Справа № 620/5122/21
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
31 травня 2021 року м. Чернігів Справа № 620/5122/21
Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Скалозуб Ю. О. перевіривши матеріали позовної заяви і додані до неї документи у справі
до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми)
провизнання протиправним та скасування наказу
Позивач 19.05.2021 звернувся до суду з позовом до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про визнання протиправним та скасування наказу Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області «Про звільнення ОСОБА_1 » від 23.12.2019 № 1518/2; поновлення з 27.12.2019 позивача на посаді заступника начальника відділу розгляду звернень та забезпечення діяльності комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області; стягнення з Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми) (правонаступника Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області) на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 27.12.2019 по час винесення судового рішення у цій справі.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом 10 днів з часу отримання ухвали суду, шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із вказанням підстав для його поновлення та доказів поважності причин його пропуску.
З огляду на матеріали справи, копію ухвали суду про залишення позову без руху позивач отримав та 25.05.2021 на адресу суду направив заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду в якій ОСОБА_1 посилається на те, що про дійсне порушення своїх прав дізнався із постанови Верховного Суду від 22.04.2021 у справі №440/395/20 де надано оцінку правовим актам, які стали підставою ''ліквідації'' головних територіальних управлінь юстиції, зокрема на предмет того, чи припинено виконання функцій ліквідованих органів та чи покладено виконання цих функцій на інший державний орган виконавчої влади.
Приписами частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
З огляду на позовну заяву, подану до суду 19.05.2021, позивач оскаржує наказ про його звільнення від 23.12.2019 № 1518/2.
При цьому, позивач вказує, що про порушення своїх прав дізнався лише в результаті прийняття постанови Верховним Судом 22.04.2021 у справі № 440/395/20.
Разом з тим, суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на судове рішення у справі № 440/395/20, оскільки прийняття судом касаційної інстанції судового рішення за результатами розгляду касаційної скарги у справі фізичної особи до Міністерства юстиції України та територіального управління юстиції про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не є тією обставиною, яка може впливати на перебіг строку звернення до суду для позивача у даній справі.

Як зазначалося вище, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частини перша, друга статті 123 КАС України).

Суд зауважує, що така підстава пропущення строку звернення до суду як те, що ОСОБА_1 дізнався про порушення своїх прав лише з постанови Верховного Суду від 22.04.2021 у справі 440/395/20, була досліджена судом при розгляді питання щодо відкриття провадження у справі і визнана не поважною, у зв`язку з чим позовна заява залишена без руху. Іншої поважної підстави для поновлення строку звернення до суду позивачем не заявлено.

Враховуючи недоведеність позивачем поважності причин пропуску строку звернення до суду, заява про поновлення строку звернення до суду задоволенню не підлягає.

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

У зв`язку з наведеним, суд вважає, що позовна заява підлягає поверненню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 123, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про визнання протиправним та скасування наказу разом з усіма доданими до неї матеріалами - повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили та може бути оскаржена в строк і порядок, передбачені статтями 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ю. О. Скалозуб