Справа № 640/15122/19
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2021 року м. Київ № 640/15122/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до про Департаменту патрульної поліції Національної поліції України стягнення 7232,97 грн,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд:

- стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача заборгованість у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 07.11.2015 по 01.08.2017 в сумі 5352,94 грн;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача заборгованість по індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 22.07.2019 в сумі 1880,03 грн.

В обґрунтування позовних позивач зазначив, що з 07.11.2015 останній проходив службу на посаді інспектора роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції. У період з 07.11.2015 по 01.08.2017 позивач відпрацював 123 нічні зміни. Поряд з цим, доплата за службу у нічний час відповідачем не виплачена, що є порушенням Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання. Крім того, вважає, що відповідач протиправно не виплатив заборгованість по індексації грошового забезпечення.

Ухвалою суду від 19.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 640/15122/19 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

27.09.2019 до суду від представника відповідача Поліщука П.П. надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Пояснив, що грошове забезпечення поліцейським виплачується за місцем проходження служби виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом органу поліції на грошове забезпечення. За період проходження служби позивачу виплачувалось грошове забезпечення в межах номенклатури посад та встановлення конкретного розміру окладів, що виключає можливість позивачу доплати за службу в нічний час, оскільки така виплата буде перевищувати граничний розмір грошового забезпечення поліцейського. Крім того, вважає, що правові підстави для стягнення індексації грошового забезпечення відсутні, позаяк індексація грошового забезпечення поліцейських передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 18.10.2017 № 782, яка набрала чинності з 24.10.2017.

Розглянувши подані документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" Департаментом патрульної поліції Національної поліції України прийнято наказ від 22.07.2017 № 277 о/с, яким звільнено зі служби в поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора роти № 3 батальйону № 2, з 01.08.2017.

Згідно довідки начальника відділу кадрового забезпечення управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 заступив на 123 нічні чергування у період часу з 07.11.2015 по 01.08.2017.

Зважаючи на те, що відповідачем не проведено доплат за нічні зміни та індексації грошового забезпечення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 99 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

За поліцейськими, які тимчасово проходять службу за межами України, зберігається виплата грошового забезпечення в національній валюті та виплачується винагорода в іноземній валюті за нормами і в порядку, що визначаються Кабінетом Міністрів України.

Поліцейські, відряджені до інших органів державної влади, установ, організацій та прикомандировані відповідно до цього Закону, отримують грошове забезпечення, враховуючи посадовий оклад за посадою, яку вони займають в органі, установі чи організації, до якої вони відряджені, а також інші види грошового забезпечення, визначені цим Законом.

Грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Порядок та умови, які визначають критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання) встановлені Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799 (далі - Порядок № 260), який розроблені відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 № 414 "Про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці", від 11.08.1995 № 648 "Про умови оплати праці осіб, які працюють в гірських районах", від 22.12.1995 № 1037 "Про надбавки до посадових окладів працівників, зайнятих на шифрувальній роботі", від 03.01.2013 № 2 "Про встановлення надбавок до посадових окладів державних експертів з питань таємниць та фахівців, які залучаються до підготовки рішень та висновків державних експертів з питань таємниць", від 04.11.2015 № 910 "Про грошове забезпечення поліцейських, відряджених до державних органів, установ та організацій" та від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі - Постанова № 988).

Згідно з пунктом 3 розділу I Порядку № 260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до пунктів 4, 5, 6 розділу I Порядку № 260 грошове забезпечення виплачується поліцейським, які призначені на штатні посади в Національній поліції, та курсантам ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання.

Грошове забезпечення курсантів ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання, яких вперше прийнято на службу в поліцію, складається з посадового окладу.

Грошове забезпечення курсантів ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання з числа молодшого складу поліції складається з посадового окладу за останньою штатною посадою, яку поліцейський займав до зарахування на навчання, окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби.

Підставою для виплати грошового забезпечення є наказ керівника (начальника) органу, закладу, установи Національної поліції (далі - орган поліції) про призначення на посаду поліцейського відповідно до номенклатури посад, наказ ректора ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання про зарахування на навчання або наказ про зарахування в розпорядження відповідного органу поліції та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат.

