Справа № 192/222/21
Суддя: Щербина Н. О.
Дата ухвалення: 2021-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 192/222/21
Провадження № 2-а/192/3/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2021 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Щербини Н. О.,

за участю секретаря судового засідання Канівець Ю.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, закриття справи,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №214208 від 23 січня 2021 року про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

На обґрунтування своїх вимог зазначив, що 23 січня 2021 року приблизно о 20 годині 00 хвилин він керував автомобілем «ВАЗ-21011», номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя в напрямку м. Дніпро, при цьому в автомобілі були ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . На 437 км даної дороги, на стаціонарному посту ДПС в с. Кам`яне Солонянського району Дніпропетровської області, він був зупинений співробітником поліції, який відрекомендувався поліцейським Солонянського відділення поліції Дніпровського відділу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції Топчій Іваном Сергійовичем, який не називаючи на те жодних причин, почав вимагати від нього посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

На прохання позивача та пасажирів автомобіля надати докази порушення правил дорожнього руху, в яких його звинувачують або назвати причину зупинки, інспектор не міг нічого зрозумілого пояснити, звинувачуючи в керуванні транспортним засобом з тріщиною на вітровому склі в зоні роботи склоочисників. Оскільки дії поліцейського були протиправними, вони намагалися викликати оперативну групку Солонянського відділу поліції для фіксування дій поліцейського, при цьому попросили ОСОБА_4 показати службове посвідчення.

Під час пред`явлення посвідчення, позивачем було встановлено, що останнє дійсне лише до 2020 року, тобто дана особа на момент зупинки транспортного засобу не могла підтвердити свої повноваження встановлені Законом України «Про Національну поліцію». В подальшому вказана особа їх відпустила та вони поїхали додому.

11 лютого 2021 року приблизно о 19 годині 50 хвилин в своїй поштовій скриньці по АДРЕСА_1 , позивач знайшов поштовий конверт з написом « ОСОБА_1 , Соборна 199», в якому не було зворотної адреси відправника та поштова марка навіть не була погашена поштовим відділенням. При спілкуванні з поштовим працівником, який розносить пошту по АДРЕСА_1 , позивач встановив, що жодних поштових відправлень за останній тиждень вона на його адресу не приносила. В конверті знаходилася постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАБ №214208 від 23 січня 2021 року, відповідно до якої на нього накладено штраф в розмірі 425 гривень за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, 126 КУпАП, яка складена поліцейським Топчій Іваном Сергійовичем.

Позивач вважає вказану постанову протиправною, оскільки поліцейським в постанові не відображена об`єктивна сторона адміністративних правопорушень, передбачених ст. 121 і ст. 126 КУпАП, не зазначено точного місця вчинення адміністративних правопорушень, точного часу, прізвища водія, який керував транспортним засобом, марку та модель транспортного засобу, його номерний знак, а також не зазначено пункту ПДР за порушення якого настає відповідальність за ч. 1 ст. 126 КупАП. У постанові зазначено про керування автомобілем, а не транспортним засобом, у фабулі вказано, що на вимогу поліцейського позивач не надав посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, тоді як в самій постанові зазначено номер посвідчення водія і зазначено про належність ТЗ певній особі. Відповідно до п. 7 постанови «до постанови додаються» не вказано жодного доказу.

Позивач зазначає, що під час прийняття оскаржуваної постанови, відповідачем було не тільки грубо порушено ст.ст. 9,33-35, 245, 251-252, 258, 276, 280, 283 КУпАП, проігноровано Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року, ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, але і вимоги ст. 7 КУпАП. Тому вважає, що в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, що є підставою для скасування протиправної постанови від 23 січня 2021 року з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративних правопорушень.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свій позов підтримав та пояснив, що 23 січня 2021 року приблизно о 20 годині 00 хвилин він рухався по трасі Запоріжжя Дніпро в сторону м. Дніпра на автомобілі «ВАЗ 2101», разом з дружиною та дочкою. Його зупинив поліцейський на стаціонарному посту з підстави, що на лобовому склі автомобіля є тріщина і повідомив, що буде оформлювати протокол. При цьому він тільки спитав прізвище, ім`я та по батькові, після чого позивач поїхав. Позивач не пред`являв поліцейському документи, оскільки останній не повідомив йому причину зупинки, а посвідчення поліцейського було прострочене. Позов підтримав та просив його задовольнити. Заяву про виклик свідків у судовому засіданні не підтримав.

