Справа № 160/16308/20
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого суддіЦарікової О.В.,
секретаря судового засіданняБогатинської К.В.,
представника позивача представника відповідача Молочка А.О., Каціонової О.В.,
07.12.2020 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» (далі ТОВ «ПК «ДТЗ», товариство, позивач) до Дніпровської митниці Держмитслужби, в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару №UA110000/2020/000262/2 від 19.06.2020.
В обґрунтування позовних вимог представник ТОВ «ПК «ДТЗ» зазначив, що з метою митного оформлення товару, придбаного згідно зовнішньоекономічного контракту WM/1 від 28.11.2019, укладеного між позивачем/покупцем та іноземною компанією Weima Agriculture Machinery Co., Ltd. (Китай), додатку (специфікації) до нього №2020-1 від 25.12.2019, інвойсу №WМ2020-1 від 23.03.2020, коносаментом №MRFB20041156 ВІД 04.04.2020, було подано електронну митну декларацію №UA110150/2020/009737 разом з документами, які підтверджують митну вартість товару, що підтверджується відповідними відомостями у графі 44 декларації. Натомість, відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA110000/2020/000262/2 від 19.06.2020, згідно якого митниця здійснила коригування митної вартості задекларованих товарів. Позивач вважає, що оскаржене рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню судом.
Від представника Дніпровської митниці Держмитслужби надійшов відзив на позовну заяву (вх. №43/21 від 04.01.2021), в якому відповідач заперечив проти заявлених ТОВ «ПК «ДТЗ» до суду позовних вимог та зазначив, що під час митного контролю товарів за результатами формато-логічного контролю автоматизованою системою аналізу згенеровано обов`язкові форми контролю за ЕМД №UA110150/2020/009737 від 18.06.2020: 105-2 - Контроль правильності визначення митної вартості товарів; 106-2 - Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів. Відповідач стверджує, що за результатами опрацювання наданих до митного оформлення документів, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, ці документи містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості в обох спірних випадках. За таких обставин, митний орган вважає, що оскаржене рішення є правомірним, а тому у суду відсутні підстави для його скасування.
Представник позивача у судовому засіданні 02.03.2021 позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позовну заяву у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні від 02.03.2021 заперечив проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд зазначає таке.
Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, 28.11.2019 ТОВ «ПК «ДТЗ» (покупець) уклало із компанією Weima Agricultural Machinery Co., LTD., (Китай) (продавець) контракт за №WM/1 (далі Контракт) на поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Специфікаціях (додатках), які є невід`ємною частиною цього контракту.
Відповідно до п. 2.1 р. 2 Контракту, поставка Товару здійснюється партіями та фіксується в Специфікаціях (Додатках) до даного Контракту. Допускається поставка товару декількома партіями за однією Специфікацією.
Товар, що поставляється, повинен відповідати кількості, зазначеній у Специфікації (Додатку) до цього Контракту або у Інвойсі, у разі поставки товару декількома партіями за однією Специфікацією. Товар вважається переданим Продавцем і прийнятим Покупцем за вагою згідно вазі, визначеній у товарно-транспортній накладній (CMR або залізничній накладній або коносаменті) (п. 2.2 р. 2 Контракту).
Підпунктом 3.1 пункту 3 Контракту встановлено, що поставки здійснюються на умовах згідно правил ІНКОТЕРМС за редакцією 2010 року, які мають обов`язковий характер для Сторін у рамках цього Контракту. Конкретні умови поставки партії товару, реквізити вантажоодержувача, а також строки поставки зазначаються в Специфікації (Додатку) до цього Контракту. Сторони мають право після підписання Специфікації змінити умови поставки, зазначені у ній, шляхом підписання додаткової угоди.
Згідно із п.п. 3.1.1 п. 3.1 р. 3 Контракту, у разі використання правил Інкотермс FОВ (вільно на борту) у порту Відвантаження продавець зобов`язаний за свій рахунок здійснити завантаження товару на борт зазначеного покупцем судна в узгоджену дату або в межах обумовленого терміну в названому порту відвантаження відповідно до звичаїв порту, а також виконати митні формальності, необхідні для вивозу.
