Справа № 320/5262/20
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2021-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5262/20 Суддя першої інстанції: Дудін С.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Собківа Я.М.,

при секретарі - Ткаченко В.В.,

за участю:

позивача: - ОСОБА_1 ,

представника позивача: - Дорошенка А.О.,

представника відповідача: - Коваля Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича про визнання протиправними дій та визнання протиправної та скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2020 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича про визнання протиправними дій та визнання протиправної та скасування постанови, в якому просив:

- визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича щодо винесення постанови від 23.12.2019 року у межах виконавчого провадження ВП №60934419 про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 6926847,58 грн.;

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича від 23.12.2019 у межах виконавчого провадження ВП №60934419 про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 6926847,58 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач - ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

01 червня 2021 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 21231, представником апелянта подано заяву про доповнення апеляційної скарги, відповідно до змісту якої представник позивача, у зв`язку із виявленням технічної помилки, просив доповнити вимоги апеляційної скарги (вважати вірно поданою) вимогу такого змісту: визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича від 23.12.2019 у межах виконавчого провадження ВП №60934419 про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 6926847,58 грн.

Заслухавши думку сторін, враховуючи, що дана вимога була предметом розгляду справи в суді першої інстанції та була заявлена позивачем у позові, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу з урахуванням доповненої вимоги.

Відзив на апеляційну скаргу від Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на момент прийняття спірної постанови від 23.12.2019 року у межах виконавчого провадження ВП №60934419 про стягнення з боржника основної винагороди, відповідач діяв виключно на підставі, у межах та у спосіб, імперативно визначені Законами №1403 та №1404, та лише навів розрахунок суми основної винагороди (тобто визначив її розмір, який підлягає стягненню у разі виконання виконавчого документа у повному обсязі). Колегія суддів вважає вищевказаний висновок суду першої інстанції необґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 09.12.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Український Бізнес Банк» (Іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (Іпотекодавець) був укладений договір іпотеки, пунктом 1.1 якого передбачено, що він забезпечує вимогу Іпотекодержателя, що випливає з кредитного договору №21 від 10.08.2011 р. та всіх додаткових угод до нього, укладеного між Іпотекодержателем та Товариством з обмеженою відповідальністю «М.Р.» (Боржник), за умовами якого останній зобов`язаний Іпотекодержателю до 09 серпня 2016 року повернути кредит у розмірі 61 479 900,00 грн. та сплатити проценти за користування ним у розмірі 17% річних у гривні, а також інші платежі і можливу неустойку та штрафи у розмірах та випадках, передбачених кредитним договором. У відповідності до даного договору Іпотекодержатель має право у випадку невиконання або неналежного виконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором, отримати задоволення за рахунок майна, заставленого на нижчевказаних умовах.

У пункті 1.2 цього договору сторони обумовили, що предметом іпотеки є наступне нерухоме майно:

- житловий будинок загальною площею 246,2 кв. м., у тому числі житловою площею 87,2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1.

Житловий будинок, що приймається в іпотеку, передається разом із земельною ділянкою площею 0,1082 га з кадастровим номером :05:004:0051, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31

Сторони цього договору визначили вартість предмета іпотеки у 10 157 720,00 грн.

Заочним рішенням Обухівського районного суду Київської області від 27.10.2016 року у справі №372/2332/16-ц (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 62626558) було задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «М.Р.» перед Публічним акціонерним товариством «Український Бізнес Банк» за Кредитним договором № 21 від 10.08.2011 року у розмірі 69 268 475,84 грн., яка складається з: 61479900,00 грн. - сума поточної заборгованості за кредитом, 859 034,10 грн. - сума поточної заборгованості за відсотками, 6 929 541,74 грн. - сума простроченої заборгованості за відсотками, звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки відповідно до Договору іпотеки від 09.12.2014 року, посвідченого 09.12.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н. та зареєстрованого в реєстрі за № 435, а саме: житловий будинок, загальною площею 246,2 кв.м., у тому числі житловою 87,2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, та земельна ділянка, загальною площею 0,1082 га з кадастровим № :05:004:0051, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 31, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну продажу вказаного предмета іпотеки для його подальшої реалізації у розмірі 10157720,00 грн.