Пунктом 11 розділу I Порядку № 260 передбачено, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення. Виплата одноразових додаткових видів грошового забезпечення здійснюється, якщо звернення про їх отримання надійшли до закінчення трьох років з дня виникнення права на їх отримання.

Згідно з пунктами 1-2 розділу II Порядку № 260 оклади за спеціальними званнями поліцейським виплачуються в розмірах згідно з додатком 1 до постанови N 988, крім курсантів ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання, прийнятих на навчання, з числа цивільних осіб.

Поліцейським, яким спеціальне звання присвоєно одночасно з прийняттям на службу, оклади за спеціальними званнями виплачуються з дня призначення на посаду.

У разі присвоєння спеціального звання під час проходження служби в поліції оклад за спеціальним званням поліцейському виплачується з дня, указаного в наказі про присвоєння відповідного спеціального звання, а в разі, якщо дата не вказується, - з дня підписання цього наказу.

Посадові оклади поліцейським встановлюються згідно зі штатним розписом у таких розмірах: 1) для курсантів ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання - згідно з додатком 2 до постанови N 988; 2) для поліцейських середнього та вищого складу - згідно з додатками 3 - 9 до постанови N 988 залежно від місця фактичного розташування підрозділу апарату або окремого (відокремленого) структурного підрозділу органу поліції; 3) для поліцейських молодшого складу - згідно з додатком 10 до постанови N 988 залежно від місця фактичного розташування підрозділу апарату або окремого (відокремленого) структурного підрозділу органу поліції.

Розмір посадового окладу поліцейському встановлюється наказом по особовому складу одночасно з призначенням на відповідну штатну посаду.

Відповідно до пункту 11 розділу II Порядку № 260 поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.

Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00.

Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час.

Поліцейським добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі) та не включається в службовий час.

Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.

Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.

Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейський Національної поліції" визначено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Підпунктом 3 пункту 5 Постанови № 988 зобов`язано виплачувати доплату за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

З аналізу наведених норм вбачається, що поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. При цьому, перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час.

Відповідачем не заперечується факт відпрацювання позивачем 123 нічних чергувань, проте останній вказує, що рядами наказів було затверджено граничні розміри грошового забезпечення працівників згідно із займаними посадами, які включають в себе всі складові та види грошового забезпечення поліцейських та схеми посадових окладів, що і були виплачені позивачу.

Суд не приймає до уваги наведені доводи відповідача, позаяк останні не можуть нівелювати право поліцейського на доплату за несення служби у нічний час, яке встановлено, як Порядком № 260, так і Постановою № 988.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у відповідача не було правових підстав для не виплачувати позивачеві доплату за несення служби у нічний час.

За наведених обставин та враховуючи положення пункту 11 розділу II Порядку № 260, позивачеві повинна бути виплачена доплата за службу в нічний час за період з 07.11.2015 по 01.08.2017 в сумі 5352,94 грн, з наступного розрахунку:

- 2000,00 грн (посадовий оклад позивача в листопаді 2015) / 60 (кількість годин фактичного часу служби у листопаді 2015 року) = 33,33 грн (годинна ставка за службу в нічний час) * 16 год (кількість годин фактичного часу служби в нічний час (2 нічних зміни у листопаді 2015 року * на 8 год.) * на 35 % (встановлений законодавством розмір доплати в нічний час) = 186,65 грн;

- 2500,00 грн (посадовий оклад позивача) / 180 (кількість годин фактичного часу служби у грудні 2015 року) = 13,89 грн (годинна ставка за службу в нічний час) * 40 год. (кількість годин фактичного часу служби в нічний час 5 нічних зміни у грудні 2015 року * на 8 год.) * на 35 % (встановлений законодавством розмір доплати в нічний час) = 194,46 грн;

- 2500,00 грн (посадовий оклад позивача) / 168 (кількість годин фактичного часу служби у лютому 2016 року) = 14,88 грн (годинна ставка за службу в нічний час) * 64 год. (кількість годин фактичного часу служби в нічний час 8 нічних змін у лютому 2016 року * на 8 год.) * на 35 % (встановлений законодавством розмір доплати в нічний час) = 333,31 грн;

- 2500,00 грн (посадовий оклад позивача) / 180 (кількість годин фактичного часу служби у березні 2016 року) = 13,89 грн (годинна ставка за службу в нічний час) * 56 год. (кількість годин фактичного часу служби в нічний час 7 нічних змін у березні 2016 року * на 8 год.) * 35 % (встановлений законодавством розмір доплати в нічний час) = 272,24 грн;

- 2500,00 грн (посадовий оклад позивача) / 180 (кількість годин фактичного часу служби у квітні 2016 року) = 13,89 грн (годинна ставка за службу в нічний час) * 40 год. (кількість годин фактичного часу служби в нічний час 5 нічних змін у квітні 2016 року * 8 год.) * 35 % (встановлений законодавством розмір доплати в нічний час) = 272,24 грн;

- 2500,00 грн (посадовий оклад позивача) / 168 (кількість годин фактичного часу служби у травні 2016 року) = 14,88 грн (годинна ставка за службу в нічний час) * 48 год. (кількість годин фактичного часу служби в нічний час 6 нічних змін у травні 2016 року * 8 год.) * 35 % (встановлений законодавством розмір доплати в нічний час) = 249,98 грн;

- 2500,00 грн (посадовий оклад позивача) / 144 (кількість годин фактичного часу служби у червні 2016 року) = 17,36 грн (годинна ставка за службу в нічний час) * 56 год. (кількість годин фактичного часу служби в нічний час 7 нічних змін у червні 2016 року * 8 год.) * 35 % (встановлений законодавством розмір доплати в нічний час) = 340,25 грн;

- 2500,00 грн (посадовий оклад позивача) / 180 (кількість годин фактичного часу служби у липні 2016 року) = 13,89 грн (годинна ставка за службу в нічний час) * 56 год. (кількість годин фактичного часу служби в нічний час 7 нічних змін у липні 2016 року * 8 год.) помножити на 35 % (встановлений законодавством розмір доплати в нічний час) = 272,24 грн;

- 2500,00 грн (посадовий оклад позивача) / 168 (кількість годин фактичного часу служби у серпні 2016 року) = 14,89 грн (годинна ставка за службу в нічний час) * 48 год. (кількість годин фактичного часу служби в нічний час 6 нічних змін у серпні 2016 року * 8 год.) * 35 % (встановлений законодавством розмір доплати в нічний час) = 251,66 грн;

- 2500,00 грн (посадовий оклад позивача) / 156 (кількість годин фактичного часу служби у вересні 2016 року) = 16,02 грн (годинна ставка за службу в нічний час) * 48 год. (кількість годин фактичного часу служби в нічний час 6 нічних змін у вересні 2016 року * 8 год.) * 35 % (встановлений законодавством розмір доплати в нічний час) = 269,13 грн;

- 2500,00 грн (посадовий оклад позивача) / 168 (кількість годин фактичного часу служби у жовтні 2016 року) = 14,89 грн (годинна ставка за службу в нічний час) * 48 год. (кількість годин фактичного часу служби в нічний час 6 нічних змін у жовтні 2016 року * на 8 год.) * 35 % (встановлений законодавством розмір доплати в нічний час) = 251,66 грн;

- 2500,00 грн (посадовий оклад позивача) / 168 (кількість годин фактичного часу служби у листопаді 2016 року) = 14,89 грн (годинна ставка за службу в нічний час) * 64 год. (кількість годин фактичного часу служби в нічний час 8 нічних змін у листопаді 2016 року * 8 год.) * 35 % (встановлений законодавством розмір доплати в нічний час) = 333,53 грн;

- 2500,00 грн (посадовий оклад позивача) поділити на 168 (кількість годин фактичного часу служби у грудні 2016 року) = 14,89 грн (годинна ставка за службу в нічний час) * 56 год. (кількість годин фактичного часу служби в нічний час 7 нічних змін у грудні 2016 року * 8 год.) * 35 % (встановлений законодавством розмір доплати в нічний час) = 291,84 грн;

