Справа № 380/10174/20
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2021-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2021 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області (79026 м. Львів вул. Стрийська 35) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення податкового боргу -

УСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Львівській області (далі - позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до фізичної особи ОСОБА_1 (далі - відповідачка, ОСОБА_2 ), у якій просить стягнути до бюджету з відповідачки податковий борг у сумі 22577,09 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що згідно з картками особових рахунків та довідки № 42547/10/13-01-13-10 від 30.10.2020 заборгованість відповідачки складає 22577,09 грн. Заборгованість у сумі 22577,09 грн, яка підлягає стягненню, виникла на підставі несплаченого єдиного податку з фізичних осіб та військового збору. Податковим органом винесено податку вимогу № 46449-17 від 13.12.2017, однак кошти у добровільному порядку платником податків не сплачено.

Ухвалою суду від 17.11.2020 позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків.

З метою з`ясування інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачки суддя звернулася до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи із запитом від № 380/10174/20/41016/20 від 30.11.2020.

На адресу суду надійшла відповідь Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області (вх. № 9815 від 15.02.2021), згідно з якою адреса, зазначена у позовній заяві як зареєстроване місце проживання відповідачки, відповідає адресі, вказаній відділом.

Ухвалою суду від 19.02.2021 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; відповідачці встановлено 15-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 20.04.2021 строк розгляду справи продовжено.

Копію ухвали від 19.02.2021 разом із копією ухвали від 20.04.2021 відповідачка отримала 23.04.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ШКІ 886 (а.с. 40).

Відповідачка у строк, встановлений ухвалою від 19.02.2020, правом подати письмовий відзив на позовну заяву не скористалася. Жодних клопотань на адресу суду не надсилала. Відтак суд, керуючись ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) вирішив справу за наявними матеріалами.

Суд всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та встановив таке.

Відповідачка - фізична особа ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з довідкою про наявність заборгованості з податків і зборів (обов`язкових платежів), що контролюються Головним управлінням ДПС у Львівській області № 42547/10/13-01-13-10 від 30.10.2020 станом на 26.10.2020 ОСОБА_1 має податковий борг перед бюджетом в сумі 22577,09 грн (а.с. 4).

Відповідно до поданої відповідачкою податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік від 17.11.2017 сума податку на доходи фізичних осіб складає 17142 грн, військового збору - 5142,63 гр. (а.с. 5, 6).

Відповідно до поданої відповідачкою податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік від 27.12.2018 сума податку на доходи фізичних осіб складає 224,96 грн, військового збору - 67,50 грн (а.с. 7, 8).

Докази сплати зазначених податків в матеріалах справи відсутні.

Оскільки борг у сумі 22577,09 грн, який виник на підставі самостійно задекларованих відповідачкою сум податку з доходів фізичних осіб та військового збору, самостійно ОСОБА_2 не сплачено, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Суд при вирішенні спору по суті керується таким.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах встановлених законом. Норми встановлені та закріплені Конституцією України є нормами прямої дії виходячи з того, що відповідно до ст.8 Конституції в Україні встановлено і діє принцип верховенства права.

Згідно з ст. 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платниками податків визначаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок зі сплати податків та зборів.

Відповідно до ст. 16 ПК України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених вказаним Кодексом та законами з питань митної справи і подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

За змістом пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідачкою самостійно подано до податкового органу податкові декларації про майновий стан та доходи від 17.11.2017 та від 27.12.2018 (а.с. 5-8).

Станом на день судового розгляду строк сплати податкового боргу сплив.

Відповідно до підпункту 14.1.175 статті 14 ПК України сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом є податковим боргом.

Згідно з пунктами 41.2, 41.3 статті 41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Повноваження і функції контролюючих органів визначаються цим Кодексом, Митним кодексом України та законами України.

Пунктом 20.1.34 статті 20 ПК України визначено, що контролюючі органи, окрім іншого, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п. 58.3 статті 58 ПК України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби відповідно до вимог п. 59.1 ст. 59 ПК України надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вказаних положень ПК України Головним управлінням ДФС у Львівській області складено та надіслано податкову вимогу форми «Ф» № 46449-17 від 13.12.2017 на суму 22284,63 грн на адресу відповідачки. Вказана податкова вимога повернуто на адресу позивача із зазначенням причини «за зазначеною адресою не проживає».

Як встановлено судом із долученої до матеріалів справи податкової вимоги та повідомлення про вручення поштового відправлення, таку надіслано за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 17).

Відповідно до інформації, викладеній у листі Головного управління ДПС у Львівській області «Про надання інформації» № 555/13-01-12-01-9 від 26.05.2021, Бориславською ДПІ 03.10.2000 присвоєно громадянці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , де в обліковій картці фізичної особи - платника податків ф. 1 ДР зазначено адресу проживання: АДРЕСА_4 .

Бориславською ДПІ 20.05.2011 проведено зміни з прізвища ОСОБА_4 на прізвище ОСОБА_5 , адреса проживання така ж.

Бориславською ДПІ 13.04.2018 по цій же фізичній особі проведено зміни прізвища з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 , адресу проживання змінено: АДРЕСА_2 .

Виходячи з наведеної інформації, що міститься в податковому органі, позивачем скеровано податкову вимогу форми «Ф» № 46449-17 від 13.12.2017 на адресу відповідачки і така відповідно до положень п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України вважається врученою.

При цьому сторонами у справі доказів оскарження та скасування зазначеної податкової вимоги у встановленому законом порядку надано не було.

Погашення податкового боргу платників податків регулюється главою 9 Податкового кодексу України.

З огляду на наведене суд дійшов висновку, що сума податкового боргу відповідачки є узгодженою та становить 22577,09 гривень.

Пунктом 59.5 статті 59 ПК України встановлено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган має право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з п. 95.1. ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95).

Пунктом 87.1 ст. 87 ПК України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами (п. 87.2 ст. 87 ПК України).

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Докази вжиття відповідачкою заходів щодо погашення податкової заборгованості в сумі 22577,09 грн в матеріалах справи відсутні.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Львівській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 22577,09 грн підлягають задоволенню повністю.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 вказаного Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити.

Відповідно до положень статті 139 КАС України судові витрати з відповідачки стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295, пп. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до бюджету податковий борг у сумі 22577 (двадцять дві тисячі п`ятсот сімдесят сім) гривень 09 копійок.

3. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.П. Качур