Покупець повинен за свій рахунок зафрахтувати судно і своєчасно сповістити продавця про терміни, умови та місце навантаження, назву, часу прибуття судна. Ціна FOB (FОВ price) означає, шо контрактна ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експертного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення.
Поставка здійснюється морським транспортом 20 або 40 футовим контейнером (п. 3.2 р. 3 Контракту).
Пунктом 3.4 розділу 3 Контракту, у коносаменті в графі «Consignee» Продавець повинен вказати одержувача, зазначеного у Специфікації на партію товару.
Відповідно до п. 3.5, п. 3.6 р. 3 Контракту, Продавець зобов`язаний повідомити Покупця про дату відвантаження партії Товару на судно протягом 5 днів з дати відвантаження шляхом надсилання факсимільного повідомлення. Продавець повинен передати засобами електронного зв`язку копії наступних документів: рахунок-фактуру (інвойс), пакувальний лист, морський коносамент.
Протягом 10-ти календарних днів з моменту відвантаження кожної партії Товару Продавець зобов`язаний вислати на юридичну адресу Покупця вказану в п. 11.2 Контракту оригінали наступних документів англійською мовою: рахунок-фактуру (інвойс) на заявлену партію Товару з підписом (але не є обов`язковим) і печаткою Продавця (3 оригінали); морський коносамент (3 оригінали) або телекс реліз; пакувальний лист з підписом (але не є обов`язковим) і печаткою Продавця (3 оригінали).
Ціна і загальна вартість Контракту визначена у 4 розділі Контракту.
Пунктом 4.1 розділу 4 Контракту встановлено, що ціна на Товар визначається Покупцем і Продавцем шляхом переговорів і вказується в Специфікаціях (Додатках) до цього Контракту. За домовленістю сторін, у paзі несвоєчасної оплати товару, ціна товару може змінюватися після здійснення поставки. Зміна ціни оформлюється додатковою угодою після чого Продавець повинен надати Покупцю коригуючу Специфікацію та інвойс.
У ціну Товару включена вартість упаковки і маркування.
Загальна сума Контракту 4 500 000,00 USD (доларів США) (п. 4.2, п. 4.3 р. 4 Контракту).
Згідно із п. 5.1, п. 5.2 р. 5 Контракту, оплата Товару, що поставляється згідно даного Контракту, здійснюється Покупцем в доларах США шляхом банківського переказу на поточний рахунок Продавця на підставі Специфікацій (Додатків), шляхом прямого банківського переказу по системі S. W. I. F. Т. Умови оплати кожної партії товару зазначаються у відповідних Специфікаціях (Додатках) до контракту. За домовленістю сторін умови оплати, зазначені у Специфікації, можуть бути змінені шляхом укладання додаткової угоди.
У відповідності до Специфікації №2020-1 від 28.11.2019 позивач та його контрагент згідно Контракту погодили умови поставки товару (мотоблок 900М; мотоблок 900М-3; мотоблок 1100А; мотоблок 1100С; фреза мотоблока 24 ножа, 6 секцій; фреза мотоблока 32 ножа, 8 секцій (загальна кількість 768 шт.); далі Товар) на загальну суму 52 646, 40 дол.США. Виробником означеного товару є Продавець. Строк поставки: травень червень 2020 року. Вантажоодержувач ТОВ «ПК «ДТЗ». Умови поставки: FOB CHONGQING, Китай, згідно правил Інкотермс (2010). Оплата товару: оплата протягом 90 днів з моменту поставки товару.
Імпортування означеного товару обумовлено Контрактом №WM2020-1 від 25.12.2019, Специфікацією №2020-1 від 25.12.2019, інвойсом №WM2020-1 від 23.03.2020 p., Коносаментом №MRFB20041156 від 04.04.2020.
Загальна митна вартість товару була визначена декларантом за першим методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товару, який імпортується (вартість операції).