- 2500,00 грн (посадовий оклад позивача) / 168 (кількість годин фактичного часу служби у січні 2017 року) = 14,89 грн (годинна ставка за службу в нічний час) * 48 год. (кількість годин фактичного часу служби в нічний час 6 нічних змін у січні 2017 року * 8 год.) * 35 % (встановлений законодавством розмір доплати в нічний час) = 250,15 грн;

- 2500,00 грн (посадовий оклад позивача) / 168 (кількість годин фактичного часу служби у лютому 2017 року) = 14,89 грн (годинна ставка за службу в нічний час) * 40 год. (кількість годин фактичного часу служби в нічний час 5 нічних змін у лютому 2017 року* 8 год.) * 35 % (встановлений законодавством розмір доплати в нічний час) = 208,46 грн;

- 2500,00 грн (посадовий оклад позивача) / 210 (кількість годин фактичного часу служби у березні 2017 року) = 11,90 грн (годинна ставка за службу в нічний час) * 64 год. (кількість годин фактичного часу служби в нічний час 8 нічних змін у березні 2017 року * 8 год.) * 35 % (встановлений законодавством розмір доплати в нічний час) = 266,56 грн;

- 2500,00 грн (посадовий оклад позивача) / 48 (кількість годин фактичного часу служби у квітні 2017 року) = 52,08 грн (годинна ставка за службу в нічний час) * 16 год. (кількість годин фактичного часу служби в нічний час 2 нічних змін у квітні 2017 року * 8 год.) * 35 % (встановлений законодавством розмір доплати в нічний час) = 291,65 грн;

- 2500,00 грн (посадовий оклад позивача) поділити на 201 (кількість годин фактичного часу служби у травні 2017 року) = 12,44 грн (годинна ставка за службу в нічний час) * 64 год. (кількість годин фактичного часу служби в нічний час 8 нічних змін у травні 2017 року * 8 год.) * 35 % (встановлений законодавством розмір доплати в нічний час) = 278,65 грн;

- 2500,00 грн (посадовий оклад позивача) /156 (кількість годин фактичного часу служби у червні 2017 року) = 16,02 грн (годинна ставка за службу в нічний час) * 40 год. (кількість годин фактичного часу служби в нічний час 5 нічних змін у червні 2017 року * 8 год.) * 35 % (встановлений законодавством розмір доплати в нічний час) = 224,28 грн;

- 2500,00 грн (посадовий оклад позивача) / 156 (кількість годин фактичного часу служби у липні 2017 року) = 16,02 грн (годинна ставка за службу в нічний час) * 56 год. (кількість годин фактичного часу служби в нічний час 7 нічних змін у липні 2017 року * 8 год.) * 35 % (встановлений законодавством розмір доплати в нічний час) = 314,00 грн.

Зважаючи на викладене у сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для задоволення позову у цій частині.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача індексації грошового забезпечення, суд зазначає наступне.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Частиною п`ятою статті 94 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - Закон № 1282-ХІІ).

Статтею 2 Закону № 1282-ХІІ визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до статей 4, 6 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок № 1078) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка (у 2016 році - 103 відсотка).

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

За змістом пункту 4 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Пунктом 5 Порядку № 1078 передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

З аналізу наведених норм вбачається, що на підприємства, установи, організації, незалежно від форм власності, покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації. При цьому, базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації слід вважати підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру, а тому посилання відповідача на збільшення грошового забезпечення за рахунок преміювання не заслуговують на увагу.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету. У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (вказана норма застосовується із 01.12.2015).

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2018 № 141 внесено зміни у вищевказаний пункт та викладено його в такій редакції: "виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету. У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговості його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік".

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Суд звертає увагу, що відповідно до вимог чинного законодавства України, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

При цьому, нормами Порядку № 1078 визначено джерело коштів на проведення індексації. Пунктом 6 Порядку № 1078 безпосередньо не скасовано виплату індексації заробітної плати (грошового забезпечення) та не пов`язано індексацію з надходженням коштів до власника підприємства, установи, організації.

Також суд враховує, що статтею 18 Закону України від 05.10.2000 № 2017-ІІІ "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Тобто, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних вище нормативно-правових актів, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією), є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України» від 08.11.2005 зазначено, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (п. 23 рішення).

