Справа № 320/6365/21
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2021-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

30 травня 2021 року 320/6365/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Балаклицького А.І., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження адміністративну справу за заявою Головного управління ДПС у Київській області до Приватного акціонерного товариства "Елопак-Фастів" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків та застосування адміністративного арешту коштів у вигляді зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків,

в с т а н о в и в:

28 травня 2021 року о 10 год. 57 хв. Головне управління ДПС у Київській області звернулось Київського окружного адміністративного суду із заявою до Приватного акціонерного товариства "Елопак-Фастів", в якій просить суд:

- підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна платника податків Приватного акціонерного товариства "Елопак-Фастів", накладеного рішенням про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 27.05.2021;

- застосувати адміністративний арешт коштів у вигляді зупинення видаткових операцій на всіх рахунках Приватного акціонерного товариства "Елопак-Фастів" у всіх банківських установах.

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначив, що 27.05.2021 посадові особи Головного управління ДПС у Київській області з метою проведення документальної планової виїзної перевірки на підставі наказу Головного управління ДПС у Київській області від 05.05.2021 №729-п здійснили виїзд за податковою адресою ПрАТ "Елопак-Фастів", однак представником товариства протиправно не допущено контролюючий орган до перевірки, призначеної на підставі даного наказу, у зв`язку з чим у контролюючого органу були наявні підстави для прийняття рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ПрАТ "Елопак-Фастів", обґрунтування якого підлягає підтвердженню в судовому порядку.

Представником відповідача подано до суду відзив на заяву, в якому просить суд закрити провадження у справі, оскільки ПрАТ "Елопак-Фастів" оскаржено в судовому порядку наказ Головного управління ДПС у Київській області про проведення документальної планової виїзної перевірки ПрАТ "Елопак-Фастів" від 05.05.2021 №729-п. У зв`язку з наведеним, з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної у відповідних постановах, на думку представника ПрАТ "Елопак-Фастів", вбачаються ознаки спору про право, що є підставою для закриття провадження у справі за цією заявою.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.05.2021 відкрито провадження у справі за вказаною заявою та призначено судове засідання на 29.05.2021.

У судове засідання, призначене на 29.05.2021, прибули представник заявника та представник ПрАТ "Елопак-Фастів".

Представник заявника підтримав подану заяву та просив суд її задовольнити, представник ПрАТ "Елопак-Фастів" заяву не визнав, посилаючись на її необґрунтованість.

Крім того, представник ПрАТ "Елопак-Фастів" додатково зазначив, що є правові підстави для закриття провадження у даній справі, оскільки існує спір про право.

Представник податкового органу заперечив щодо закриття провадження у справі, оскільки оскарження наказу не утворює спору про право, що підтверджено практикою Верховного Суду.

Після заслуховування пояснень учасників справи судом вирішено здійснити подальший розгляду справи у порядку письмового провадження, враховуючи надану учасниками справи згоду.

Розглянувши подану Головним управлінням ДПС у Київській області заяву по суті, судом встановлено таке.

Приватне акціонерне товариство "Елопак-Фастів" (, місцезнаходження: 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Великоснітинська, буд. 67) зареєстроване в якості юридичної особи 12.06.1996 та як платник податків перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Київській області, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Головним управлінням ДПС у Київській області на підставі п.п.75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 77.4 ст. 77, п. 82.1 ст. 82, п. 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 №89 "Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок" видано наказ від 05.05.2021 №729-п про проведення документальної планової виїзної перевірки ПрАТ "Елопак-Фастів".

Вказаним наказом вирішено провести документальну планову виїзну перевірку ПрАТ "Елопак-Фастів" з 26 травня 2021 року тривалістю 20 робочих днів за період діяльності з 01.10.2017 по 31.03.2021 з метою встановлення дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Даний наказ разом із повідомленням від 05.05.2021 №296 було направлено на адресу ПрАТ "Елопак-Фастів" засобами поштового зв`язку та отримано останнім 12.05.2021, що підтверджується із офіційних даних, розміщених на веб-порталі ПАТ "Укрпошта" за пошуком поштового відправлення (штрих-код 047).