Для митного оформлення позивачем були подані документи, встановлені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, а саме:
- декларація митної вартості №UA110150/2020/009737;
- зовнішньоекономічний контракт №WM/1 від 28.11.2019;
- додаток (специфікація) до Контракту за №-2020-1 від 25.12.2019;
- рахунок-фактура (інвойс) №WM 2020-1 від 23.03.2020;
- пакувальний лист від 23.03.2020;
- технічні характеристики товарів від 25.12.2019;
- платіжне доручення №141 від 26.05.2020.
- договір перевезення вантажу морським транспортом №1510/912/2019 від 15.10.2019;
- заявка №24 від 27.03.2020;
- коносамент №MRFB20041156 від 04.04.2020;
- акт виконаних робіт від 10.06.2020;
- довідка про транспортні витрати від 18.05.2020;
- платіжне доручення №17 про сплату фрахту за інвойсом.
За результатами формато-логічного контролю автоматизованою системою аналізу згенеровано обов`язкові форми контролю за ЕМД від 16.03.2020 №UA110150/2020/004286: 105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів; 106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів; 117-2 Здійснення контролю правильності визначення числового значення заявленої митної вартості товарів із залученням спеціалізованого підрозділу митниці ДФС для перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Митним органом відповідно до ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України були додатково витребувані від ТОВ «ПК «ДТЗ» документи, у зв`язку з тим, що документи надані позивачем до митного оформлення разом із митною декларацією №UA110150/2020/009737 містили розбіжності та не містили всіх даних відповідно до обраного методу визначення митної вартості.
За результатом опрацювання всіх поданих декларантом документів Дніпровською митницею Держмитслужби встановлено, що подані документи містять розбіжності, у зв`язку з чим відповідач запропонував декларанту подати додаткові документи у відповідності до вимог ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України.
Листом за вих. №553 від 18.06.2020 ТОВ «ПК «ДТЗ» надіслано до відповідача додаткові документи (зокрема, прайс-лист та комерційна пропозиція від 18.12.2020) та пояснення щодо виявлених невідповідностей із зазначенням, що будь-які інші документи щодо митного оформлення товару, задекларованого за митною декларацією №UA110150/2020/009737 від 17.06.2020 у 10-денний термін надаватись не будуть.
Наведені вище обставини позивачем не заперечуються.
Як встановлено зі змісту вищезазначених картки відмови у митному оформленні випуску чи пропуску товарів та рішення про коригування митної вартості товару, підставою для їх винесення стало те, що документи, які подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару, містили розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей щодо ціни, що підлягає сплаті за товари.
Так, зокрема, у графі 33 спірного рішення митний орган зазначив таке.
Також, в означених картці та рішенні відповідач зазначив, що у митниці є підстави вважати, що заявлена декларантом митна вартість не ґрунтується на «дійсній вартості» імпортованих товарів, враховуючи положення статті VII ГАТТ, посилаючись на те, що у митниці наявна інформація щодо вищих рівнів митної вартості подібних (аналогічних) товарів для товарів та за обсягами партії поставки з максимально наближеним часом, а саме:
- на рівні 237,6709 дол.США/кг для товару №1 (джерело цінової інформації ЕМД №UA500020/2020/205847 від 26.02.2020);
- на рівні 2,22 дол.США/кг для товару №2 (джерело цінової інформації ЕМД №UA500070/2020/212886 від 10.04.2020).
Враховуючи означену інформацію, митна вартість товару була визначена відповідачем за другорядним методом визначення митної вартості (2-ґ) - резервним методом згідно з положеннями статті 64 Митного кодексу України.
Вважаючи означене рішення про коригування митної вартості товару протиправним, ТОВ «ПК «ДТЗ» звернулося за захистом власних прав та інтересів до суду із цим позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 7 Митного кодексу України (далі - МК України), встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної митної політики, становлять митну справу.
Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (п. 24 ч. 1 ст. 4 МК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України - документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 статті 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (ч. 5 ст. 53 МК України).
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 3 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України.
Приписами статті 337 МК України передбачено, що перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато-логічного контролю; контролю співставлення; контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
При здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується на дійсній вартості, під якою відповідно до статті VІІ ГАТТ 1994 року, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах повної конкуренції.
