Справа № 480/3273/21
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2021-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без розгляду
01 червня 2021 року Справа № 480/3273/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради, 1) визнати протиправними (неправомірними) дії Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради стосовно відмови у здійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги:
- до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком (8190,00 грн.), з урахуванням раніше виплачених коштів (1390,00 грн.);
- до 5 травня за 2019 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком (7485,00 грн.), з урахуванням раніше виплачених коштів (1295,00 грн.);
- до 5 травня за 2018 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком (7260,00 грн.), з урахуванням раніше виплачених коштів (1265,00 грн.);
2) зобов`язати Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради здійснити перерахунок та виплатити щорічну допомогу до 5 травня за 2020 рік, до 5 травня за 2019 рік, до 5 травня 2018 рік виходячи з розміру п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених коштів.
Ухвалою суду від 12.04.2021 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідач не подав відзиву на позовну заяву.
Після відкриття провадження у справі судом з`ясовано, що позивачем порушено строки звернення до суду, у зв`язку з чим ухвалою суду від 13.05.2021 позов було залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний строк з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків. Зокрема, позивача було зобов`язано надати суду заяву про поновлення строку на звернення з позовом до суду із зазначенням у ній підстав та наданням доказів поважності його пропуску.
Позивачу як особі, що подала позовну заяву до суду, на виконання вимог ч.6 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху було направлено за адресою, що вказана у позові, та отримано 19.05.2021, про що свідчить підпис у відповідній графі рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Тобто, з урахуванням ч.ч.1,6 ст.120 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач у строк до 31.05.2021 мав право усунути зазначені в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху недоліки.
Так, в порядку усунення недоліків позовної заяви позивачем було подано заяву, в якій позивач просив поновити строк звернення до суду з огляду на те, що лист-відповідь з Департамету соціального захисту населення Сумської міської ради від 10.03.2021 №К-553/12.06-29, яке позивач отримав лише 22.03.2021 року.
Також вказав, що на всій території України було запроваджено карантин з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби СОVID-19, а на підставі протоколу №4 засідання комісії з питань техногенно екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Сумської міської територіальної громади від 24.03.2021 року встановлено «червоний» рівень епідемічної небезпеки поширення гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" і тільки з 08 травня 2021 року були знято «червоний» рівень на території Сумської області. З того часу позивач не виходив за територію свого мешкання, обходився харчами, які були в запасі. І як тільки отримав лист з Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради, звернувся за написанням позовної заяви та швидко і невідкладно відніс до суду. За таких обставин вважає, що строки позивачем не порушені, тому просить суд поновити строк.
При цьому, разом із заявою про поновлення строку на подання позову, поданою у порядку усунення недоліків, будь-яких доказів щодо поважності пропуску строку звернення до суду позивач не надав.
Перевіривши матеріали позову та подану позивачем заяву у порядку усунення недоліків, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1,2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (ч.1); для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2).
Статтею 171 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.
Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.
Таким чином, з огляду на вказані норми, встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого особа могла очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована, є 30 вересня відповідного року.
Отже, перебіг строку звернення особи до суду з позовними вимогами щодо виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня слід обраховувати з 30 вересня відповідного року, в даному випадку з 30.09.2018, з 30.09.2019 та з 30.09.2020.
Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеними у постанові від 06.02.2018 у справі №607/7919/17.
Водночас, позивач звернувся до суду із позовною заявою лише 15.04.2021, тобто, із порушенням встановленого шестимісячного строку звернення до суду.
При цьому, у заяві про поновлення строку звернення до суду, поданої у порядку усунення недоліків позовної заяви, позивач фактично вказує, що лист-відповідь з Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради від 10.03.2021 №К-553/12.06-29, отримав лише 22.03.2021 року, і тому строк звернення до суду з даною позовною заявою необхідно обраховувати з моменту отримання ним листа відповідача.
Дійсно, за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Однак, при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.
Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.
Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.
Викладені висновки відповідають позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.02.2020 у справі №340/1019/19.
Частиною 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Проте суд зазначає, що Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" не передбачена можливість досудового порядку вирішення даного спору.
Суд наголошує на тому, що грошова допомога є періодичним та фіксованим платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про підставу здійснення такої виплати, її розмір, як вона обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів було здійснено саме такий її розрахунок.
Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, суд враховує, що Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду у справі № 240/12017/19 від 31.03.2021 року відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження К/9901/36805/18), від 25.02.2021 у справі №822/1928/18 (касаційне провадження К/9901/1313/18) щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, та дійшла такого висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів; позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду; в той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно, а відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

З урахування наведеного, суд приходить до висновку, що отримання позивачем листа відповідача у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду. Отже, строк звернення до суду з даною позовною заявою необхідно обраховувати з 30.09.2018, з 30.09.2019 та з 30.09.2020.

Крім того, щодо посилань позивача у заяві про поновлення строку звернення до суду, поданої у порядку усунення недоліків позовної заяви, на те, що такий строк звернення позивач пропустив у зв`язку з виникненням і поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19) та встановленням на території Сумської області згідно протоколу №4 засідання комісії з питань техногенно екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Сумської міської територіальної громади від 24.03.2021 року «червоного» рівня епідемічної небезпеки поширення гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", у зв`язку з чим він взагалі не виходив з дому та харчувався запасеними харчами, суд зазначає наступне.

Так, дійсно, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" установлено з 12 березня 2020 року на усій території України карантин.

З 12 березня 2020 року дія карантину на території України неодноразово продовжувалася.

На засіданні Комісії з питань техногенно екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Сумської міської територіальної громади (протокол №4 від 24.03.2021 року, https://smr.gov.ua/images/news/Podii/2021/03/24/Protokol_4.pdf), враховуючи складну епідеміологічну ситуацію на території Сумської області та Сумської міської територіальної громади, на виконай вимог постанови Кабінету Міністрів України від 9.12.2020 № 1236 карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 березня 2021 року №230), з урахуванням вимог протоколу №12 позачергового засідання Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 22 березня 2021 року, протоколу № 4 позачергового засідання Сумської обласної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 23.03.2021 року, якими на території Сумської області з 00 год. 00 хв. 24 березня 2021 року встановлено «червоний» рівень епідемічної небезпеки поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відповідно до пункту 3-5 постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236 на території Сумської міської територіальної громади, було вирішено заборонити діяльність торговельно-розважальних центрів, суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос, тощо.

При цьому, вказаним протоколом Комісії з питань техногенно екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Сумської міської територіальної громади №4 від 24.03.2021 керівникам підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності рекомедовано вжити заходів до забезпечення дотримання обмежувальних протиепідемічних заходів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 березня 2021 року № 230), однак не було заборонено безпосередньо роботу державних установ, органів місцевого самоврядування, судів.

Відтак, на переконання суду, у позивача не було перешкод для своєчасного звернення до суду з даним позовом у зв`язку з прийняттям Комісією з питань техногенно екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Сумської міської територіальної громади протоколу №4 від 24.03.2021.

Таким чином, суд зазначає, що доводи, викладені позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду з даною позовною заявою, є безпідставними. В даному випадку, позивачем було пропущено шестимісячний строк звернення до суду, при цьому належних доказів поважності причин пропуску такого строку позивачем суду не надано.

Будь-яких інших заяв чи доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду станом на сьогодні позивачем не надано.

Водночас, суд наголошує, що у справі Європейського суду з прав людини Стаббігс та інші проти Великобританії визначено, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У Рішенні Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії від 25 січня 2000 року Європейський суд зазначив про те, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі Перез де Рада Каванілес проти Іспанії від 28 жовтня 1998 року, заява №28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

ЄСПЛ у пунктах 37 та 38 рішення від 18 листопада 2010 року у справі Мушта проти України нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. Водночас такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі Пономарьов проти України ЄСПЛ указав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні в часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41).

Таким чином, дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Крім того, інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Отже, за практикою ЄСПЛ, застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.

Згідно зі статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до ч.3 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного вище, вбачається необхідним позовну заяву залишити без розгляду на підставі п.8 ч.1 ст.240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 240, 248, 293, 295, пп.15.5 Розділу VІІ "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя І.Г. Шевченко