На виконання цього рішення 20.02.2017 року Обухівським районним судом Київської області був виданий виконавчий лист.

23.12.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим Павлом Володимировичем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №60934419 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 20.02.2017 Обухівським районним судом Київської області у справі №372/2332/16-ц, яким в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «М. Р.» перед Публічним акціонерним товариством «Український Бізнес Банк» за кредитним договором №21 від 10.08.2011 у розмірі 69 268 475,84 грн. звернуто стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки відповідно до договору іпотеки від 09.12.2014 р., а саме:

- житловий будинок загальною площею 246,2 кв. м., у тому числі житловою площею 87,2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1, та

- земельна ділянка загальною площею 0,1082 га з кадастровим номером :05:004:0051, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну продажу вказаного предмета іпотеки для його подальшої реалізації у розмірі 10 157 720,00 грн.

У вказаній постанові зазначено, що боржником у виконавчому провадженні є ОСОБА_1 , а стягувачем - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія ГЕЛІОС», яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» на підставі ухвали Обухівського районного суду Київської області від 25.11.2019 року у справі №372/2332/16-ц.

Пунктом 3 цієї постанови з боржника стягнуто основну винагороду приватного виконавця у розмірі 6 926 847,58 грн.

Також відповідачем 23.12.2019 року було прийнято постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на майно ОСОБА_1 :

- житловий будинок загальною площею 246,2 кв. м., у тому числі житловою площею 87,2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1;

- земельну ділянку загальною площею 0,1082 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :05:004:0051, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31.

У той самий день, 23.12.2019 року, приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим Павлом Володимировичем прийнято постанову про стягнення з боржника - ОСОБА_1 , основної винагороди у сумі 6 926 847,58 грн. У вказаній постанові зазначено, що вона є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років.

У подальшому, 13.01.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим Павлом Володимировичем прийнято постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою описано та накладено арешт на вищевказані житловий будинок та земельну ділянку.

15.05.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим Павлом Володимировичем складено акт про реалізацію майна, у якому зазначено, що майно боржника тричі виставлялося на реалізацію через електронні торги, що проводились Державним підприємством «СЕТАМ», однак торги не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів. У зв`язку з цим іпотекодержателем (Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія ГЕЛІОС») відповідно до вимог статті 49 Закону України «Про іпотеку» придбано предмет іпотеки за початковою ціною третіх електронних торгів - 7 110 404,00 грн.

20.05.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим Павлом Володимировичем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження №60934419 на підставі пункту 15 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» - суми заліку ціни майна третіх електронних (прилюдних) торгів у розмірі 7 110 404,00 грн. недостатньо для задоволення вимог стягувача - іпотекодержателя.

Вважаючи постанову про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 6 926847,58 грн. протиправною, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції, доводам апелянта, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України від 02.06.2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).

Статтею 1 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 вказаного Закону закріплено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п.1).

Згідно з частиною першою статті 5 Закону №1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до статті 10 Закону №1404 заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст. 18 Закону №1404).

Положеннями статті 26 Закону №1404 визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частиною четвертою статті 27 Закону №1404 визначено, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до частини першої-третьої статті 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (далі - Закон №1403) за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді:

1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру;

2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною четвертою та п`ятою статті 31 Закону №1403 основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Частиною сьомою статті 31 Закону №1403 закріплено, що приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 №643 затверджено Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця (далі - Порядок №643), пунктом 19 якого передбачено, що приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Колегія суддів звертає увагу на той факт, що згідно договору іпотеки від 09.12.2014 року ОСОБА_1 виступав в якості Іпотекодавця, втім, згідно п.1.1. договору, Іпотекодержатель має право у випадку невиконання або неналежного виконання боржником (ТОВ «М.Р.») своїх зобов`язань за кредитним договором, отримати задоволення за рахунок майна, заставлено на нижчевказаних умовах (як зазначалось раніше це: житловий будинок та земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 ).