Примітками до п. 2 статті VІІ Оцінка товару для митних цілей ГАТТ (1947) визначено, що сумісним зі статтею VІІ було б припущення, що дійсна вартість може бути представлена ціною, зазначеною у рахунку, плюс будь-які не включені до неї збори за виправдані витрати, які є звичайними складовими дійсної вартості, а також плюс будь-яка виняткова знижка чи інше зменшення звичайної конкурентної ціни.
Контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України).
Відповідно до частини 6 статті 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно з частиною 1 статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 2 статті 55 МК України визначено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Відповідно до частини 1 статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (частина 2 статті 57 МК України).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина 3 статті 57 МК України).
При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (частина 6 статті 57 Митного кодексу України).
Відповідно до п. 4 ст. 57 МК України - у разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України.
При цьому, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 та 60 цього Кодексу. Під час консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Відповідно до частини 2 статті 58 МК України - метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Аналіз положень частини 3 статті 53, частин 1, 2 та 5 статті 54, статті 58 МК України дає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України.
Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.
Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.
Стосовно розбіжностей та зауважень митного органу, на які відповідач вказує в оскаржених картці відмови та рішенні, суд вважає за необхідне зазначити таке.
Як слідує зі змісту оскарженого рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів, підставою для його прийняття є результат опрацювання всіх поданих декларантом документів, в ході якого встановлено, що подані документи містять розбіжності, а також не містять всіх відомостей, що підтверджують митну вартість товарів.
Разом з тим, із доказів, наявних в матеріалах справи вбачається, що позивачем надано усі необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
Судом встановлено, що ТОВ «ПК «ДТЗ» надано суду та було надано відповідачу до декларації контракт №WM/1 від 28.11.2019, укладений між позивачем/покупцем та іноземною компанією компанією Weima Agriculture Machinery Co., Ltd. (Китай), додаток (специфікацію) до нього №2020-1 від 25.12.2019, інвойс №WМ2020-1 від 23.03.2020.
Зі змісту вказаних документів слідує, що Weima Agriculture Machinery Co., Ltd. (Китай) є виробником та продавцем товарів, які містяться в зазначених документах.
Щодо посилання відповідача на офіційні правила тлумачення торговельних термінів Інкотермс-2010 та відсутність документального підтвердження умов здійснення експортної операції із вивезення оцінюваної партії товарів (вартості, умов поставки, ваги) суд зазначає, що правила Інкотермс не є міжнародним договором. Відповідно до Коментарю Міжнародних правил Інкотермс 2010 правила носять інформативний характер.
Згідно із п.п. 3.1.1 п. 3.1 р. 3 Контракту, у разі використання правил Інкотермс FОВ (вільно на борту) у порту відвантаження продавець зобов`язаний за свій рахунок здійснити завантаження товару на борт зазначеного покупцем судна в узгоджену дату або в межах обумовленого терміну в названому порту відвантаження відповідно до звичаїв порту, а також виконати митні формальності, необхідні для вивозу.
Покупець повинен за свій рахунок зафрахтувати судно і своєчасно сповістити продавця про терміни, умови та місце навантаження, назву, часу прибуття судна. Ціна FOB (FОВ price) означає, шо контрактна ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення.
Суд погоджується із доводами позивача про те, що надання документального підтвердження умов здійснення експортної операції із вивезення оцінюваної партії товарів не передбачено жодним документом.
Натомість, ненадання позивачем митної декларації країни відправлення не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем митної вартості товару, оскільки не є джерелом інформації про митну вартість товару, оскільки цей документ не передбачений переліком документів, визначених статтю 53 МК України, що підтверджують митну вартість товару.
Верховний Суд у постанові від 19.03.2019 у справі №810/4116/17 зазначив, що ненадання позивачем митної декларації країни відправлення також не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару, оскільки така (вартість) повністю підтверджувалася поданими позивачем при проходженні митних формальностей первинними документами, а надання такої митної декларації не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару.
Щодо не надання позивачем документів, що підтверджують митну вартість товарів, необхідних для ідентифікації ввезеного товару, а саме: банківських платіжних документів, інших платіжних та/або бухгалтерських документів.
