Справа № 400/892/21
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2021-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/892/21
Головуючий в 1 інстанції: Мельник О.М.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021р. про забезпечення позову по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Алан-Техно" до Державної служби України з безпеки на транспорті, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2021р. ТОВ «Алан-Техно» звернулося в суд із заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви шляхом зупинення дії наказу Управління Державної служби України з безпеки на транспорті за №41 від 4.02.2021р., яким анулюється ліцензія ТОВ "Алан-Техно" що діє з квітня 2012р. на провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом з дозволеним видом робіт, внутрішні перевезення пасажирів автобусами.

В обґрунтування вказаної заяви товариство зазначило, що воно здійснює свою господарську діяльність шляхом надання послуг з пасажирських перевезень власними транспортними засобами на території Миколаївської області. На даний час товариством укладено 16 договорів з Миколаївською ОДА, за умовами яких товариство здійснює перевезення на 16 маршрутах Вітовського, Баштанського, Снігурівського районів Миколаївської області. Крім того, товариством укладено 3 договори з Миколаївською МР, за умовами яких товариство здійснює перевезення на 3 маршрутах Заводського району м.Миколаєва.

Заявник зазначив, що вказані маршрути є соціально значущі, що товариство переважно здійснюють перевезення громадян м.Миколаєва та області до їх робочих місць в тому числі і працівників державних та комунальних підприємств, мало забезпечених громадян і пільговиків. На сьогоднішній день згідно міської маршрутної мережі, швидкої транспортної альтернативи пересування громадян за вище указаними маршрутами не існує. Позивач вважає, що позбавлення ТОВ «Алан-Техно» ліцензії на право провадження господарської діяльності з внутрішніх перевезень пасажирів автобусами, призведе до повної зупинки господарської діяльності товариства, невиконання зобов`язань згідно договорів укладених з Миколаївською ОДА, підвищення соціальної напруги в суспільстві, неможливістю розраховуватись з постачальниками паливо-мастильних матеріалів та виникненню заборгованості із виплати заробітної плати працівникам підприємства. В разі позбавлення ліцензії, працівники ТОВ «Алан-Техно» втратять роботу.

Посилаючись на вказане просило заяву задовольнити.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021р. заяву про забезпечення позову задоволено.

Зупинено дію наказу Управління Державної служби України з безпеки на транспорті за №41 від 4.02.2021р. яким анулюється ліцензія ТОВ "Алан-Техно" що діє з квітня 2012р. на провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом з дозволеним видом робіт, внутрішні перевезення пасажирів автобусами.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Державна служба України з безпеки на транспорті подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення скарги, скасування ухвали суду та прийняття нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції вважав, що вжиття заходів забезпечення позову за заявою товариства не є вирішенням публічного-правового спору по суті без фактичного його розгляду судом. Зупинення дії оскаржуваного наказу не скасовує його чинність, ніяк не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі, а лише тимчасово забороняє реалізацію наказу, до вирішення спору в даній справі. При цьому, суд першої інстанції погодився та взяв до уваги доводи товариства.

Проте з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія, оскільки при вирішенні питання по суті, суд порушив норми процесуального права.

Судова колегія вважає, що вказані порушення норм процесуального права призвели до неправильного вирішення клопотання по суті, а тому апеляційний суд за правилами ст.315 КАС України, судове рішення скасовує і постановляє нове рішення, виходячи із наступного.

Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі. Метою застосування заходів забезпечення позову є, перш за все, захист прав позивача до ухвалення рішення у справі.

За змістом ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову та доведеності належними доказами обставин, на які посилається заявник в заяві; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи наявна хоча б одна з вищенаведених обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи з забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Із наведеного випливає, що вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Так, в обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову зазначено, що на підставі оскарженого наказу заявник, як перевізник буде позбавлений можливості здійснювати перевезення громадян м.Миколаєва та області до їх робочих місць в тому числі і працівників державних та комунальних підприємств, мало забезпечених громадян і пільговиків. На сьогоднішній день згідно міської маршрутної мережі, швидкої транспортної альтернативи пересування громадян за вище указаними маршрутами не існує. Крім того, позбавлення ТОВ «Алан-Техно» ліцензії на право провадження господарської діяльності з внутрішніх перевезень пасажирів автобусами, призведе до повної зупинки господарської діяльності товариства, невиконання зобов`язань згідно договорів укладених з Миколаївською ОДА, підвищення соціальної напруги в суспільстві, неможливістю розраховуватись з постачальниками паливо-мастильних матеріалів та виникненню заборгованості із виплати заробітної плати працівникам підприємства. В разі позбавлення ліцензії, працівники ТОВ «Алан-Техно» втратять роботу.

У відповідності до ч.1 ст.151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відтак, забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Для задоволення судом поданої заявником заяви про забезпечення адміністративного позову останній має довести, що невжиття обраних заходів призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч.2 ст.150 КАС України.

Враховуючи вищевказане, судова колегія зазначає, що товариством не наведено жодної обставини яка б зробила неможливим виконання судового рішення або унеможливила чи ускладнила б ефективний захист чи поновлення порушених чи оскаржуваних прав або інтересів позивача за захистом яких він звернувся.

При цьому, судом першої інстанції не наведено жодних мотивів, якими він керувався при прийнятті оскаржуваної ухвали та вони б свідчили про наявність підстав передбачених ч.2 ст.150 КАС України.

Крім того, у відповідності до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та господарських формувань ТОВ «Алан-Техно» видами діяльності товариства, крім пасажирського наземного транспорту міського та приміського сполучення, є торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами; технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; надання в оренду інших машин, устаткування та товарів, н.в.і.у; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів.

Отже, твердження позивача про повну зупинку господарської діяльності товариства у разі не застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Управління Державної служби України з безпеки на транспорті за №41 від 4.02.2021р. яким анулюється ліцензія ТОВ «Алан-Техно» що діє з квітня 2012р., є надуманим.

Що стосується посилань позивача на невиконання ним зобов`язань згідно договорів укладених з Миколаївською ОДА, то судова колегія зазначає, що вказане ніяким чином не впливає, чи ускладняє, чи унеможливлює виконання судового рішення по справі про скасування спірного наказу про анулювання ліцензії товариства.

Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що факт ненадання документів при проведенні планової перевірки товариства на вимогу працівників Укртрансбезпеки може свідчити про приховування фактів порушень господарської діяльності у сфері перевезень пасажирів, що може призвести до завдання шкоди як окремому громадянину так і суспільству в цілому.

Отже, судова колегія зазначає, що товариством не наведено жодних мотивів, які б давали підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. Так само не наведено очевидних ознак протиправності спірного рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про наявність правових підстав для забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову підлягає скасуванню з прийняттям по справі нового судового рішення про відмову у задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.150,154,315,317 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті задовольнити.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021р. про вжиття заходів забезпечення позову скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Алан-Техно" про забезпечення позову по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Алан-Техно" до Державної служби України з безпеки на транспорті - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв