Справа № 400/5956/20
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2021 р. № 400/5956/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:товариства з обмеженою відповідальністю "ГИС", вул. Шевченка, 59-А, оф.607, м. Миколаїв, 54001

до відповідача:Чорноморської митниці Держмитслужби Державної митної служби України, вул. Гоголя, 13, м. Херсон, 73000

про:визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21.09.2020 № , № ,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГИС" звернулося з позовом до Чорноморської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21.09.2020 р. № і № .

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що податкове зобов`язання визначено неправомірно, податкові повідомлення-рішення прийнято з грубим порушенням нормативно-правових актів, що регулюють порядок розмитнення товарів. Позивач зазначає, що тривалий час ввозить на територію України цей товар (композиції для виробництва дієтичних добавок). Митним органом ще в 2016 році здійснено перевірку правильності класифікації коду товару, проведено експертизу. Висновком експертизи було встановлено, що основний елементний склад товару, що заявлявся позивачем у деклараціях, вірно класифіковано згідно з УКТ ЗЕД . Позивач в усіх подальших поставках такого товару (з 2016 року) при поданні митних декларацій зазначав саме такий код товару, який визначено самим Відповідачем - УКТ ЗЕД , на підставі митної декларації країни відправника, сертифікату походження товару й висновку експертизи Митниці від 27.04.2016 року. Окрім того, позивач загострює увагу суду, що Класифікаційне рішення від 26.09.2019 року, на яке посилається відповідач як на підстави винесення ППР, прийнято після подання Позивачем митних декларацій, після розмитнення товару та сплати всіх митних платежів. Позивач вважає, що застосовувати Класифікаційне рішення до декларацій 05.02.2018 р. та 28.01.2019 р. відповідач не міг, оскільки Класифікаційне рішення від 26.09.2019 року стосувалося виключно декларації від 09.08.2019 року.

25.01.2021 р. відповідач подав відзив на позовну заяву (а. с. 93-98), де зазначив, що товарна підкатегорія « 2106» включає харчові продукти. Ввезений позивачем товар не є харчовим продуктом, в іншому місці не зазначений товарної позиції 2106 УКТ ЗЕД, оскільки здійснює ферментативну функцію. Класифікація ферментів згідно УКТ ЗЕД здійснюється в товарній позиції 3507. Миколаївською митницею ДФС з урахуванням експертного висновку від 17.09.2019 р. прийнято рішення від 26.09.2019 р. про визначення коду товару, за результатами якого встановлено код для ввезеного Позивачем товару . Таким чином, відповідач вважає позов необґрунтованим та просить суд відмовити в задоволенні позову.

За клопотанням представників сторін справу розглянуто в письмовому провадженні.

Заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Позивач протягом тривалого часу ввозив на територію України один і той самий товар "Композиція для виробництва дієтичних добавок Комплекс ферментів плюс". Склад товару та його назва з 2016 року не змінювались.

За замовленням Миколаївської митниці ДФС висновком експертизи від 27.04.2016 р. № 132 було проведено дослідження складових товару "Композиція для виробництва дієтичних добавок Комплекс ферментів плюс" (а. с. 62-66).

З 2016 року при ввезенні товару "Композиція для виробництва дієтичних добавок Комплекс ферментів плюс" позивач керувався висновком вищевказаної експертизи та зазначав код згідно з УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита « 0»).

У серпні 2020 року відповідачем проведена документальна невиїзна перевірка стану дотримання позивачем законодавства України з питань державної митної справи, результати якої оформлені актом від 31.08.2020 р. № 10/716-19-05/36579294 (а. с. 42-56).

Перевіркою встановлено такі порушення:

- правил 1, 6 Основних правил інтерпретації класифікації товарів, Закону України "Про митний тариф України", ч. 1 ст. 69, ч. 1, п. 5 ч. 8 ст. 257 Митного кодексу України (далі МК України) в частині невірної класифікації товару та визначення розміру ставки ввізного мита, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита за митними деклараціями від 05.02.2018 р. № UA504170/2018/000911 і від 28.01.2019 р. № UA504170/2019/001129 на загальну суму 45615,55 грн;

- п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ПДВ із ввезених на митну територію України товарів за митними деклараціями від 05.02.2018 р. № UA504170/2018/000911 і від 28.01.2019 р. № UA504170/2019/001129 на загальну суму 9123,11 грн.