На підставі наведеного наказу та направлень на перевірку від 26.05.2021 №3506, №3507, №3508, №3509, №3510, №3511, №3512, №3513, №3514, №3515 посадовими особами Головного управління ДПС у Київській області 27.05.2021 о 10 год. 30 хв. здійснено виїзд за податковою адресою ПрАТ "Елопак-Фастів" для проведення документальної планової виїзної перевірки.

Представником ПрАТ "Елопак-Фастів" Бєлоусовим О.Г. відмолено у допуску до проведення перевірки, про що останнім надано письмові пояснення за вих. №640 від 27.05.2021, в яких зазначив про незгоду з підставами для проведення перевірки, одночасно вказано, що наказ оскаржено в судовому порядку.

Посадовими особами Головного управління ДПС у Київській області складено акт від 27.05.2021 №613/10-36-07-01/00418082 про відмову в допуску до проведення документальної планової виїзної перевірки ПрАТ "Елопак-Фастів".

У зв`язку з відмовою платника податків від допуску посадових осіб до проведення документальної планової виїзної перевірки заступником начальника Головного управління ДПС у Київській області прийнято рішення від 27.05.2021 о 14:00 год. про застосування адміністративного арешту майна платника податків, згідно з яким з посиланням на п.п.94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України застосовано умовний адміністративний арешт майна платника податків ПрАТ "Елопак-Фастів".

З метою підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків ПрАТ "Елопак-Фастів" та застосування адміністративного арешту коштів у вигляді зупинення видаткових операцій на всіх рахунках ПрАТ "Елопак-Фастів" у всіх банківських установах, Головне управління ДПС у Київській області звернулось до суду із відповідною заявою.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту контролюючими органами визначені у статті 94 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 94.1 статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

В силу пункту 94.10 статті 94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом. Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).

Водночас, недопуск посадових осіб до проведення перевірки є єдиним захистом прав платника від реалізації наказу про проведення перевірки, як акту індивідуальної дії. Передбачене Податковим кодексом України право відмовити у допуску до проведення перевірки, зокрема документальної планової виїзної, пов`язане із певними обставинами, встановлення і обґрунтування яких є тягарем доказування платника податків.

За приписами пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

Із аналізу зазначених норм вбачається, що відмова допуску до проведення документальної виїзної перевірки можлива лише з підстав непред`явлення, або неналежного оформлення наказу про проведення перевірки, та/або направлення на проведення перевірки, та/або службового посвідчення.

В той же час, суд зазначає, що особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів визначені статтею 283 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється, у тому числі, на підставі заяви таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Частиною 2 статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

При цьому, пунктом 2 частини 4 статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд ухвалою відмовляє у відкритті провадження за заявою, якщо із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Суд зазначає, що спір про право у контексті розглядуваної норми має місце у разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зокрема, спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням контролюючого органу, що було підставою для виникнення обставин звернення з відповідною заявою.

Між тим, стаття 283 Кодексу адміністративного судочинства України не містить переліку будь-яких критеріїв такої незгоди як підстави для висновку про існування спору про право. Отже, у кожному конкретному випадку у залежності від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасника провадження на предмет існування спору. Така незгода має втілюватись у вчиненні учасником процесу об`єктивно необхідних дій для відновлення порушеного права, що не обмежуються виключно зверненням до відповідного суду. Так, суд може встановити наявність спору також із змісту заперечень платника податків, стосовно якого внесено заяву.

Судом з`ясовано, що відмовивши 27.05.2021 посадовим особам Головного управління ДПС у Київській області у допуску до проведення перевірки ПрАТ "Елопак-Фастів", представник товариства Бєлоусов О.Г. мотивував свої дії незаконністю та безпідставністю виданого наказу про проведення цієї перевірки.

Так, ПрАТ "Елопак-Фастів" оскаржило наказ від 05.05.2021 №729-п, яким вирішено провести документальну планову виїзну перевірку ПрАТ "Елопак-Фастів", до Київського окружного адміністративного суду, що підтверджено зареєстрованою в суді 25.05.2021 позовною заявою, яка у відповідності до вимог процесуального закону розподілена на суддю Колеснікову І.С. із присвоєнням справі №320/6226/21, про що свідчить інформація з програми "Діловодство спеціалізованого суду" та офіційного веб-сайту "Судова влада України".

