Справа № 480/752/21
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2021 року Справа № 480/752/21

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Глазька С.М.,

за участю секретаря судового засідання - Щербаченко В.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Рішки Д.С.,

представника відповідача - Бабченко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в приміщенні суду м. Суми адміністративну справу № 480/752/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Сумській області, в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Сумській області щодо невидання наказу про встановлення надбавки за роботу в умовах режимних обмежень ОСОБА_2 за період проходження служби з грудня 2016 року по лютий 2020 року;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 надбавку за роботу в умовах режимних обмежень за посадою старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Сумського РВП ГУНП в Сумській області; посадою заступника начальника сектору кримінальної поліції Білопільського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області; посадою оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Сумського РВП ГУНП в Сумській області; посадою старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Сумського РВП ГУНП в Сумській області за період з грудня 2016 року по січень 2020 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він проходив службу в поліції та 30 вересня 2020 року був звільнений зі служби в поліції відповідно до п. 2 (через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію». Під час проходження служби ОСОБА_1 мав доступ до державної таємниці та за умовами своєї професійної діяльності він постійно працював із відомостями, що становлять державну таємницю та мають ступінь секретності, однак у період з грудня 2016 року по лютий 2020 року надбавка за службу в умовах режимних обмежень не встановлювалася та не виплачувалась. Вказану бездіяльність відповідача позивач вважає протиправною як таку, що не відповідає Порядку та умовам виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, який затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260.

Ухвалою суду від 08.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 23.02.2021.

На виконання вказаної ухвали, відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що встановлення поліцейським надбавки за службу в умовах режимних обмежень здійснюється наказом керівника органу (міжрегіонального органу) поліції на підставі мотивованих рапортів керівників структурних або відокремлених підрозділів органу поліції, погоджених з режимно-секретним підрозділом цього органу, за умови їх призначення на посаду, яку включено до номенклатури посад відповідного органу поліції, перебування на яких потребує оформлення допуску та надання доступу до державної таємниці, надання йому доступу до державної таємниці та постійної роботи із секретною інформацією або її носіями. Однак, до ГУНП у Сумській області відповідний мотивований рапорт керівника структурного підрозділу, погоджений з режимно-секретним відділом цього управління, не надходив. Порядком № 260 визначено, що надбавка до посадових окладів залежно від ступеня секретності інформації встановлюється поліцейським, які проходять службу в умовах режимних обмежень та за своїми функціональними обов`язками постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю, а підставою для підготовки наказу для встановлення цієї надбавки є відповідний мотивований рапорт керівника відокремленого підрозділу органу поліції. Тобто, законодавством встановлено, що наявність допуску та доступу до державної таємниці не є автоматичною підставою для встановлення надбавки за службу в умовах режимних обмежень, оскільки такими підставами є постійна робота з відомостями, що становлять державну таємницю, і відповідний мотивований рапорт керівника відокремленого підрозділу органу поліції.

Відтак, звертає увагу, що відсутність зазначеного вище рапорту свідчить про те, що позивач не постійно працював з відомостями, що становлять державну таємницю, а відтак і підстави для встановлення йому відповідної надбавки відсутні. Тому, враховуючи зазначене, відповідно до вимог законодавства, у відповідача були відсутні підстави для підготовки наказу про встановлення позивачеві надбавки за службу в умовах режимних обмежень.

Ухвалою суду від 23.03.2021 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у даній справі.

Ухвалою суду від 27.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , проходив службу в поліції, зокрема:

з 07.11.2015 до 09.12.2016 на посаді старшого оперуповноваженого Сумського РВП ГУНП в Сумській області;

з 09.12.2016 до 06.07.2017 на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Сумського РВП ГУНП в Сумській області;

з 06.07.2017 до 18.01.2018 на посаді заступника начальника сектору кримінальної поліції Білопільського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області;

з 18.01.2018 до 06.09.2018 на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Сумського РВП ГУНП в Сумській області;

з 06.09.2018 до 30.09.2020 на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Сумського РВП ГУНП в Сумській області.