В акті перевірки зазначено, що декларантом під час митного оформлення здійснено класифікацію товару "Композиція для виробництва дієтичних добавок Комплекс ферментів плюс" згідно з УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита 0%). Відповідно до пояснень Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 р. № 428, до товарної позиції 2106 УКТ ЗЕД включаються харчові продукти. Відповідно до інформації офіційного сайту виробника "Арт Лайф", висновку Управління експертиз та досліджень харчової продукції, напоїв та біологічно-активних речовин Департаменту податкових та митної експертиз від 17.09.2019 р. № 131 "Композиція для виробництва дієтичних добавок Комплекс ферментів плюс" містить ряд компонентів. "Комплекс ферментів плюс" надає благотворний вплив на травлення, сприяє більш повному розщепленню їжі та її засвоєнню, а також виконує підтримку інших функцій, здійснюваних ферментами в організмі. Зважаючи на те, що основні діючі речовини препарату ферменти, а також відповідно до призначення препарату митницею було прийняте класифікаційне рішення від 26.09.2019 р. № КТ-UA-2019 та встановлено код товару (5%). Відповідно до пояснень до товарної позиції 2106 УКТ ЗЕД до цієї товарної позиції не включаються ферментні препарати, що містять харчові продукти. Такі препарати відносяться до товарної позиції 3507 за умови, що вони не включаються в більш конкретну товарну позицію УКТ ЗЕД.

08.09.2020 р. позивач подав заперечення до акту перевірки (а. с. 59-61), які не стали підставою для зміни висновків акту перевірки (а. с. 67-74).

21.09.2020 р. відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення № на суму 45615,55 грн. та № на суму 9123,11 грн. (а. с. 7-8).

В Акті перевірки відображено та Відповідач посилається у своєму відзиві на позовну заяву на ці обставини, що класифікаційне рішення від 26.09.2019 року Відповідачем прийнято в межах розмитнення товару, який ввезено Позивачем та задекларовано у декларації від 09.08.2019 року № UA504170/2019/008766. Для цього відібрані зразки товару (що ввезений за декларацією від 09.08.2019 року) та проведено експертне дослідження, яке й було в подальшому покладено Відповідачем в обґрунтування Висновків, зроблених в Акті перевірки декларацій від 05.02.2018 р. та від 28.01.2019 р.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відносини з приводу здійснення митного контролю товарів, що переміщуються через митний кордон України, регулюються положеннями МК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 67 МК України визначено, що Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Згідно з ч. 1 ст. 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Частиною 2 статті 69 МК України передбачено, що органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

У відповідності до приписів ч. 4, 5 ст. 69 МК України визначено, що у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари. Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Згідно з ч. 7 ст. 69 МК України рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду

Із наведених положень слідує, що: класифікацію товарів за УКТ ЗЕД здійснює декларант; орган доходів і зборів здійснює контроль за такою класифікацією; орган доходів і зборів може самостійно визначити код задекларованого товару лише у тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта.

Пунктом 10 Порядку роботи відділу номенклатури та класифікації товарів регіональної митниці, митниці, відділу контролю митної вартості та номенклатури регіональної митниці, митниці при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Державної митної служби України від 07.08.2007 р. № 667 (далі - Порядок № 667), визначено, що рішення про визначення коду товару приймається відділом номенклатури та класифікації товарів регіональної митниці (відділом контролю митної вартості та номенклатури регіональної митниці) на підставі встановлених характеристик товару, які є визначальними для класифікації товару згідно з вимогами Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності.

Митні органи України для цілей класифікації (кодування) товарів при митному оформленні використовують положення товарної номенклатури Митного тарифу України (УКТЗЕД), що затверджені Законом України «Про Митний тариф України».

Класифікація товару здійснюється відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, приміток, додаткових приміток до груп товарів, передбачених Законом України «Про Митний тариф України», Пояснень до УКТ ЗЕД, рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТ ЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи.

Аналіз наведених правових актів засвідчує, що вони чітко та ясно регулюють правила визначення коду товару. Відповідно, чіткими та ясними є ознаки діянь, які можуть кваліфікуватися як порушення таких правил. Ці ознаки не залишають місця для адміністративного розсуду при вирішенні органом доходів і зборів питання, чи допустив декларант порушення правил класифікації товару. Отже, обставини, за яких контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити код товару, є чіткими та ясними.

Частиною 1 статті 246 МК України визначено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

В силу приписів ч. 3 ст. 318 МК України митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Засвідчення органом доходів і зборів прийняття товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів на них до митного оформлення здійснюється шляхом проставляння відбитків відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Митна декларація реєструється та приймається органом доходів і зборів у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (ч. 1 ст. 264 МК України).

Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій (ч. 6 ст. 264 МК України).

