Справа № 500/1076/21
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1076/21

27 травня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

за участю:

секретаря судового засідання Ногас С.В.

представника позивача Колцуняк Ю.В.

представника відповідачів Стрижак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно - господарського штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (надалі, відповідач - 1), Державної служби України з безпеки на транспорті (надалі, відповідач - 2), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Придністровського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки від 21.01.2021 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 34000,00 грн.

При цьому суд враховує, що дата спірної постанови 21.01.2021, яка зазначена у позові є опискою, так як постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу винесена Придністровським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки 02.03.2021.

Позов обґрунтований тим, що позивач вважає, що оскаржувана в даній справі постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу винесена відповідачем-1 без повного та належного дослідження всіх обставин справи, ігнорування доказів зазначених позивачем під час зважування автомобіля, а тому є протиправною та підлягає скасуванню. Вважає, що спірним питанням в межах даної справи є встановлення факту, чи є позивач перевізником в розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт". На думку позивача, суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, в тому числі за надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст.39 та ст.48 Закону №2344-ІІІ, є автомобільний перевізник, який здійснює за власний кошт перевезення вантажів. Вказав, що власником транспортного засобу RENAULT MAGNUM, н.з НОМЕР_1 є позивач, та 21.01.2021 між позивачем та ФОП ОСОБА_2 (орендар) укладено усний договір оренди вказаного транспортного засобу. Просить врахувати, що відповідачем не перевірялась вказана інформація, а також в матеріалах справи відсутня інформація щодо визнання вказаного договору нечинним, нікчемним чи удаваним, а тому вважає, що в силу вимог статей 73-74 Кодексу адміністративного судочинства України він є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом того, що автомобільний перевізник в даному випадку не є позивач. Зазначив, що Акт перевірки №253716 від 21.01.2021 складено відносно власника автомобіля - ОСОБА_1 , а не автомобільного перевізника, а тому на переконання позивача, він не може нести відповідальність, передбачену абзацом 16 частини першої ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт". Також, на думку позивача в ході перевірки, працівниками Управління Укртрансбезпеки не було виявлено жодних порушень у позивача - ні стосовно надмірної ваги, ні стосовно невірності документів. Крім цього, що справність приладу зважування на а/д М-05 Київ-Одеса 452 км +811 м. ставить під сумнів правильність вказаних в актів №026310 від 21.01.01.2021, результатів зважування. Додатково зазначив, що справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт Придністровське міжрегіональне Управління Укртрансбезпеки розглянуло без повідомлення уповноваженої особи суб`єкта декларування.

Ухвалою суду від 11.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначено на 06.04.2021 о 11:00 год. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Представник Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки подав до суду відзив, в якому зазначив, що у водія транспортного засобу позивача при здійсненні перевезення вантажу (пшениці) не було оформленого дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищення вагових обмежень. Відтак вважає, що посадовими особами Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки правомірно було здійснено нарахування плати за проїзд великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 21.01.2021 відповідно до Акту №026310 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 21.01.2021, а заступником начальника Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки правомірно винесено Постанову №217831 від 02.03.2021 про застосування адміністративно - господарського штрафу до ФОП ОСОБА_1 у сумі 34000,00 грн. за порушення вимог ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачені абз.16 частини першої ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт". Також вказав, що не долучений такий дозвіл і до позовної заяви. Просить врахувати, що , що перевіркою зафіксовано, перевищення вагових обмежень на одиночну вісь - 13,5 т, що на 22,73% перевищує нормативно відзначені 11 т. За наведених вище обставин, просив відмовити у задоволенні даного позову.

06.04.2021 у відкритому судовому засіданні розгляд справи відкладено до 19.04.2021 о 10:00 год.

19.04.2021 у відкритому судовому засіданні судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про залучення в якості співвідповідача Державної служби України з безпеки на транспорті, зобов`язано відповідача-2 подати відзив з додатками, а також відкладено розгляд справи до 11.05.2021 о 16:00 год.