Для підтвердження вартості товару, яка повинна бути сплачена продавцю, позивач надав ряд документів, в тому числі, Контракт та додаток до нього (специфікацію) №2020-1 від 25.12.2019, за умовами якого оплата товару здійснюється протягом 90 днів від дати фактичного отримання товару.
Таким чином, надати будь-яке підтвердження оплати товару позивачем продавцю не є обов`язковим на дату подання декларації, оскільки станом на день подачі митної декларації така оплата була відсутня.
Стосовно зауважень митного органу про те, що за умовами Контракту у ціну товару включена виключно вартість пакування та маркування, в той час як у наданих до митного оформлення комерційних документах (специфікація, інвойс) відсутня інформація щодо вартості послуг навантаження чи включення цих витрат до ціни товару, слід зазначити таке.
Партія придбаного позивачем товару поставлялась на умовах FOB - Chongqing, (КНР) згідно правил «Інкотермс 2010».
Сторони Контракту в п.п. 3.1.1 п. 3.1 р. 3 Контракту передбачили, що прийняті умови поставки мають обов`язковий характер для сторін і зазначили обов`язки сторін при застосуванні умов поставки FOB, зокрема, те, що ціна FOB (FОВ price) означає, що контрактна ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення.
Наведена умова Контракту та зміст Специфікації №2020-1 від 25.12.2019 свідчать про те, що до ціни товару в рамках означеної поставки товару включені відповідні витрати на завантаження товару на борт судна.
Крім того, у постанові від 02.03.2018 у справі №804/2997/17 Верховний Суд погодився з позицією суду апеляційної інстанції, що термін FOB Інкотермс-2010 передбачає оплату продавцем витрат на завантаження вантажу на борт судна, у зв`язку з чим суд дійшов висновку щодо обґрунтованості доводів позивача про відсутність як підстав, так і доказів сплати ним таких витрат.
Також у постанові від 12.03.2019 у справі №817/604/17 Верховний Суд зазначив, що у розумінні "Інкотермс 2010" термін "вартість і фрахт" означає, що постачальник оплачує, всі витрати, які необхідні для доставки товару до порту призначення, в тому числі витрати по навантаженню товару на борт судна та будь-які збори в зв`язку з вивантаженням товару у порту призначення, які за умовами договору покладаються на продавця.
З огляду на викладене, витрати на транспортування по країні продавця та завантаження на борт судна не потребують додаткового підтвердження для цілей визначення митної вартості товару, поставленого відповідно до умов договору поставки та за інвойсом.
Стосовно тверджень митного органу про виявлені розбіжності у документах, наданих на підтвердження витрат на транспортування оцінюваних товарів до порту ввезення на митну територію України, як складової митної вартості, слід зазначити таке.
15.10.2019 ТОВ «ПК «ДТЗ» (Замовник) укладено із Global Container Lines Latvija SIA (іноземна компанія-перевізник) договір за №1510/912/2019 щодо перевезення вантажу морським транспортом (фрахту).
Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 договору за №1510/912/2019, Замовник доручає, а Перевізник приймає на себе зобов`язання за плату виконати міжнародне морське перевезення (фрахт) вантажів Замовника в порядку та на умовах цього Контракту. Детальні умови морського перевезення визначаються в заявках, підписаних Замовником, які є невід`ємною частиною цього Договору.
Згідно із приписами п.п. 2.1, 2.2, 2.4 договору за №1510/912/2019, до обов`язків Перевізника належить:
- здійснити морське перевезення (фрахт) вантажів в контейнерах згідно узгодженого Сторонами маршруту, на умовах, що передбачені цим Договором та заявками до нього;
- на протязі 5-10 днів після виходу судна з порту відправлення Перевізник видає коносамент, який є достатнім доказом здійснення перевезення та підставою для вивантаження та подальших операцій з вантажем в порту призначення;
- надати Замовнику коносамент, інвойс на оплату фрахту та акт наданих послуг (виконаних робіт).
При цьому, п.п. 4.3 договору за №1510/912/2019 визначено, що у випадку перевантаження (перевалки) контейнера (контейнерів) на інше судно в проміжному порту, вартість даного перевантаження включається в загальну вартість морського перевезення (фрахту), що зазначена в рахунку (інвойсі) та акті виконаних робіт.
Підписана Сторонами договору за №1510/912/2019 Заявка №24 на перевезення вантажу морським транспортом є невід`ємної частиною означеного Договору, в якій визначено маршрут перевезення до порту Південний та загальна вартість такого перевезення.
Вищенаведені відомості свідчать про усі додаткові витрати, які були понесені під час перевезення придбаного позивачем товару, відомості щодо перевантаження наявні у документах, які були надані відповідачу під час митного оформлення означеного товару.
Перерахунок означених коштів здійснювався із використанням електронної банківської системи Клієнт-Банк, яка не вимагає наявність на електронному платіжному документі підпису та печатки банку.
Таким чином, додаткові витрати в даному випадку не були понесені позивачем, що, як наслідок, спростовує доводи митниці стосовно неможливості перевірити наявність додаткових витрат та включення їх до загальної вартості наданих послуг.
В якості документа, що підтверджує факт перевезення контейнера в порт призначення Перевізника позивачем надано Коносамент №MRFB20041156 від 04.04.2020, за яким здійснювалося морське перевезення. На підставі означеного коносамента товар був отриманий у порту призначення та здійснено перевезення у кінцевий пункт призначення.
Стосовно зауваження митниці щодо складання рахунку про транспортні витрати до фактичного виконання перевезення слід зазначити, що наведене ніяким чином не впливає на числові значення витрат на транспортування.
Окрім того, відмітка Одеської митниці 14.06.2020 свідчить про факт надання дозволу на вивезення контейнера з порту до кінцевого місця призначення, про що свідчить накладна залізниці №40644619.
Таким чином, зазначені митницею в оскарженому рішенні про коригування митної вартості зауваження, розбіжності та невідповідність відомостей, які стали підставою для витребування митницею додаткових документів та прийняття рішення про коригування митної вартості, не можуть бути визнані об`єктивними, обґрунтованими та такими, що впливають на числові значення заявленої митної вартості товарів.
Стосовно правомірності винесення рішення про коригування вартості товарів №1, №2 із застосуванням резервного методу визначення вартості товарів при прийнятті якого Дніпровська митниця Держмитслужби керувалася ч. 2 ст. 58 МК України та ч. 6 ст. 54 МК України суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
У той же час судом встановлено, що позивачем (декларантом) підтверджено документально заявлену митну вартість за основним методом (за ціною договору), оскільки всі надані документи до ЕМД №UA110150/2020/009737 підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товарів, зазначену позивачем у декларації.
Суд зазначає, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 14.01.2020 у справі №813/1350/14.
Суд зазначає, що відмовляючи в митному оформленні товару за першим методом, митний орган послався на неподання позивачем усіх додатково витребуваних документів, що не відповідає обставинам справи, оскільки позивачем відповідно до вищенаведених приписів Митного кодексу України надавались відповідні документи, що підтверджують митну вартість заявленого до розмитнення товару.
Як видно з матеріалів справи, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені ч.2 ст.53 МК України.
Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин 4, 5 статті 58 МК України.
В свою чергу, відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено суду, що надані позивачем документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари.
За такиз обставин, з урахуванням вимог норм чинного законодавства України та обставин, встановлених в ході розгляду справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог ТОВ «ПК «ДТЗ», у зв`язку із чим адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору.
ТОВ «ПК «ДТЗ» при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 5604,91 грн, що документально підтверджується платіжним дорученням №564 від 26.11.2020.
Також позивачем у відповідності до частини 7 статті 139 КАС України подано заяву до закінчення судових дебатів про надання часу для надання суду доказів понесення витрат на оплату правничої допомоги.
За вказаних обставин, суд у відповідності до частини 6 статті 246 КАС України вважає за необхідне призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на правничу допомогу на 11 березня 2021 року о 13:00 та зобов`язати позивача надати суду належним чином засвідчені докази понесення витрат на правничу допомогу у строк до 09.03.2021.
Керуючись ст. ст. 132, 194, 242 - 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA110000/2020/000262/2 від 19.06.2020.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 12 березня 2021 року.

Суддя О.В. Царікова