставі п. «б» статті 64 Положення № 114, яким визначено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу, поряд з іншим, звільняються зі служби в запас(з постановкою на військовий облік) через хворобу у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії.

При цьому, згідно з п. «б» статті 65 Положення № 114 особи рядового і начальницького складу звільняються зі служби у відставку (із зняттям з військового обліку) через хворобу у разі визнання їх непридатними до військової служби за рішенням військово-лікарської комісії, винесеним до звільнення особи із служби.

Отже, за наявності відповідних підстав і фактичних обставин особи рядового і начальницького складу можуть бути звільнені зі служби через хворобу в запас (з постановкою на військовий облік) або у відставку (із зняттям з військового обліку).

Згідно свідоцтва про хворобу №546 від 16.12.2010, військово-лікарською комісією ЦГ МВс України позивач був визнаний непридатним до військової служби в мирний час та обмежено придатний у воєнний час, у зв`язку з чим і був звільнений у запас, а не у відставку.

Натомість, пункт «а» частини 1 статті 13 Закону № 2262-ХІІ не передбачає призначення пенсії особам, звільненим у запас за станом здоров`я (через хворобу), в розмірі 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення

Оскільки позивач був звільнений у запас, тобто з постановкою на військовий облік, а не у відставку із зняттям з військового обліку, то підстави для призначення йому пенсії в розмірі 55% відповідних сум грошового забезпечення були відсутні.

Щодо посилань на те, що після набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі Закон № 580) регулювання спірних відносин змінилось і стаття 77 цього Закону не передбачає поділу на звільнення в запас та у відставку, суд зазначає наступне.

Закон № 580 набрав чинності 7 листопада 2015 року.

Дійсно стаття 77 Закону № 580, якою регулюються відносини звільнення зі служби в поліції, не містить поділу на звільнення в запас та у відставку.

Проте, Законом № 580 також внесені зміни до певних законів, зокрема до ст. 13 Закону № 2262, в якій пункт "а" після слів "за станом здоров`я" доповнений словами "особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Отже, після внесених змін пункт «а» ст. 13 Закону № 2262 викладений в такій редакції:

«пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення».

Тобто, після внесення зазначених змін призначення пенсії в розмірі 55% відбувається або, як і під час призначення пенсії позивачу, у випадку звільнення військовослужбовця у відставку за віком або за станом здоров`я, або у випадку звільнення поліцейського на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону № 580, а тому після внесення цих змін регулювання спірних відносин для осіб, які не звільнялися з підстав, передбачених Законом № 580, в тому числі і для позивача не змінилось.

Враховуючи те, що позивача звільнено зі служби на підставі пункту «б» статті 64 Положення № 114, тобто «через хворобу» саме в запас (з постановкою на військовий облік), а не у відставку, що є різними видами звільнення, то суд дійшов висновку про правомірність дій відповідача в частині призначення позивачу пенсії за вислугу років на підставі пункту "а" частини 1 статті 13 Закону № 2262-ХІІ в розмірі 50% відповідної суми грошового забезпечення.

Висновки щодо застосування норм матеріального права висловлені Верховним Судом у постанові від 07.11.2019р. (справа №806/1369/18) , від 26.12.2019 (справа №0640/4116/18).

В контексті наведеного, слід зазначити, що відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на вищезазначене, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, враховуючи висновки, викладені в постановах Верховного Суду, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя С.К. Каракашьян