Дані обставини підтверджуються копією трудової книжки та листом Сумського РВП ГУНП в Сумській області №4-ад від 10.11.2020 (а.с.14, 17).

30.09.2020 позивач був звільнений зі служби в поліції відповідно до п. 2 (через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» на підставі наказу ГУНП в Сумській області від 24.09.2020 №465 о/с. (а.с.15).

ОСОБА_1 , під час проходження служби, мав доступ до державної таємниці, наданий наказами від 26.06.2015 №218 о/с, від 06.01.2017 №13 о/с, від 05.03.2018 №3 о/с, від 04.09.2018 №13 о/с. (а.с.17).

У період служби в поліції, щомісячно, позивачем отримувалося грошове забезпечення, яке складалося з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, що підтверджується розрахунковими листами, за період з грудня 2016 року по вересень 2020 року (а.с.18-22).

Позивач, звертаючись до суду, зазначає, що відповідачем протиправно у спірному періоді йому не виплачувалась надбавка за роботу в умовах режимних обмежень, незважаючи на наявність допуску до державної таємниці та фактичне виконання роботи, пов`язаної з доступом до державної таємниці.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 62 Закону України «Про Національну поліцію» визначаються гарантії професійної діяльності поліцейського.

Так, зокрема, ч.10 ст.62 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський:

- забезпечується належними умовами для виконання покладених на нього службових обов`язків;

- своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України;

- захищає свої права, свободи та законні інтереси всіма способами, що передбачені законом.

Відповідно до ст.94 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Також Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі по тексту - Постанова КМ №988) установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до статті 94 Закону України "Про Національну поліцію", постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок №260). Цим Порядком визначаються критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції.

Відповідно до п. 3 Розділу II Порядку № 260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять:

1) посадовий оклад;

2) оклад за спеціальним званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер);

4) премії;

5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з п. 7 Розділу II Порядку №260 поліцейським, які проходять службу в умовах режимних обмежень та за своїми функціональними обов`язками постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю (займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв секретної інформації, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом охорони державної таємниці (далі - поліцейські, які проходять службу в умовах режимних обмежень), установлюється надбавка до посадових окладів залежно від ступеня секретності інформації:

відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "особливої важливості", - 20 відсотків;

відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "цілком таємно", -15 відсотків;

відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "таємно", - 10 відсотків.

Установлення поліцейським надбавки за службу в умовах режимних обмежень здійснюється наказом керівника органу (міжрегіонального органу) поліції на підставі мотивованих рапортів заступників керівника органу - керівникам структурних або відокремлених підрозділів органу поліції, керівників структурних або відокремлених підрозділів органу поліції - іншим поліцейським, погоджених з режимно-секретним органом, за умови надання допуску таким поліцейським та доступу до державної таємниці та постійної роботи з відомостями, що становлять державну таємницю.

Правовідносини, пов`язані з віднесенням інформації до державної таємниці, засекречуванням, розсекречуванням її матеріальних носіїв та охороною державної таємниці з метою захисту національної безпеки України регулює Закон України «Про державну таємницю» від 21.01.1994 №3855-XII (далі - Закон №3855-ХІІ).

Відповідно до частини першої ст.22 Закону №3855-ХІІ залежно від ступеня секретності інформації встановлюються такі форми допуску до державної таємниці: форма 1 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності "особливої важливості", "цілком таємно" та "таємно"; форма 2 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності "цілком таємно" та "таємно"; форма 3 - для роботи з секретною інформацією, що має ступінь секретності "таємно".

Допуск до державної таємниці надається дієздатним громадянам України віком від 18 років, які потребують його за умовами своєї службової, виробничої, наукової чи науково-технічної діяльності або навчання, органами Служби безпеки України після проведення їх перевірки. Порядок надання допуску до державної таємниці визначається Кабінетом Міністрів України. (ч. 2 ст. 22 Закону №3855-ХІІ).

