Справа № 263/3464/21
Суддя: Федоренко Т. І.
Дата ухвалення: 2021-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 263/3464/21
Провадження № 2-а/263/91/2021
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2021 року м. Маріуполь Донецької області

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Федоренко Т.І., за участю секретаря Тимошенко В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 12.03.2021 року він через додаток електронний кабінет водія на сайті МВС дізнався що відносно нього складена постанова ДПО18/780133 від 10.03.2021 року за ч.1 ст.121 КУПАП. Вказану постанову він не отримував взагалі. Зазначає, що правил дорожнього руху він не порушував, автомобіль не має несправностей та переобладнань за які можлива відповідальність за ч.1 ст.121 КУПАП, тому вважає винесену постанову незаконною та просить суд скасувати вищевказану постанову.

Представник позивача адвокат Тесля А.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, та зазначив, що автомобіль позивача має відповідне обладнання, а саме бризговики, які були загнуті за поясненнями позивача, але не були відсутніми, як зазначено у постанові. Просив позов задовольнити.

Позивач та його представник в подальшому надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позову наполягали. Додатково суду надано пояснення, що бризговики були встановлені на транспортному засобі позивача, про що ОСОБА_2 зауважував працівнику поліції , але вони трохи загнуті назад. Вимог встановлених чинним законодавством до розмірів (довжини, ширини) кольору, матеріалу з яких вони виготовлені, які застосовуються до бризговиків не має. Оскільки автомобіль ОСОБА_2 не мав несправностей та не був переобладнаний, вважають винесену постанову незаконною та просять її скасувати.

Представник відповідача Михайленко І.С. в судовому засіданні проти позову заперечував, посилався на правомрність дій працівників поліції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, проти позову заперечував.

В подальшому в судове засідання не прибув, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Також відповідачем надано відзив на позов з відеозаписом, в якому зазначено, що позивач 09.03.2021 року керував транспортним засобом ВАЗ21099, д/н НОМЕР_1 без задніх захисних бризговиків, чим порушив п.п. 31.4.3 е ПДР України. Вказана обставина, також спілкування з позивачем, дотримання процесуальних моментів зафіксовано поліцейським взводу №1 роти №2 батальону УПП в Донецькій області на портативний відео реєстратор патрульного. Приписами ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів, зокрема, коли відсутній передбачений конструкцією бампер або задній пристрій, грязезахисні фартухи і бризговики. КТЗ мають бути обладнані за конструкцією пристроями захисту від викидання з під коліс сторонніх предметів і бруду. Відповідно до технічних характеристик автомобіля позивача конструктивно він має бути обладнаний бризговиками заднього крила. З урахуванням наявних доказів просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Суд заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вивчивши надані суду докази, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Нормами ст.222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч.1 ст.126). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

З аналізу норм чинного законодавства України вбачається, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена ч.1 ст.121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

З наведених правових норм вбачається, що інспектор патрульної поліції, який уповноважений виносити постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності, на місці вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, має право здійснювати розгляд адміністративної справи де було вчинено таке адміністративне правопорушення та на місці де він несе службу в той час.

Відтак, підготовка та розгляд справи про адміністративне правопорушення у відповідності до ст.276 КУпАП здійснена відповідачем за місцем її перебування та виконанням нею посадових обов`язків, яка в даному випадку була уповноважена розглядати вказану адміністративну справу на місці здійснення, на її думку, адміністративного правопорушення, а не за місцем перебування Управління патрульної поліції.

Таким чином, розглядаючи дану адміністративну справу, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 р. передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний зокрема: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Пунктом 1.3 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують правила дорожнього руху, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частина 1 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до п.31.4.7 (е) ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, а саме у разі, якщо відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики;

Постановою серії ДПО18№ 780133 від 09.03.2021 встановлено, що водій ОСОБА_2 09.03.2021 року керував транспортним засобом ВАЗ21099, д/н НОМЕР_1 без задніх захисних бризговиків, чим порушив п.п. 31.4.3 е ПДР України, таким чином скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності доказування свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На відеозаписі зі службового реєстратора, наданого суду відповідачем, вбачається, що автомобіль позивача рухається по проїзній частині без наяваності на автомобілі бризговиків. Сам позивач не заперечує їх відсутність та в подальшому зазначає, що вони є, але загнуті. Позивач присутній під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та відмовляється від отримання копії постанови, про що фіксується працівниками поліції. Отже переглянутий відеозапис спростовує позицію позивача, що йому взагалі не було відомо про існування постанови, оскільки останній був присутній при її складанні та відеозаписом підтверджується відсутність бризговиків на автомобілі позивача.

Таким чином, суду надано докази, які свідчать про наявність у діях позивача порушення вимог п.п.31.4.7.е ПДР України і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, а тому за зазначених обставин постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідає вимогам закону і не підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що інспектор діяв виключно на підставі у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України і постанова винесена ним з дотриманням та у повній відповідності норм матеріального і процесуального права та є такою, яка не має підстав для скасування

Керуючись ст. 5, 6, 8-10, 73-78, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.І.Федоренко