Таким чином, судом встановлено, що у спірних правовідносинах існує спір про право, оскільки ПрАТ "Елопак-Фастів" заперечує законність проведення перевірки та наявність у податкового органу права на її проведення. При цьому складені документи про відмову у допуску до проведення перевірки зумовили звернення ГУ ДПС у Київській області із заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна та застосування адміністративного арешту коштів у вигляді зупинення видаткових операцій, а ПрАТ "Елопак-Фастів" вчиняє дії, направлені на відновлення порушеного, на його думку, права.

При цьому, суд звертає увагу сторін, що у даному випадку суд не вправі надавати оцінки ні законності дій контролюючого органу щодо призначення та проведення перевірки ПрАТ "Елопак-Фастів", ні законності наказу Головного управління ДПС у Київській області від 05.05.2021 №729-п, ні законності дій посадових осіб ПрАТ "Елопак-Фастів", оскільки це не входить до предмету доказування у даній справі.

Одночасно суд зазначає, що Кодексом адміністративного судочинства України встановлений особливий порядок розгляду заяв про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, який передбачає, що суд приймає рішення по суті заявлених вимог не пізніше 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду.

Беручи до уваги обмежені строки розгляду зазначених заяв, а відтак і обмежений час, відведений учасникам справи для підготовки до неї, суд вважає за необхідне прийняти до уваги докази, подані відповідачем через канцелярію суду перед початком судового засідання разом із клопотанням про закриття провадження у справі.

Водночас, існування у спірних правовідносинах спору про право виключає можливість розгляду заяви контролюючого органу про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків у порядку, встановленому статтею 283 Кодексу адміністративного судочинства України.

У частині, що неврегульована статтею 283 Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальні дії суду під час розгляду таких заяв визначаються загальними нормами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 6 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Разом з цим, суд звертає увагу сторін, що у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 22.03.2018 у справі №808/2623/17 (касаційне провадження №К/9901/31039/18) колегія суддів зазначила, що наявність спору про право суд може виявити як до, та і після відкриття провадження у справі за поданням контролюючого органу про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

У разі виявлення наявності спору про право після відкриття провадження у справі за відповідним поданням, суд закриває провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 157 КАС України (у редакції, що діяла станом на дату прийняття рішень судами першої та апеляційної інстанцій), який кореспондується з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України (у редакції, що діє з 15 грудня 2017 року), оскільки відповідні вимоги не можуть бути розглянуті в порядку окремого виду адміністративного провадження, яким є провадження за поданням контролюючого органу. При цьому закриття провадження у справі за поданням контролюючого органу не позбавляє заявника права звернутися до суду з відповідною вимогою у загальному порядку позовного провадження.

Таким чином, у цій постанові колегія суддів Касаційного адміністративного суду погодилася з ухвалами попередніх інстанцій про необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України (редакція, яка діяла до 15 грудня 2017 року) з огляду на неможливість розгляду подання контролюючого органу у даній справі в порядку окремого виду адміністративного провадження за наявності спору про право між сторонами у цій справі.

Крім того, аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, яка викладена в постановах від 14.11.2018 у справі №818/907/16, від 25.01.2019 у справі №808/2981/14, від 26.02.2019 у справі №640/20138/18, від 28.11.2019 у справі №640/9094/19, від 31.08.2020 у справі №826/6013/16, де зазначається, що незгода платника із проведенням перевірки (оскарження в судовому порядку наказу про проведення перевірки) підтверджує існування спору про право в цих правовідносинах.

Відповідно до вимог частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки статтею 283 Кодексу адміністративного судочинства України не визначені процесуальні дії суду, коли на стадії судового розгляду заяви про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків виявилось, що між сторонами існує спір про право, суд за аналогією закону застосовує такі ж процесуальні наслідки, що передбачені пунктом 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, для стадії судового розгляду справи, а саме, закриває провадження у справі за зверненням органів доходів і зборів.

При цьому суд роз`яснює, що заявник має право звернутися з такими самими вимогами до суду у загальному порядку.

Керуючись статтями 238, 243, 248, 283 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Закрити провадження в адміністративній справі №320/6365/21 за заявою Головного управління ДПС у Київській області до Приватного акціонерного товариства "Елопак-Фастів" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків та застосування адміністративного арешту коштів у вигляді зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків..

Копію ухвали видати (надіслати) учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 283 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані сторонами протягом десяти днів з дня їх проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Балаклицький А. І.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 30.05.2021 о 17 год. 15 хв.