Представник Державної служби України з безпеки на транспорті подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив аналогічні доводи, що і відповідач-1.

11.05.2021 у відкритому судовому засіданні розгляд справи відкладено до 27.05.2021 о 12:00 год.

27.05.2021 у відкритому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити повністю з мотивів, наведених у позовній заяві

Представник відповідачів у відкритому судовому засіданні проти позову заперечила, просила відмовити в його задоволенні повністю з мотивів, наведених у відзивах на позовну заяву.

Судом встановлено, що 02.03.2021 Придністровським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки винесено постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу, у відповідності до якої за порушення абзацу 16 частини першої ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу) застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 34000,00 грн.

Вважаючи спірну постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Підпунктами 2, 15, 27, 54, 58, 62 пункту 5 даного Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю; проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт; здійснює контроль наявності, видачу дозвільних документів на здійснення перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично здійснюється; здійснює інші повноваження, визначені законом.

Згідно з пунктом 8 вказаного Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до пункту 3 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567, (надалі, Порядок № 1567) органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що Управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області під час здійснення своїх повноважень діє як суб`єкт владних повноважень, якому надано повноваження щодо здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням перевізниками законодавства про автомобільний транспорт.

Пунктом 14 Порядку №1567 передбачено, що рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Під час проведення рейдової перевірки перевіряється, серед іншого: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону України «Про автомобільний транспорт» (пункт 15 Порядку №1567).

Під час проведення рейдової перевірки перевіряється, серед іншого: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону України «Про автомобільний транспорт» (пункт 15 Порядку №1567).

Пунктом 16 Порядку №1567 передбачено, зокрема, що під час проведення рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до пункту 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III (надалі, Закон №2344), державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Частиною дванадцятою статті 6 Закону № 2344 передбачено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків (частина четверта статті 48 Закону № 2344).

Відповідно до абзацу п`ятнадцятого частини першої статті 60 Закону № 2344, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до позивача оскаржуваною постановою застосовано адміністративно-господарський штраф, зокрема за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини другої статті 29 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII, з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі - Правила №30), передбачено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Згідно з пунктом 4 Правил №30 рух великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (надалі, дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Також, відповідно до підпункту 2 пункту 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 (надалі, Порядок № 879), вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Підпунктом 4 пункту 2 Порядку № 879 визначено, що габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Як вбачається з матеріалів справи, інспекторами Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом 21.01.2021 на автомобільній дорозі М-05, Київ-Одеса, 452 км 131+811 м, Одеської області перевірено транспортний засіб марки RENAULT MAGNUM DXI 460-сідловий тягач, номерний знак НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ), з напівпричепом марки FRUEHAUF TF34C13RA, номерний знак НОМЕР_3 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 ), водій та власник ОСОБА_1 .

Рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснювалася на підставі направлення на рейдову перевірку № 026462 від 16.01.2021 року та графіка проведення рейдових перевірок Південним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки (Одеська область) в період з 17 січня 2021 року по 23 січня 2021.

За результатами вказаної перевірки складено Акт №253716, яким встановлено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

На підставі чеку зважування від 21.01.2021 встановлено перевищення нормативно визначених вагових параметрів транспортного засобу із вантажем на одиночну вісь,; а саме - 13,5 т, що на - 22.73% перевищує нормативно визначені 11 т та відсутність у водія позивача при здійсненні перевезення вантажу оформленого дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових обмежень.

Крім цього, за результатами проведення габаритно-вагового контролю-інспекторами Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки складено Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №036660 від 21.01.2021 р. та Акт №026310 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 21.01.2021 на підставі яких проведено Розрахунок №б/н від 21.01.2021 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нарахована плата за проїзд 383,13 євро.

Так, суд зазначає, що згідно ст.48 Закону №2344 визначено, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Відповідно до частини другої статті 48 Закону №2344, документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно - транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

То ж, в подальшому, на думку суду, оскільки, під час габаритно-вагового контролю транспортного засобу, що належить позивачу, виявлено перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів, відповідачем визначено суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30-31 Порядку № 879.

Суд зазначає, що про розгляд акту №253716 від 21.01.2021 позивача було інформовано листом-повідомленням № 9775/24.3/24-21 від 09.02.2021.

При цьому, суд вважає, що позивач був обізнаний щодо розгляду справи про порушення 02.03.2021 за результатами якого винесено оскаржувану постанову, та не був позбавлений надавати відповіді докази та пояснення стосовно порушень, зазначених Актів. Таке підтверджується відміткою про отримання на постанові №217831 від 02.03.2021, а також заявою від 02.03.2021, написаною ОСОБА_1 на ім`я заступника начальника щодо надання копії акту №253716 від 21.01.2021.

В ході перевірки уповноваженими особами Укртрансбезпеки встановлено, що перевищення вагових обмежень на одиночну вісь -1 3.5 т, що на 22.73% перевищує нормативно відзначені 11 т.

При цьому, доказів, що спростовують дійсність замірів транспортного засобу суду не подано та судом не здобуто, як і не здобуто наявності у водія позивача дозволу, передбаченого частиною третьою ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищення вагових обмежень.

В ході розгляду даної справи судом допитано свідка ОСОБА_3 , однак до його пояснень суд ставиться критично, оскільки він перебуває у дружніх стосунках з позивачем і як він ствердив у судовому засіданні періодично допомагає позивачу у здійснені перевозок.

При цьому, вирішуючи спір по суті, суд приймає доводи відповідачів, що габаритно-ваговий контроль транспортного засобу позивача, здійснювався технічними засобами, що пройшли повірку, мають відповідне свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки у зв`язку із чим є придатними до застосування, оскільки остання повірка ваг була здійснена 20.05.2020 (чинне до 20.05.2021 ), що підтверджується підписом і відтиском повірочного клейма державного повірителя по експлуатації ваг.

За такого мотиву, суд вважає, що станом на 21.01.2021 (дата проведення зважування транспортного засобу позивача) метрологічна характеристика вимірювальної техніки відповідала вимогам нормативно-технічної документації, а саме вимогам ДСТУ OIML R 134-1:2010 «Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь.».

Суд також зазначає, що позивачем не надано жодного платіжного документа на підтвердження факту отримання від Орендаря орендної плати за оренду транспортного засобу марки RENAULT MAGNUM DXI 460-сідловий тягач, номерний знак НОМЕР_1 , акту приймання-передачі транспортного засобу, тощо.

Отже, судом не береться до уваги твердження позивача стосовно того, що він не виступав перевізником під час здійснення перевірки 21.01.2021, а тільки власником транспортного засобу, а також посилань позивача на укладення усного договору оренди спірного транспортного засобу з ФОП ОСОБА_2 .

Суд також не приймає до уваги твердження представника позивача та свідка ОСОБА_3 про те, що даний транспортний засіб пройшов зважування 21.01.2021 в районі м. Умань, в ході якого не було виявлено перевищення габаритно-вагових норм даного транспортного засобу, оскільки підтверджуючих документів позивачем суду не представлено, а лише зазначено, що таких документів при зважуванні в районі м. Умань йому не було надано.

Таким чином, на думку суду, матеріали даної адміністративної справи містять належні, достатні та допустимі докази, які підтверджують факт перевищення габаритних параметрів транспортним засобом позивача без наявності відповідного дозволу, а тому оскаржувана в даній справі постанова є правомірною.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.05.2011: згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, на переконання суду, відповідачами у справі подано до суду належні докази та доведено правомірність оскаржуваної в даній справі постанови.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю. Оскільки суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю, сплачений позивачем судовий збір не стягується за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно - господарського штрафу - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 01 червня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач - Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_5 );

відповідачі:

Придністровське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки (місцезнаходження: вул. Тролейбусна, 12,м. Тернопіль,46400 );

Державна служба України з безпеки на транспорті (місцезнаходження: просп. Перемоги, 14, м.Київ, 01135, ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.