За приписами ч. 2 ст. 26 Закону №3855-ХІІ скасування раніше наданого допуску до державної таємниці здійснюється органами Служби безпеки України у разі виникнення або виявлення обставин, передбачених статтею 23 цього Закону, або після припинення громадянином діяльності, у зв`язку з якою йому було надано допуск, втрати ним громадянства або визнання його недієздатним на підставі інформації, здобутої органами Служби безпеки України або отриманої від державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій.

За змістом статті 30 Закону №3855-ХІІ у разі коли за умовами своєї професійної діяльності громадянин постійно працює з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень, види, розміри та порядок надання якої встановлюються Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог вказаної норми Кабінет Міністрів України постановою від 15.06.1994 №414 затвердив Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці (далі - Положення).

У пункті 1 Положення (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) зазначено, що воно визначає види, розміри і порядок надання компенсації працівникам органів законодавчої, виконавчої та судової влади, органів прокуратури, інших органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, які за умовами своєї професійної діяльності постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю (далі - особи, які працюють в умовах режимних обмежень).

Згідно з пунктом 2 Положення особам, які працюють в умовах режимних обмежень, установлюється надбавка до посадових окладів (тарифних ставок) залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "особливої важливості", -20 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "цілком таємно", -15 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "таємно", -10 відсотків.

Дана норма кореспондується з вимогами п. 7 Розділу II Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 «Про порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання» щодо визначення розміру надбавки за службу в умовах режимних обмежень.

Пунктом 5 Положення передбачено, що такими, що постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю, вважаються особи, які за своїми функціональними обов`язками або на час виконання робіт згідно з укладеними договорами займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв державної таємниці, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом захисту державної таємниці.

Отже, з аналізу вказаних норм слід дійти наступних висновків.

Так, надання допуску до державної таємниці, передбачає визначення необхідності роботи громадянина із секретною інформацією. Зокрема, така необхідність виникає, якщо виконання службових/посадових обов`язків вимагає доступу до державної таємниці.

Отже, якщо обсяг функціональних обов`язків за певною посадою, зокрема в державному органі, передбачає, що під час їх виконання в особи виникне чи може виникнути необхідність доступу до державної таємниці (як-от ознайомлення з документами та/чи іншими матеріальними носіями інформації, засекреченими у встановленому законодавством порядку), така особа з огляду на таку службову необхідність повинна отримати у встановленому порядку допуск до державної таємниці відповідної форми, яка відповідно до статті 22 Закону № 3855-ХІІ залежить від ступеня секретності.

Відсутність у посадової особи допуску до державної таємниці (встановленої форми) унеможливлює виконання нею посадових обов`язків, відтак і саме перебування на посаді, яка за обсягом покладених на неї завдань вимагає доступу до державної таємниці і умовою призначення на яку (перебування на якій) є наявність/необхідність оформлення допуску до державної таємниці.

Робота в умовах режимних обмежень покладає на особу, якій у встановленому порядку надано допуск до державної таємниці встановленої форми, певні зобов`язання та обмеження. Якщо така робота зумовлена виконанням професійних обов`язків (зокрема за відповідною посадою у державному органі), це означає, що в умовах режимних обмежень особа працює постійно, у зв`язку з чим у неї відповідно до статті 30 Закону №3855-ХІІ виникає право на отримання компенсації.

Відповідно до змісту пункту 2 Положення компенсація надається у виді надбавок до посадових окладів (тарифних ставок) у відсотковому відношенні, розмір якого залежить від ступеня секретності інформації, до якої оформлено допуск. Зокрема, за допуск до відомостей та їх носіїв, що мають ступінь секретності «цілком таємно» встановлюється п`ятнадцяти відсоткова надбавка.

Виплата надбавки у відповідному розмірі до посадового окладу особі, яка працює в умовах режимних обмежень, здійснюється на підставі наказу керівника відповідного органу, у якому особа працює/проходить службу. Водночас умови, за яких особа має право на отримання такої надбавки, а також її розмір визначають Закон № 3855-ХІІ та прийняте Кабінетом Міністрів України на його виконання Положення.