З наданих позивачем копій розрахункових листів вбачається, що індексація грошового забезпечення за період 07.11.2015 по 01.07.2017 останньому не нараховувалась та не виплачувалась.

Позивач надав суду розрахунок суми заборгованості по індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 22.07.2019, відповідно до якого її розмір становить 2171,37 грн. Відповідач своїх заперечень щодо цього розрахунку не висловив.

Відповідно до інформації Держстату України саме у квітні 2016 року величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації у 103 відсотка та складала 103,5 відсотка, а приріст індексу інфляції червні-листопаді 2016 року становив 3,5; грудні 2016 року-лютому 2017 року - 7,70; березні-травні 2017 року - 11,80; червні-серпні 2017 року - 16; вересні-жовтні 2017 - 19,60.

Тому місяцем, з якого починається виплата індексації, є червень 2016 року, оскільки цей місяць слідує за базовим після опублікування індексу споживчих цін перевищення встановленого порогу для нарахування індексації.

Таким чином, загальна сума індексації, яка не виплачена відповідачем позивачу становить 1590,58 грн. (по 50,75 грн (червень-листопад 2016 року) + по 123,20 грн (грудень 2016 - лютий 2017 року) + по 188,80 грн (березень, квітень 2017 року) + 198,71 грн (травень 2017 року) + по 269,44 грн (червень-липень 2017 року) (50,75 грн х 6 + 123,2 грн х 3 + 188,8 грн х 2 + 198,71 грн. + 269,44 грн х 2 = 1590,58 грн).

Враховуючи, що позивачем невірно визначений період, за який виникла заборгованість, суд дійшов висновку, що на користь останнього підлягає стягненню з відповідача 1590,58 грн заборгованості з індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 01.08.2017.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання відшкодування позивачеві судових витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу наведених норм вбачається, що питання розподілу судових витрат пов`язане, у тому числі, з суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України 05.07.2012 № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закону № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 Закону № 5076-VI визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Таким чином, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 30 Закону № 5076 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16.

На підтвердження понесених позивачем витрат з правничої допомоги до матеріалів справи долучено: акт приймання-передачі наданих послуг від 12.04.2019 та договір про надання правничої, правової допомоги від 11.04.2019.

У акті приймання-передачі наданих послуг від 12.04.2019 міститься детальний опис наданих адвокатом послуг, їх вартості та кількості годин, витрачених на надання кожної з них. Так, зокрема:

- правовий аналіз документів на предмет визначення перспектив судового розгляду -500,00 грн (ставка 250,00 грн х 2 години роботи);

- складання та направлення адвокатського запиту з метою збору доказів для складання позовної заяви - 250,00 грн (ставка 250,00 грн 1 год. роботи);

- складання позовної заяви та підготовка додатків до позовної заяви - 750,00 грн (ставка 250,00 грн х 3 год. роботи);

- подання позовної заяви до адміністративного суду - 250,00 грн (ставка 250,00 грн х 1 год. роботи);

- представництво інтересів у суді першої інстанції (за одне засідання) - 250,00 грн (ставка 250,00 грн х 1 засідання орієнтовно).

Враховуючи, що розгляд даної адміністративної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи, суд дійшов висновку, що послуга щодо представництва інтересів позивача в судовому засіданні у суді першої інстанції фактично адвокатом позивачу не надавалася.

З огляду на викладене суд уважає, що витрати позивача на правничу допомогу в розмірі 1750,00 грн, за виключенням вищевказаних коштів у розмірі 250,00 грн (2 000,00 - 250,00 грн = 1750,00 грн), є співмірними зі складністю справи та розміром позовних вимог, тому підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 72-74, 77, 90, 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) задовольнити частково.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3/2, ідентифікаційний код 40108646) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) заборгованість у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 07.11.2015 по 01.08.2017 в сумі 5352,94 грн.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3/2, ідентифікаційний код 40108646) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) заборгованість по індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 01.08.2017 в сумі 1590,58 грн.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути на за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3/2, ідентифікаційний код 40108646) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 1750,00 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя В.П. Катющенко