Справа № 520/2487/21
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Харків

31 травня 2021 р. Справа № 520/2487/21
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шляхової О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №164 від 15.01.2021 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до ст. 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , до загального страхового стажу роботи період служби за контрактом в Збройних Силах України з 01.01.2004 року по 09.10.2007 року, період служби в Державній кримінально-виконавчій службі України з 20.12.2008 року по 11.09.2009 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , пенсію по інвалідності відповідно до ст. 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 13.01.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 13.01.2021 він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про призначення пенсії по інвалідності відповідно до ст. 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та надав всі необхідні документи для підтвердження права на пенсію. Проте, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області №164 від 15.01.2021 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності за відсутністю необхідного страхового стажу мотивуючи рішення тим, що не було зараховано до загального страхового стажу період служби за контрактом у ЗСУ з 01.01.2004 по 09.10.2007 та період служби у Державні кримінально-виконавчій службі України з 20.12.2008 по 11.09.2009, оскільки дані про сплату страхових внесків за цей період відсутні.

Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду по справі було відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому ст. 262 КАС України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу та отримана ним, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідач надав відзив на позов, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі та зазначив, що згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 в період з 14.05.2001 по 09.10.2007 знаходився на військовій службі за контрактом в Збройних Силах України, з 20.12.2008 по 11.09.2009 - проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України. Період роботи з 01.01.2004 по 09.10.2007 та з 20.12.2008 по 11.09.2009 не зараховані до загального страхового стажу, оскільки ОСОБА_1 до заяви про призначення пенсії не надав довідки про проходження військової служби, нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески, як це передбачено Законом №1058 та Порядком №22-1. Зважаючи на викладене, управління діяло в межах чинного законодавства та не порушувало прав позивача.

Дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що з гідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії від 28.12.2020 серії 12 ААБ №741379 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, загальне захворювання, на строк до 01.01.2022.

13.01.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

15.01.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення №164 про відмову в призначенні пенсії по інвалідності згідно заяви від 13.01.2021 відповідно до статті 32 Закону України "Про загальне обов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу 8 років.

У вказаному рішенні відповідач посилається на те, що до загального страхового стажу неможливо зарахувати період служби за контрактом у ЗСУ з 01.01.2004 по 09.10.2007 та період служби у Державній кримінально-виконавчій службі України з 20.12.2008 по 11.09.2009, оскільки дані про сплату страхових внесків за цей період відсутні, довідку про грошове утримання заявником не було надано.

Не погоджуючись з такою відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Судом досліджено наявну в матеріалах адміністративної справи копію трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 та встановлено наступне.

Згідно запису за номером 1, ОСОБА_1 з 14.05.2001 знаходився на військовій службі за контрактом у ЗСУ, наказ №99 від 14.05.2001.

09.10.2007 позивач звільнений у запас у зв`язку з реформуванням ЗСУ, наказ №70 від 09.10.2007 (запис трудової книжки за №2).

Як вбачається із записів №10 та №11 трудової книжки, ОСОБА_1 з 20.12.2008 по 11.09.2009 проходив службу в Державну кримінально-виконавчу службу України.

Крім того, проходження військової служби у ЗСУ, а саме у військовій частині НОМЕР_3 , з 31.08.2002 по 09.10.2007 підтверджується довідкою, виданою військовою частиною НОМЕР_3 від 12.02.2021 №10/323 про проходження військової служби, нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески. В даній довідці міститься інформація про сплату страхових внесків за цей період з усіх вказаних у довідці виплат.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Спірні правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV).

Відповідно ч. 1 ст. 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Залежно від ступеня втрати працездатності визначено три групи інвалідності. Причина, група, час настання інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством.

Згідно ч. 1 ст. 32 Закону особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: для осіб з інвалідністю II та III груп від 38 років до досягнення особою 39 років включно - 8 років.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (надалі - Порядок № 637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 р. №301 ( 301-93-п ) «Про трудові книжки працівників», та прийнятою відповідно до зазначеної постанови Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 № 58 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за № 110.

Відповідно до п.п.1.1 Інструкції №110 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку №637, а за відсутності документів про наявний стаж або відсутності архівних даних, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, пов`язаних з заявником спільною роботою.

Крім цього, потрібно враховувати, що Верховний Суд у постанові від 06.03.2018 по справі №754/14898/15-а дійшов висновку, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Відповідно до ст. 1 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Положенням ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно статті 1 Закону №1058-ІV, страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону №1058-ІV, сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків встановлено у частині 1 статті 20 Закону №1058-ІV, якою передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Таким чином, страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

З цього приводу суд зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту нарахування та сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону №1058-ІV, а отже не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по інвалідності.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, з метою захисту прав позивача, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню шляхом визнання протиправною відмови та зобов`язання призначити позивачу пенсію по інвалідності з 13.01.2021.

Розподіл судових витрат не здійснюється у зв`язку зі звільненням позивача від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 263, 255, 295, 297 КАС України, суд,
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №164 від 15.01.2021 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до ст. 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу роботи період служби за контрактом в Збройних Силах України з 01.01.2004 по 09.10.2007 та період служби в Державній кримінально-виконавчій службі України з 20.12.2008 по 11.09.2009.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до ст. 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 13.01.2021.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Шляхова