Отже, положення статті 30 Закону № 3855-ХІІ, пунктів 2, 5 Положення слід розуміти так, що необхідною умовою отримання компенсації у зв`язку з виконанням робіт, які передбачають доступ до державної таємниці, є наявність в особи допуску до державної таємниці (на підставі якого надається доступ до державної таємниці), а також виконання робіт/завдань та/або посадових обов`язків, які вимагають доступу до державної таємниці чи з огляду на поставлені завдання передбачають виникнення необхідності у такому доступі.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 25.04.2018 по справі №802/74/15-а.

Згідно із ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Для вирішення питання про те, чи умови праці особи передбачають роботу з відомостями та їх носіями, які становлять державну таємницю, необхідно насамперед з`ясувати обсяг функціональних обов`язків цієї особи за посадою та умови (вимоги, критерії), яким повинна відповідати особа для того, щоб бути призначеною на цю посаду та/або виконувати роботу/завдання, пов`язані з доступом до документів, інших матеріальних носіїв інформації, що становить державну таємницю. Це можна встановити, зокрема, на підставі посадових інструкцій, внутрішніх відомчих документів та/або підзаконних нормативних актів, які містять вимоги для зайняття певної посади у відповідному органі або регламентують порядок виконання робіт/завдань, що вимагають доступу до державної таємниці.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 25.07.2019 по справі №296/6615/17.

Тобто, якщо особа отримала, у встановленому порядку, допуск до державної таємниці, працює, зокрема в державному органі, і характер і умови її праці, з огляду на займану посаду, передбачає режимні обмеження, пов`язані з допуском до державної таємниці, керівник відповідного органу зобов`язаний призначити їй надбавку у розмірі, визначеному Положенням, про що видати відповідний розпорядчий документ.

Як встановлено у судовому засіданні, сторони не заперечують факт наявності у спірному періоді роботи позивача з 09 грудня 2016 року по 17 лютий 2020 року доступу до державної таємниці, так само відповідач і не заперечує факт виконання позивачем роботи/завдання, які вимагають наявність доступу до державної таємниці.

Відповідно до ч.1 ст.78 КАС України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Разом з тим, відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, свою позицію обґрунтовує тим, що для призначення відповідачем позивачеві спірної надбавки були відсутні мотивовані рапорти керівника структурного підрозділу. Окрім того, відповідач зазначає, що виконання позивачем роботи/завдань, які вимагають наявність доступу до державної таємниці не мали постійного характеру.

Судом, з метою з`ясування об`єктивних обставин справи, ухвалою, яка занесена до протоколу судового засідання від 23.02.2021, було зобов`язано відповідача надати суду докази того, що позивач у спірному періоді мав не системний (не постійний) характер роботи, яка вимагає наявність доступу до державної таємниці, а також просив надати інформацію щодо того, з яких підстав не складались мотивовані рапорти керівника структурного підрозділу.

На виконання вказаної ухвали суду, відповідач надав 12.03.2021 додаткові пояснення, у яких зазначив, що надати інформацію за період з 09.12.2016 по 17.02.2020 відносно того чи постійної працював ОСОБА_1 під час проходження служби з матеріалами носіїв секретної інформації та з яких причин не складалися мотивовані рапорти щодо встановлення позивачу надбавки за роботу в умовах режимних обмежень в спірний період не має можливості, оскільки режимно-секретний орган Сумського РВП ГУНП в Сумській області ліквідовано та документи режимно-секретного органу Сумського РВП ГУНП в Сумській області знищено (а.с.99-100).

На підтвердження вказаних обставин, відповідачем були надані суду копії актів «Про вилучення для знищення секретних документів». Разом з тим, суд звертає увагу, що вказані акти містять лише інформацію щодо знищення журналів та справ з організаційних питань (а.с.101-108).