В силу положень ч. 3-5 ст. 69 МК України товари на вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Таким чином, у випадку виникнення у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару суперечностей щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Разом з тим, порядок роботи відділу митних платежів (далі - ВМП), підрозділу митного оформлення (далі - ПМО) та митного поста під час здійснення контролю правильності класифікації товарів, прийняття попередніх рішень про класифікацію товарів та рішень про визначення коду товару, здійснення митних процедур, пов`язаних з контролем правильності класифікації товарів при митному контролі та оформленні товарів, що переміщуються через митний кордон України (далі - товари), порядок взаємодії з іншими структурними підрозділами митного органу при вирішенні питань класифікації товарів, а також здійснення оформлення та реєстрації рішень, надання звітності та інші питання роботи ВМП, ПМО, митного поста у напрямі класифікації товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТ ЗЕД) регламентовано Порядком роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 № 650 (далі - Порядок 650).

Відповідно до п. 5 Розділу ІІІ Порядку 650 у разі неможливості однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей відповідно до вимог статті 69 Кодексу декларант або уповноважена ним особа письмово повідомляється про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

Позивач при здійсненні митного декларування за деклараціями від 05.02.2018 р. та від 28.01.2019 р. товару «Композиція для виробництва дієтичних добавок Комплекс ферментів плюс» вказав код УКТ ЗЕД товару « ».

Під час проведення розмитнення цього товару у Відповідача не виникло сумнівів щодо правильного визначення коду товару, зразки для проведення експертного дослідження складових товару не відбиралися.

Ні в лютому 2018 року, ні в січні 2019 року контролюючим органом класифікаційне рішення не приймалось.

Водночас, суд критично оцінює позицію Позивача в частині посилання на висновок експертного дослідження № 132 від 27.04.2016 року при декларуванні товару за деклараціями від 05.02.2018 р. та від 28.01.2019 р., оскільки цей висновок стосується виключно того товару, проби якого були відібрані Актом № 23/14-101 від 31.03.2016 року при поданні позивачем митної декларації № 504070000/2016/00267, цей товар і був предметом дослідження.

Класифікаційне рішення від 26.09.2019 р. № КТ-UA-2019 стосується виключно того товару, проби якого були предметом дослідження, при розмитненні товару по митній декларації від 09.08.2019 року та ніяким чином не може стосуватися товару, який ввезено Позивачем в Україну по митним декларація від 05.02.2018 р. та від 28.01.2019 р.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Пунктом 35 статті 1 МК визначено, що пропуск товарів і транспортних засобів через митний кордон України це дозвіл митного органу на переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення після проведення митних процедур, пов`язаних відповідно до пункту 19 тієї самої статті зі здійсненням митного контролю за переміщенням товарів і транспортних засобів через митний кордон України, митного оформлення цих товарів і транспортних засобів, а також із справлянням передбачених законом податків і зборів.

Класифікація товарів, тобто віднесення товарів до класифікаційних групувань, визначених УКТЗЕД, є виключною компетенцією митних органів.

Таким чином, якщо митні органи, приймаючи ВМД, віднесли товар до певного коду товарної номенклатури та пропустили товар на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів), то в подальшому вони не мали правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкових зобов`язань у зв`язку з виявленням помилки у класифікації товару, зокрема, з посиланням на результати невиїзної документальної перевірки та висновки експертного дослідження товару, зразки якого не відбиратися, та це експертне дослідження стосується ввезеного товару по іншій ВМД.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права неодноразово висловлена Верховним Судом України у постановах від 21.01.2011 р., 18.09.2012 р., 04.11.2014 р. (справи №№ 21-64а10, 21-203а12, 21-479а14;21-509а14).

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач надав платіжне доручення про сплату судового збору в сумі 2189,00 грн (а. с. 85). Виходячи з ціни позову, судовий збір необхідно було сплатити в сумі 2102,00 грн. Отже, судовий збір у сумі 2102,00 грн підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. Решта судового збору вважається надмірно сплаченою та може бути повернута за клопотанням позивача за ухвалою суду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закон України "Про судовий збір".

Керуючись ст. 2, 19, 241, 244, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "ГИС" (вул. Шевченка, 59-А, офіс 607, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 36579294) до Чорноморської митниці Держмитслужби (вул. Гоголя, 13, м. Херсон, 73000, ідентифікаційний код 43335608) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21.09.2020 р. № і № задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Чорноморської митниці Держмитслужби від 21.09.2020 р. № і № .

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чорноморської митниці Держмитслужби (вул. Гоголя, 13, м. Херсон, 73000, ідентифікаційний код 43335608) судовий збір у сумі 2102,00 грн (дві тисячі сто дві грн 00 коп.) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ГИС" (вул. Шевченка, 59-А, офіс 607, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 36579294).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 31.05.2021 р.

Суддя Н.В. Лісовська