Справа № 340/1329/21
Суддя: А.В. Сагун
Дата ухвалення: 2021-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/1329/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Сагуна А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Олександрійської міської ради Кіровоградської області про визнання протиправним та часткове скасування рішення, а також зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати п.п 3.16 рішення Олександрійської міської ради від 29.01.2021 року № 82 Про відведення земельних ділянок громадянам у межах норм безоплатної приватизації;

- зобов`язати Олександрійську міську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2.0 га за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9174.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що відповідач у супереч діючому законодавству прийняв протиправне рішення за результатами поданої заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2.0 га за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9174.

Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позову відмовити зазначивши, що оскаржуване рішення є правомірним (а.с. 41-47).

Дослідивши та оцінивши надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 звернулась до Голови Олександрійської міської ОТГ із заявою від 24.12.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2.0 га за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9174 ( а.с.12-13).

Згідно п.3.16 рішення п`ятої сесії восьмого скликання Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 29.01.2021 року № 82 Про відведення земельних ділянок громадянам у межах норм безоплатної приватизації вирішено:

"3. Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для особистого селянського господарства

3.16. Відмовити ОСОБА_1 у погодженні у власність місця розташування земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га на землях бувшої Головківської сільської ради (за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9174) для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу Олександрійської територіальної громади у зв`язку з розташуванням земельної ділянки за межами населеного пункту на території, на яку відсутня схема планування території (частини території), затверджений детальний план (п.2 ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.7 ст. 118 Земельного Кодексу України) та незавершенням передачі та реєстрації земель за межами міста Олександрії у власність Олександрійської територіальної громади" ( а.с.14, 49-53).

Позивач не погоджуючись із зазначеним рішенням, звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно з ч.2 ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується.

Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

У відповідності до п. "б" ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

При цьому, з огляду на зміст п.п. "в" ч.3 ст.116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

На підставі п. "б" ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ч.1, 7 ст.5 Закону України "Про особисте селянське господарство" від 15.05.2003 р. №742-IV для ведення особистого селянського господарства використовують земельні ділянки розміром не більше 2,0 гектара, передані фізичним особам у власність або оренду в порядку, встановленому законом.

Аналіз вищенаведених норм свідчить про наявність у позивача можливості отримати дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства, із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, однак за умови, якщо такого права він не використав раніше.

Водночас, документальних доказів використання позивачем раніше такого права відповідач до суду не надав.

Статтею 140 Конституції України передбачено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Частиною 1 статті 2 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні № 280/97-ВР від 21.05.1997 року визначено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст (частина 2 статті 2 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні).

У відповідності до ч.1 ст.10 цього Закону сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.ч.6, 7 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України визначено перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, який є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Отже, отримавши заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, відповідач, згідно з статтею 118 Земельного кодексу України, повинен був у місячний строк дати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати позивачу мотивовану відмову у наданні дозволу.

В оскаржуваному рішенні вказано наступні підставі відмови позивачу у наданні дозволу: розташування земельної ділянки за межами населеного пункту на території, на яку відсутня схема планування території (частини території), затверджений детальний план (п.2 ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.7 ст. 118 Земельного Кодексу України) та незавершенням передачі та реєстрації земель за межами міста Олександрії у власність Олександрійської територіальної громади" ( а.с.14, 49-53)

Суд зазначає, що такі підстави для відмови не встановлені ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.

Суд не приймає посилання представника відповідача, на не розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок за попередньою згодою органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, оскільки дана обставина не була підставою для відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для особистого селянського господарства, викладеної у п.п 3.16 рішення Олександрійської міської ради від 29.01.2021 року № 82 Про відведення земельних ділянок громадянам у межах норм безоплатної приватизації.

Однак, суд зазначає, що рішення про надання дозволу або мотивована відмова у наданні дозволу приймається саме органом до повноважень яких віднесено розпорядження землями державної чи комунальної власності.

Так, відповідно до ст.117 Земельного кодексу України передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

У рішенні органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність зазначаються кадастровий номер земельної ділянки, її місце розташування, площа, цільове призначення, відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку, обмеження у її використанні.

На підставі рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність складається акт приймання-передачі такої земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність разом з актом приймання-передачі такої земельної ділянки є підставою для державної реєстрації права власності держави, територіальної громади на неї.

Згідно з ч.1 ст.122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно зі ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст.126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно

Відповідно до п.1 та пп.6. п.2 ч.1 ст.4 цього ж Закону державній реєстрації прав підлягають право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання, а також речові права, похідні від права власності, зокрема, право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки, право користування (сервітут), право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), інші речові права відповідно до закону.

Відповідно до наданої представником відповідача інформації з Державного земельного кадастру та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - земельна ділянка із кадастровим номером :02:000:9174 площею 4.2384 га, станом на 12.04.2021, відноситься до земель комунальної власності, власник Приютівська селищна рада Олександрійського району, Кіровоградської області ( а.с.48).

Тобто, станом на час прийняття оскаржуваного рішення, так і станом на час розгляду даної справи, земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:9174, щодо якої позивач звернувся до Олександрійської міської ради Кіровоградської області про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, відносилася до земель комунальної власності, власником якої є Приютівська селищна рада Олександрійського району, Кіровоградської області.

Проаналізувавши вищезазначені норми, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача повноважень щодо надання громадянам, в тому числі й позивачу, дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9174.

Отже, відмовляючи позивачу в задоволенні заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства з підстав незавершення передачі та реєстрації земель за межами міста Олександрії у власність Олександрійської територіальної громади, відповідач діяв правомірно, а тому вимога про визнання протиправним та скасування п.п 3.16 рішення Олександрійської міської ради від 29.01.2021 року № 82 Про відведення земельних ділянок громадянам у межах норм безоплатної приватизації не підлягає задоволенню.

Вимога позивача про зобов`язання відповідача надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2.0 га за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9174 є похідною від первинної вимоги, а тому також не підлягає задоволенню.

Судові витрати, які підлягають стягненню на користь відповідача відсутні.

Керуючись ст.ст.139, 143, 241-246, 255, 263 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Олександрійської міської ради Кіровоградської області (пр. Соборний, 59, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28000, ) про визнання протиправним та часткове скасування рішення, а також зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду А.В. Сагун