02 квітня 2021 року поліцейським Солонянського відділення поліції Дніпровського відділу поліції старшим сержантом поліції Топчій Іваном Сергійовичем на адресу суду надані заперечення на позов ОСОБА_1 , які не відповідають вимогам ст. ст. 162,165 КАС України в частині надання суду документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Тому суд посатновив здійснювати розгляд справи на підставі наявних доказів без врахування письмових пояснень, оскільки останні подані в порушенням вимог КАС України.

Крім того, ухвалою суду від 17 травня 2021 року постановлено замінити первісних відповідачів: Солонянське відділення поліції Дніпровського відділу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та поліцейського Солонянського відділення поліції Дніпровського відділу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Топчія Івана Сергійовича належним відповідачем Департамент патрульної поліції Національної поліції України, а ухвалою від 19 травня 2021 року виправлено описку в частині вірного написання найменування відповідача та вважати вірним написання «Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області» якому надано строк для подання відзиву на позовну заяву 27 травня 2021 року.

Однак, відповідач відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подав, будь-яких доказів на підтвердження правомірності постанови, що оскаржується суду не направив. Тому суд розглянув справу за наявними матеріалами.

Ознайомившись з позовною заявою, заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, яка визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Статтею 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії БАБ №214208 від 23 січня 2021 року, складеною поліцейським Солонянського ВП старшим сержантом поліції Топчій Іваном Сергійовичем накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.121, 126 КУпАП за обставин, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21011», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 23 січня 2021 року о 20 годині 00 хвилин на автодорозі Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя, 440 км керував автомобілем, на якому на вітровому склі знаходились тріщини в зоні роботи склоочисників, чим порушив п.31.1 ДДР України ДСТУ 3649-2010 п.6.8.5, та на вимогу поліцейського не пред`явив посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121,126 КУпАП (а.с.15).

Як з`ясовано з позову, ОСОБА_1 вказує на безпідставність накладення на нього адміністративного стягнення та вважає постанову, складену представником відповідача протиправною.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Судом встановлено, що жодних доказів на підтвердження обставин вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 КУпАП (Керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів) та ч. 1 ст. 126 КУпАП (Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством), - відповідачем суду не надано, а суд відповідно до ст. 77 КАС України позбавлений можливості самостійно збирати докази.

Так, ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Оскільки відповідач не надав суду будь-які докази на спростування посилань ОСОБА_1 або на підтвердження фактів наявності порушень, за які передбачена відповідальність, встановлена ч. 1 ст. 121 та ст. 126 КУпАП, тому суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивача про протиправність постанови відповідача, а доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню і постанова відповідача підлягає скасуванню.

Відповідно од вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, в тому числі скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. Визнання протиправною оскаржуваної постанови не вимагається.

Тому суд вважає за необхідне справу про притягнення до адміністративної відповідальності позивача закрити за відсутності події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд, враховуючи положення ч. 1 ст. 139 КАС України вважає, що судові витрати підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП, ст.ст. 5, 6, 77, 246, 262, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 20-А) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, закриття справи задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №214208 від 23 січня 2021 року, прийняту поліцейським Солонянського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Топчій Іваном Сергійовичем відносно позивача про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень 00 копійок за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП згідно постанови БАБ №214208 від 23 січня 2021 року - закрити.

Стягнути з Головного Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 02 червня 2021 року.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина