Справа № 133/970/21
Суддя: Пєтухова Н. О.
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ Іменем України

Справа № 133/970/21

25.05.2021

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Пєтухової Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Гаврилюк О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовом в якому просив визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 3980577 від 27.03.2021 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп.

В обгрунтування позову зазначив, що 27.03.2021, в 13 год. 25 хв. інспектором роти №3 бат. №1 Управління патрульної поліції Вінницької області лейтенантом поліції Господарчук М.С. відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАМ №3980577. Відповідно до вказаної постанови його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що 27.03.2021 о 13 год. 12 хв. він керуючи транспортним засобом Мазда 323 д.н.з. НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 9.8 ПДР, відповідно до якого не ввімкнув ближнього світла фар поза населеним пунктом - дорога М-21 244 км. КПП с. Махнівка, за що на нього накладено штраф у розмірі 510,00 грн. Вважає що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він рухався в зоні дії знаку про початок населеного пункту с. Махнівка Хмільницького району Вінницької області, зі сторони дороги Р-32 на дорогу М-21, та відповідно до п. 9.8 ПДР, він як водій повинен вмикати ближнє світло фар у світлу пору доби лише виключно поза населеним пунктом. Так як на момент зупинки його транспортного засобу він рухався в межах населеного пункту, вмикати ближнє світло фар в світлу пру доби його не зобов`язує жодний пункт ПДР чи ЗУ "Про дорожній рух". Отже зупинка його транспортного засобу була не законною та безпідставною, постанова щодо вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідно до п. 9.8 ПДР винесена без всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Ухвалою від 15.04.2021 провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

06.05.2021 відповідач, у встановлений судом строк надав відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, при цьому надав в якості доказу відео з боді камери поліцейського АВ-00085, та зазначив, що із вказаного диску вбачається, що позивач о 12 год. 49 хв. рухався по трасі Р32 зі сторони Козятина в напрямку СП «Махнівка» без ввімкнутого ближнього світла фар або денних ходових вогнів, як до початку наседленого нункту Махнівка так і в ньому, а також зазначив, що позивач сам підтвердив даний факт, визнавши на камеру, що у нього були увімкнуті лише габаритні вогні. Крім того у своєму відзиві на позов відповідач посилався на п.9.8 та п. 1.10 ПДР України, Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів, а також на практику Верховного суду, зокрема на постанову Верховного суду від 14 лютого 2018 року у справі №536/583/17.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак надав заяву в якій просив справу слухати у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав, просив визнати протиправною та скасувати постанову.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 25.05.2021 у відсутність учасників справи без технічного фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, оцінюючи зібрані та надані докази в їх сукупності, давши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАН №3980577 від 27.03.2021 року, ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп. Згідно з постановою, 27.03.2021 о 13 год. 12 хв. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Мазда 323 д.н.з. НОМЕР_1 , не увімкнув ближнього світла фар поза межами населеного пункту, чим порушив вимоги п. 9.8 ПДР ( з 01.10 по 01.05 на транспортному засобі поза населеним пунктом повинні бути ввімкнені денні ходові вогні або ближнє світло фар).

Розглядаючи даний спір суд виходить з такого.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 11 ч.1ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом статті 31 вказаного Закону, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст. 35 вище вказаного Закону поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив правила дорожнього руху.

Відповідно до п. 9.8 ПДР України під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене.

З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеним пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України денні ходові вогні зовнішні світлові прилади білого кольору, передбачені конструкцією транспортного засобу, установлені спереду транспортного засобу і призначені для покращення видимості транспортного засобу під час його руху у світлий час доби

За невиконання вимоги передбаченої п. 9.8 ПДР настає відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП .

Так, частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із п.п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно зі ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення як, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частини перша, друга і третя статті 122).

За змістом пунктів 1 та 2 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року N 1395, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за N 1408/27853, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачена зокрема, ч.1 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, що також визначено ст. 251 КУпАП України.

Статтею 40 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотриманняправил дорожнього руху.

Частиною 2 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Водночас, процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 (далі - Інструкція).

За приписами пункту 5 розділу IV Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Тому суд приходить до висновку, що такі відомості зазначаються у постанові, що виноситься у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 79 КАС України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Частина друга статті 77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2018 року у справі№ 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням Правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Тобто, дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Таким чином,з огляду на правовупозицію Верховного Суду,викладену упостанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17, саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Тобто, факт вчинення правопорушення має бути підтверджений доказами.

На спростування викладених у позовній заяві обставин, у відзиві, надісланому до суду представником відповідача Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції згідно з довіреністю Ковальчуком Д.О., копія якого була надіслана позивачу, зазначено, що під час патрулювання 27.03.2021 року А/Д м 21 244 км., інспектором роти № 3 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції Госпадарчуком Миколою Сергійовичем було зупинено автомобіль Мазда 323 днз НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом рухався поза населеним пунктом без ближнього світла фар, чим порушив п. 9.8 ПДР України.

Встановивши всі обставини правопорушення, керуючись ст. ст. 33, 36 та 284 КУпАП інспектором було прийнято рішення притягти водія до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАМ № 3980577 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Виходячи із позову, ОСОБА_1 зазначає, що рухався в зоні дії знаку про початок населеного пункту с. Махнівка, тобто в межах населеного пункту, але це не відповідає дійсності, адже відповідно до відео з відеореєстратора поліцейського , яке досліджено судом, вбачається, що позивач рухався поза межами населеного пункту із ввімкненими габаритними вогнями, що не підповідає п. 9.8 ПДР. Із диску також вбачається, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не оспорювала факту керування транспортного засобу поза межами населеного пункту, а також підтвердив той факт, що у нього були ввімкнені габаритні вогні, а не денні ходові вогні чи ближнє світло фар, як того передбачає п. 9.8 ПДР України.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідачем було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення ЕАМ № 3980577. Таким чином, відповідач мав всі законні підстави винести постанову, а також розглянути справу про адміністративне правопорушення.

У визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП (рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015). Тому за результатами розгляду адміністративної справи до позивача було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 510 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, суд вважає, що спірна постанова прийнята відповідачем у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, на підставі встановлених фактичних обставин правопорушення, які належним чином зафіксовані , атому є законною, а твердження позивача щодо її незаконності є надуманими та не знайшли свого підтвердження належними і допустимими доказами.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 139 КАСУкраїни, оскільки в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючисьст.ст. 1, 31, 40 Закону України «Про дорожній рух», ст.ст. 23, 32, 35 Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст. 19, 22, 55, 62 Конституції України, ст.ст. 9, 23, 38, 126 ч. 1, 251 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 6, 9, 14, 72-78, 139, 194, 205, 229, 241-246, 250, 255, 286, 293-295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАМ №3980577 по справі про адміністративне правопорушення від 27.03.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн., залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення суду набирає законної сили після розгляду справи Сьомим апеляційним адміністративним судом.

Повний текст рішення складено 28.05.2021.

Суддя Н.О. Пєтухова

Дата документу 25.05.2021