Справа № 520/5521/21
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2021-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без розгляду

01 червня 2021 р. Справа № 520/5521/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Білової О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації (вул. Чернишевська, буд. 51, м. Харків, 61002, ), Управління соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради (проспект Гагаріна, 7, Харків, Харківська область, 61000, Код ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2018, 2019 та 2020 роки у розмірі меншому, ніж передбачено статтею 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

- зобов`язати Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації здійснити ОСОБА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2018, 2019 та 2020 рік з урахуванням розміру зазначеної соціальної виплати, визначеного статтею 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та здійснити їх виплату з урахуванням фактично виплачених сум.

Ухвалою суду від 07.04.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі за цим позовом.

Ухвалою суду від 30.04.2021 залучено до участі у справі в якості співвідповідача Управління соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради (проспект Гагаріна, 7, Харків, Харківська область, 61000, Код ).

Відповідачем у відзиві на позовну заяву заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, з огляду на порушення позивачем строків звернення до суду.

Вирішуючи вказане клопотання суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2018, 2019 та 2020 роки у розмірі меншому, ніж передбачено статтею 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

31.05.2021 від позивача через систему Електронний Суд надійшла заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій позивач просив суд визнати поважними причини пропуску строку та поновити пропущений строк, з огляду на те, що за результатами розгляду звернення від 11.02.2021 року, позивач отримав письмову відповідь Відповідача, обласного центру №1690/01 від 16 лютого 2021 року, якою позивачу було відмовлено у задоволенні його звернення. За результатами звернення позивача від 10.03.2021, відповідач, УСЗН адміністрації Оснорвянського району ХМР, також відмовив в задоволенні звернення позивача. Крім того, позивач проходить військову службу за контрактом в Збройних Силах України, протягом 2014-2021 років неодноразово залучався до сил та засобів Операції об`єднаних сил, перебував у довготривалих відрядженнях. Також зазначив, що на можливість своєчасного звернення до суду також вплинуло те, що з 12.03.2021 по 24.03.2021 позивач перебував на лікуванні у зв`язку із захворюванням на короновірусну інфекцію COVID-19.

Надаючи оцінку поданій позивачем заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, суд зазначає про таке.

Статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено строки звернення до суду із адміністративним позовом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Щодо виплати разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році, суд зазначає наступне.

30 вересня 2020 року - встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована, а тому перебіг строку звернення позивача до суду з даним позовом слід обраховувати з 01 жовтня 2020 року.

Таким чином, строк звернення до суду з даною позовною заявою закінчився 31.03.2021.

Позивач звернувся до суду (через систему Електронний Суд) 02.04.2021, тобто з пропуском шестимісячного строку, встановленого КАС України, на два дні.

В той же час, з урахуванням доводів позивача щодо причин пропуску строку щодо виплати разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році, з огляду на те, що позивачем щодо виплати у 2020 році спірних сум порушення строку є незначним (два дні), суд вважає за можливе визнати причини пропуску строку звернення до суду в частині вимог, що стосуються виплати разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році поважними та поновити строк на звернення до суду щодо вказаних вимог.

Щодо вимог про виплату спірної допомоги у 2018 -2019 роках, суд зазначає, що строк звернення до суду з приводу виплати разової грошової допомоги до 5 травня за вказані роки сплив відповідно 31.03.2019 та 31.03.2020 року.

Доказів вчинення дій у 2018-2019 роках, спрямованих на отримання спірної допомоги у більшому розмірі позивачем та його представником до матеріалів справи не додано.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Обставини звернення до відповідачів та хвороби позивача, наведені у заяві про поновлення строку звернення до суду, не є належним обґрунтуванням причин не звернення позивача до суду з позовом про зобов`язання виплатити спірні суми за 2018-2019 роки у строки, встановлені КАС України.

Щодо посилань позивача на обставини отримання позивачем листа від відповідача, яким йому відмовлено у виплаті спірних сум разової грошової допомоги до 5 травня у 2018-2019 роках.

У спірних правовідносинах нормативно не встановлено обов`язкового досудового порядку вирішення даного спору, можливість звернення до суду не ставиться у залежність від наявності звернення за вирішенням спірного питання до відповідача, з огляду на що факт звернення позивача через відповідно рік та два роки після виплати разової грошової допомоги до 5 травня не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду та, відповідно, не є підставою для його поновлення.

Крім того, з приводу правових наслідків звернення осіб за вирішенням спірних питань до подання позову до суду для застосування строків звернення до суду Судовою палатою з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 зроблено такі висновки:

«Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів…

…пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів…

…Отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо».

Відтак, право звернення до суду з позовом про зобов`язання виплатити спірну допомогу в повному обсязі виникло у позивача з моменту отримання спірної допомоги, початок відліку строку звернення припадає на 01 жовтня відповідно 2018 та 2019 року.

В той же час, позивач звернувся до суду після спливу більше, ніж рік з моменту закінчення визначеного ст. 122 КАС України шестимісячного строку.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України початок обчислення строку для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи визначається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому відповідно до положень ст. 123 КАС України поновлення строку звернення до суду можливе виключно за наявності поважних причин пропуску такого строку.

З цього приводу слід зазначити, що Верховний Суд в Постановах від 13.05.2019 року № 120/4414/18-а, від 12.02.2019 по справі № 807/12/18 зробив висновок, що з наведених положень КАС України вбачається, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. В контексті наведеного слід зазначити, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, Верховний Суд наголосив, що положення «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке прийнято рішення або вчинені дії. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про можливе порушення своїх прав є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Суд відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду від 13.05.2019 року № 120/4414/18-а, від 12.02.2019 по справі № 807/12/18.

З огляду на вищевикладене, обставини, зазначені позивачем в обґрунтування поважності причин пропуску звернення до суду за виплатою разової грошової допомоги до 5 травня, не можуть бути визнані поважними, особливо враховуючи більш ніж річний пропуск строку звернення до суду.

Разом з цим суд зазначає, що поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як зазначено в п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Також у рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим в пункті 47 Рішення ЄСПЛ, Високий Суд вказав, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі «Мушта проти України» зазначено: право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Отже, у разі оскарження рішення суб`єкта владних повноважень зі спливом значного періоду часу, позивачем мають бути наведено переконливі підстави для поновлення пропущеного процесуального строку.

Оскільки позивач не навів будь-яких обставин і не надав відповідних доказів, які б свідчили про об`єктивну неможливість вчасного звернення до суду за отриманням виплат за 2018-2019 роки, суд не вбачає жодних належних підстав для поновлення пропущеного строку звернення до суду у вказаній частині вимог, та вважає наявним підстави для залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском шестимісячного строку звернення до суду із позовом у цій частині вимог, з огляду на що клопотання відповідача частково підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

З огляду на зазначене, позовна заява підлягає залишенню без розгляду в частині вимог, що стосуються виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2018, 2019 роки.

Одночасно строк звернення до суду в частині вимог щодо виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік підлягає поновленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 122, 123, 237, 243, 248, 256, 262, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_3 строк звернення до суду з даним позовом в частині вимог щодо виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік.

Клопотання відповідача, Управління соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради, щодо залишення позовної заяви без розгляду задовольнити частково.

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації (вул. Чернишевська, буд. 51,м. Харків,61002, ), Управління соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради (проспект Гагаріна, 7, Харків, Харківська область, 61000, Код ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії в частині вимог, що стосуються виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2018, 2019 роки залишити без розгляду.

В задоволенні клопотань позивача та відповідача в іншій частині відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали виготовлено 01 червня 2021 року.

Суддя Білова О.В.