Справа № 260/1708/20
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2021-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

іменем України

про залишення позовної заяви без розгляду

01 червня 2021 рокум. Ужгород№ 260/1708/20

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши заяву позивача про визнання причин пропущеного строку для звернення до суду поважними та поновлення пропущеного строку в адміністративній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Закарпатській області від 20.09.2019 р. № на загальну суму 343555,00 грн. (основна сума податкових зобов`язань - 274844,00 грн., штрафна санкція - 68711,00 грн.), від 20.09.2019 р. № на загальну суму 135835,00 грн. (штрафна санкція - 135835,00 грн.), від 20.09.2019 р. № на загальну суму 31312,46 грн. (основна сума податкових зобов`язань - 25049,97 грн., штрафна санкція - 6262,49 грн.).

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 дану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням поважності пропуску цього строку.

27 травня 2021 року до Закарпатського окружного адміністративного суду на виконання ухвали від 11.05.2021 від позивача надійшла заява, в якій стверджує, що рішення контролюючого органу за результатами розгляду поданих нею заперечень вона отримала тільки 30 березня 2020 року. Окрім того, вважає, що положення Податкового кодексу України передбачають право платників податків оскаржувати рішення контролюючих органів протягом 1095 днів з дня виникнення податкового боргу. В свою чергу застосування процедури адміністративного оскарження рішень контролюючого органу не повинно погіршувати становище платника податків і суттєво звужувати його права.

Розглянувши подану позивачем заяву, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Ч. 1 ст. 120 КАС України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Чинне законодавство встановленими строками обмежує звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків має на меті досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює їх учасників добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їхнього завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Звернення до суду з пропуском цього строку за відсутності поважних причин позбавляє таку особу права захисту в судовому порядку.

Вказане узгоджується також з правовою позицією Конституційного Суду України.

Так, зокрема, рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року також визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Окрім того, практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббіса та інш. проти Великобританії, рішення від 22.10.1996, Девеер проти Бельгії, рішення від 27.02.1980).

Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.

Порядок та строки оскарження рішень контролюючих органів визначений нормами ст. 56 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 (далі - ПК України).

Так, відповідно до п. 56.1 ст. 56 ПК України (в редакції, чинній на момент звернення позивача з даним адміністративним позовом до суду, як і станом на день прийняття оскарженого рішення), рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Нормами п. 56.18 ст. 56 ПК України передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Разом з тим, п. 56.19 ст. 56 ПК України встановлені скорочені строки оскарження рішень контролюючого органу у разі, коли платних податків скористався правом на досудове врегулювання спору. Так, зазначеною нормою ПК України передбачено, що у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 26 листопада 2020 року у справі №500/2486/19 сформулював правову позицію, відповідно до якої норма п. 56.19 ст. 56 ПК України є спеціальною щодо норми ч. 4 ст. 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абз. 3 п. 56.18 ст. 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Тому для забезпечення узгодженості судової практики з висновком, викладеним у цій постанові, Верховний Суд вказав судам на необхідність врахування таких висновків під час вирішення тотожних спорів.

З огляду на вищенаведене суд відхиляє посилання позивача на те, що застосування процедури адміністративного оскарження рішень контролюючих органів не може обмежувати строк звернення до суду та не повинно погіршувати становище платників податків.

З матеріалів справи вбачається, що з даним адміністративним позовом позивач до суду звернулася тільки 07 травня 2020 року, тобто поза межами місячного строку на оскарження. При цьому у позовній заяві стверджувала, що рішення ДПС України за результатами розгляду скарги не отримувала, а про таке дізналася тільки з листа-відповіді на скерований нею запит від 30.03.2020 №15-11/6/99-00-08-06-02-06.

У поданому до суду клопотанні про залишення позову без розгляду представник відповідача звернув увагу на те, що даний позов подано поза межами встановленого ст. 122 КАС України строку звернення. Зокрема, зазначив, що не погоджуючись з правомірністю прийнятих контролюючим органом податкових повідомлень-рішень, позивач скористалася правом на їх адміністративне оскарження. Рішення Державної податкової служби України від 05.12.2019 №11936/6/99-00-08-05-04 про результати розгляду скарги було направлено на поштову адресу позивача рекомендованою кореспонденцією 05 грудня 2019 року, однак таке повернулося без вручення 10 січня 2020 року з відміткою органу поштового зв`язку: "за закінченням терміну зберігання".

Так, на підтвердження вказаної обставини представник відповідача долучив копію поштового конверта з відповідною відміткою органу поштового зв`язку та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, адресованого фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , скерованого на адресу: АДРЕСА_1 . Вказана адреса була самостійно визначена ОСОБА_1 в якості адреси для листування у поданій до ДПС України скарзі (арк. спр. 189 - 190, т. 1).

У надісланому до суду клопотанні про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними позивач будь-яких інших, аніж заявлені в позовній заяві, аргументів не навела.

Проте суд не може визнати заявлену позивачем причину пропуску строку звернення до суду поважною в розумінні норм КАС України з огляду на надані представником відповідача докази та положення ст. 42 ПК України, якими чітко визначено порядок надіслання та вручення адресованих платникам податків контролюючим органом документів.

Так, зокрема, згідно п. 42.1 ст. 42 ПК України податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) (п. 42.2 ст. 42 ПК України ).

Відповідно до п. 42.4 ст. 42 ПК України, у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Судом встановлено, що рішення за результатами розгляду поданих позивачем заперечень направлялось на адресу, вказану ОСОБА_1 у поданій в скарзі. Зазначена обставина позивачем не заперечується. Окрім того, у поданому до суду клопотанні позивач підтверджує те, що до цього часу жодних проблем з отриманням поштової кореспонденції на вказану адресу у неї не виникало.

Суд зазначає, що положеннями п. 56.8 ст. 56 ПК України встановлені строки розгляду скарги платників податків. Так, контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Згідно п. 56.9 ст. 56 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Судом встановлено, що скаргу на прийняті за результатами податкової перевірки податкові повідомлення-рішення ОСОБА_1 було подано 04 жовтня 2019 року. Рішенням №7209/6/99-00-08-05-04 від 28.10.2019 Державна податкова служба України повідомила скаржника про продовження строку розгляду такої.

Тому суд вважає, що ОСОБА_1 повинна була з розумним інтервалом часу сама цікавитися ходом розгляду поданої скарги.

Окрім того суд звертає увагу на те, що добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за своїю адресою. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.

Вказане узгоджується також з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 20.10.2020 у справі №140/30/20.

Суд зауважує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, яка звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду.

Вказане узгоджується також з правовою позицією Верховного Суду з приводу порядку обрахунку строків звернення до суду, висловленою в постановах у справах №П/811/207/17 від 08 серпня 2019 року та №804/516/17 від 05 листопада 2019 року.

Проте в спірних правовідносинах доказів, які б підтверджували наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду, матеріали справи не містять. Підстави для визнання причин пропуску звернення до суду поважними відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Отже, враховуючи пропуск позивачем місячного строку звернення до суду, позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Закарпатській області слід залишити без розгляду.

На підставі наведеного та керуючись п. 8 ч. 1 ст. 240, ст.ст. 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області (місцезнаходження: вул. Волошина, 52, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ЄДРПОУ ВП - 44106694) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Апеляційна скарга подається у відповідності до вимог п. 15.5 ч.1 Перехідних положень КАС України (в редакції Закону України від 03.10.2017 року №2147-VIII).

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

СуддяР.О. Ващилін