Справа № 160/206/20
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення касаційної скарги

31 травня 2021 року

м. Київ

справа № 160/206/20

адміністративне провадження № К/9901/19409/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Кравчука В.М.

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року (колегія у складі суддів Малиш Н.І., Баранник Н.П., Щербака А.А.)

у справі № 160/206/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області,

третя особа - ОСОБА_2 ,

про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії.

УСТАНОВИВ:

08.01.2020 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області), в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 05.07.2019 № РВ-019 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру стосовно земельної ділянки площею 0,0635 га, що розташована за адресою: садове товариство Маяк, ділянка № НОМЕР_1 Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області;

- зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області внести відомості (зміни до них) до Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 0,0635 га, яка їй належить на праві власності та розташована за адресою: садове товариство Маяк, ділянка № НОМЕР_1 , Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розробленої Державним підприємством Центр Державного земельного кадастру в 2018 році.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.12.2020 (суддя Сліпець Н.Є.) позов задоволено частково;

- визнано протиправним та скасовано рішення ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 05.07.2019 № РВ-019 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру стосовно земельної ділянки площею 0,0635 га, яка розташовано за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язано ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 13.06.2019 року за реєстраційним номером ЗВ-019 разом з доданими до неї документами, з урахуванням правової позиції, викладеної в цьому судовому рішенні;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено;

- стягнено за рахунок бюджетних асигнувань ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021 скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.12.2020, ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

24.05.2021 ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, що 26.05.2021 надійшла до Верховного Суду, в якій, із посиланням на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021 та залишити в силі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.12.2020.

Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що третя особа ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердив, що суміжна межа ділянок проходить відповідно до паперових документів та що він не має претензій, тому підстава, передбачена абз. 5 ч. 6 ст. 24 Закону України від 07.07.2011 № 3613-VI «Про Державний земельний кадастр», для прийняття відповідачем оскаржуваного рішення відсутня. Вимоги до технічної документації на суміжну ділянку № НОМЕР_2 , виготовленої у 2005 році, були простіші; технічна документація не містила координат поворотних точок меж земельної ділянки, обчислення площі зі супутника. Внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру можливе лише землевласником (землекористувачем). Тому вона не може звернутися з такою заявою щодо суміжної ділянки, а третя особа не оформила право власності на земельну ділянку № НОМЕР_2 , що належала померлій ОСОБА_4 ,та у Дежравному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про право власності на зазначену земельну ділянку. У зв`язку з відсутністю перетину між суміжними ділянками в натурі, за відсутності спору з третьою особою, у неї відсутня можливість вирішити проблему в порядку цивільного судочинства.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 44 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, маючи намір добросовісно реалізувати належне їм право на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених ч. 2 і 3 ст. 353 цього Кодексу.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги передбачені ст. 330 КАС України.

Згідно з п. 4 ч. 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням із урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду (судів), рішення якого (яких) оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом.

Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та/або апеляційної інстанцій застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі ж подання касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 4 статті 328 КАС України заявник повинен чітко вказати, щодо яких саме правовідносин Верховний Суд ще не сформував правового висновку, а не абстрактно на це покликатися.

У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права (п. 4 ч. 4 статті 328 КАС України) щодо неналежного дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права, за умови заявлення у касаційній скарзі також підстав касаційного оскарження, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 328 КАС України.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені ст. 341 КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження. Тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження судових рішень та належного правового обґрунтування унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

У порушення зазначених вимог процесуального законодавства, ОСОБА_1 не зазначає у касаційній скарзі жодної з визначених ч. 4 ст. 328 КАС України підстав для касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції і відповідних обґрунтувань, передбаченим п. 4 ч. 2 ст. 330 КАС України.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Зважаючи на наведене, Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу слід повернути, що не позбавляє позивача права на повторне звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою в межах розумних строків та при дотриманні вимог КАС України.

Керуючись ст. 328, 330, 332 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року у справі № 160/206/20 повернути скаржнику.

2. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не перешкоджає особі, яка її подала, реалізувати право на повторне звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

3. Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя доповідач В.М. Кравчук