Також судом встановлено, що наказом відповідача від 20.06.2019 №1081 дск за порушення службової дисципліни, невиконання вимог частини 1, статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України", п. 442 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939, п. 4 Правил забезпечення захисту інформації в інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних системах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2006 № 373, в частині обробки інформації з обмеженим доступом на не атестованій ПЕОМ без підтвердженої відповідності, створення передумов до витоку секретної інформації, застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани до старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Сумського районного відділу Головного управління Національної поліції в Сумській області майора поліції ОСОБА_2 (а.с.110).

Окрім того, постановою Ковпаківського районного суду м.Суми від 06.06.2019 по справі 592/8616/19, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 510 грн. Відповідно до описової частини вказаної постанови, судом зазначено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення №6, комісією Департаменту охорони державної таємниці та ліцензування Служби безпеки України відповідно до статті 37 Закону України «Про державну таємницю», на підставі припису від 05.03.2019 № 26/5/1-2208, у складі: Горбатого Р.М. , Климчика О.О. , Кравця К.О. та Забідовського О.Г. , у період 11-15.03.2019 проведено комплексну перевірку стану охорони державної таємниці у Сумському РВП ГУНП в Сумській області, в ході якої встановлено порушення старшим оперуповноваженим сектору кримінальної поліції Сумського РВП ГУНП в Сумській області майором поліції ОСОБА_1 , вимог статті 8 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», пп. 116, 442 Порядку-939 та взятого на себе зобов`язання, у зв`язку з допуском до державної таємниці, з використанням ПЕОМ (Інв.№ 10480086 ) та флеш-носія « Silicon-Power » (об`єм 8 Гб, серійний № 2012095Р0263070В2А1В89266006), на яких не створена комплексна система захисту інформації з підтвердженою відповідністю, проводиться обробка та зберігання електронних копій матеріальних носіїв секретної інформації з грифом секретності «Таємно», що створює передумови до розголошення такої інформації або втрати матеріальних носіїв секретної інформації.

Також, на вимогу суду, відповідач надав суду лист Відділу режиму та технічного захисту інформації ГУНП в Сумській області від 26.02.2021 №532/13/01-2021, у якому зазначено, що ОСОБА_1 працював з матеріальними носіями секретної інформаціями (далі - МНСІ) під час проходження служби у Сумському РВП ГУНП в Сумській області. Відомості щодо періодичності роботи з МНСІ їх кількості у ВРТЗІ ГУНП не має, оскільки режимно-секретний орган Сумського РВП ГУНП в Сумській області ліквідований. Під час оголошення дисциплінарних стягнень за порушення вимог режиму секретності (накази ГУНП від 09.06.2016 № 726дск, від 20.06.2019 № 1081 дек) ОСОБА_1 доступ до державної таємниці не припинявся.

Суд також зауважує, що відповідно до «Функціональних обов`язків оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Сумського РВП ГУНП в Сумській області», які затверджені наказом Сумського РВП №88 від 29.03.2018 ДСК, позивач, перебуваючи на вказаній посаді, зобов`язаний був за наявності підстав, визначених Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність», заводить оперативно-розшукові справи, в рамках яких проводить весь комплекс заходів передбачених наказом МВС № 07 від 05.05.2016, з метою реалізації справи та притягнення фігурантів до кримінальної відповідальності.

Також відповідно до «Посадової інструкції старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Сумського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області», яка затверджена начальником Сумського РВП ГУНП в Сумській області 14.06.2018, позивач, перебуваючи на вказаній посаді, зобов`язаний був проводити комплекс оперативно-розшукових заходів із залученням можливостей відділів криміналістичної та технічної розвідки, інших спеціа лізованих підрозділів у взаємодії з іншими силовими структурами.

Окрім того, суду надано лист Відділу кримінального аналізу ГУНП в Сумській області від 15.04.2021 №569/30/01-2020, у якому зазначено, що у провадженні ОСОБА_1 під час проходження служби у період з 09.12.2016 по 17.02.2020 перебували оперативно-розшукові справи та агентурні справ згідно обліків ВКА ГУНП в Сумській області, а саме:

1. Оперативно-розшукові справи у періоди з:

- 28.03.2017 по 12.09.2017;

- 25.01.2018 по 12.02.2018;

- 04.04.2018 по 04.10.2019;

- 08.11.2019 по 17.02.2020.