Пунктом 3.1.5 вищевказаного договору також передбачено, що у випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором та/або Іпотекодавцем за цим договором, Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки та за його рахунок задовольнити свою вимогу.

Отже, з вищевказаного договору іпотеки вбачається, що ОСОБА_1 не є боржником за договором про надання кредиту № 21 від 10.08.2011 року між ТОВ «М.Р.» та ПАТ «Український Бізнес Банк», а виступав майновим поручителем щодо часткового виконання зобов`язання ТОВ «М.Р.».

Згідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов`язання або зобов`язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель.

Майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи-боржника.

Вартість предмета іпотеки, відповідно до ст. 5 Закону України «Про іпотеку» визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб`єктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором.

Статтею 11 вищевказаного Закону передбачено, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Так, згідно наявних матеріалів справи, а саме відповідно до заочного рішення Обухівського районного суду у справі № 372/2332/16-ц, було вирішено «в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «М.Р.» (місце реєстрації: 83004, м. Донецьк, вул. Артема, 138-А; ідентифікаційний код юридичної особи: 21998899) перед Публічним акціонерним товариством «Український Бізнес Банк» (місцезнаходження: 83001, м. Донецьк, вул. Артема, 125; ідентифікаційний код юридичної особи: 19388768) за Кредитним договором № 21 від 10.08.2011 року у розмірі 69 268 475,84 грн (шістдесят дев`ять мільйонів двісті шістдесят вісім тисяч чотириста сімдесят п`ять гривень вісімдесят чотири копійки), яка складається з: 61 479 900,00 грн (шістдесят один мільйон чотириста сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот гривень нуль копійок) - сума поточної заборгованості за кредитом, 859 034,10 грн (вісімсот п`ятдесят дев`ять тисяч тридцять чотири гривні десять копійок) - сума поточної заборгованості за відсотками, 6 929 541,74 грн (шість мільйонів дев`ятсот двадцять дев`ять тисяч п`ятсот сорок одна гривня сімдесят чотири копійки) - сума простроченої заборгованості за відсотками, звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки відповідно до Договору іпотеки від 09.12.2014 року, посвідченого 09.12.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н. та зареєстрованого в реєстрі за № 435, а саме: житловий будинок, загальною площею 246,2 кв.м., у тому числі житловою - 87,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, та земельна ділянка, загальною площею 0,1082 га з кадастровим № :05:004:0051, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 31, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну продажу вказаного предмета іпотеки для його подальшої реалізації у розмірі 10 157 720,00 грн (десять мільйонів сто п`ятдесят сім тисяч сімсот двадцять гривень нуль копійок).

Втім, як зазначалось вище, фактично майно було передано стягувачу за початковою ціною, визначеною на початок проведення третіх електронних торгів - 7 110 404 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що приватним виконавцем протиправно визначено суму виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця в сумі 6 926 847,58 грн., оскільки ця сума є значно більшою 10 % вартості майна майнового поручителя ( ОСОБА_1 ), з огляду на що постанова приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича від 23.12.2019 року у межах виконавчого провадження ВП №60934419 про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 6926847,58 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції адміністративний позов задоволено повністю, колегія суддів вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 28450,80 грн. (11350,80 грн. за подання позовної заяви + 17100 грн. за подання апеляційної скарги).

Щодо решти аргументів сторін, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити, рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року - скасувати та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 310, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича щодо винесення постанови від 23.12.2019 року у межах виконавчого провадження ВП №60934419 про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 6926847,58 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича від 23.12.2019 року у межах виконавчого провадження ВП №60934419 про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 6926847,58 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 28450,80 грн. (двадцять вісім тисяч чотириста п`ятдесят гривень вісімдесят копійок) з Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича (08292, Київська область, м. Буча, вул. Нове Шосе, 3).

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

Я.М.Собків

Повний текст виготовлено 01 червня 2021 року.