2. Агентурні справи у періоди з:

- 29.03.2017 по 15.09.2017;

- 27.04.2018 по 17.02.2020.

Сукупність вищевказаних фактичних обставин вказує на те, що позивач мав допуск до державної таємниці, а характер його роботи (служби) на відповідних посадах передбачав роботу по забезпеченню режиму таємності, а також роботу з документами, справами, матеріальними носіями інформації, які вимагають наявність доступу до державної таємниці, а отже є підставою для отримання позивачем надбавки за роботу в умовах режимних обмежень за період проходження служби на вказаних посадах.

Той факт, що посадовими особами відповідача по справі не видавався наказ (накази) про встановлення і виплату позивачеві надбавки за роботу в умовах режимних обмежень не є і не може бути свідченням невиконання позивачем роботи, пов`язаної з доступом до державної таємниці і як наслідок невиплати цієї надбавки.

Щодо посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 25.04.2018 по справі №802/74/15-а, як на підставу обґрунтування того, що виплата надбавки у відповідному розмірі до посадового окладу особі, яка працює в умовах режимних обмежень, здійснюється на підставі наказу керівника відповідного органу, у якому особа працює/проходить службу, то суд зауважує, що відповідач неправильно трактує позицію та висновки суду касаційної інстанції у вказаній справі, який вказує, що необхідною умовою отримання компенсації у зв`язку з виконанням робіт, які передбачають доступ до державної таємниці, є наявність в особи допуску до державної таємниці (на підставі якого надається доступ до державної таємниці), а також виконання робіт/завдань та/або посадових обов`язків, які вимагають доступу до державної таємниці чи з огляду на поставлені завдання передбачають виникнення необхідності у такому доступі.

Доводи відповідача про те, що наявність допуску до державної таємниці у позивача під час проходження служби на відповідних посадах не тягне за собою обов`язку автоматично нарахувати та виплачувати надбавку за роботу в умовах режимних обмежень, суд також вважає необґрунтованими, оскільки у разі коли особа має відповідний доступ до державної таємниці і за умовами своєї професійної діяльності постійно працює з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень.

Крім того, щодо доводів відповідача, що матеріалами справи не підтверджується факт постійної праці позивача з відомостями, що становлять державну таємницю, суд вказані доводи відхиляє та зауважує, що в даному випадку поняття "постійно" не залежить від кількості виготовлених такою особою документів (значної або незначної кількості), або часу, витраченого на роботу з такими документами, інформацією, а головним критерієм у даному випадку є наявність відповідного допуску до державної таємниці та практична реалізація права на такий допуск відповідно до функціональних обов`язків посадовою особою. Обсяг функціональних обов`язків позивача, пов`язаних з доступом до державної таємниці, не може виконуватися періодично та в незначній кількості. Матеріалами справи підтверджується той факт, що позивач мав допуск до державної таємниці та відповідно до функціональних обов`язків виконував службові обов`язки (роботу), які передбачали наявність такого допуску, та відповідно до нього застосовувалися обмеження, які передбачені для осіб, які мають право на доступ до державної таємниці.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд зазначає, що відповідачем, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, не надано суду доказів щодо правомірності ненарахування та невиплати ОСОБА_2 надбавки за роботу в умовах режимних обмежень за період проходження служби з 09 грудня 2016 року по 17 лютий 2020 року, у зв`язку з викладеним, та враховуючи обставини, встановлені судом, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки судовий збір не сплачувався позивачем, відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Сумській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 надбавки за роботу в умовах режимних обмежень за період проходження служби з 09 грудня 2016 року по 17 лютий 2020 року.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Сумській області (вул. Герасима Кондратьєва, 23, м. Суми, Сумська область, 40000, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) надбавку за роботу в умовах режимних обмежень за період проходження служби з 09 грудня 2016 року по 17 лютий 2020 року.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 28 травня 2021 року.

Суддя С.М. Глазько