Справа № 380/6754/21
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/6754/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивачка) 23.04.2021 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач) з такими вимогами:

- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 05.03.2021 про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 , як судді у відставці, починаючи з 19.02.2020 та на підставі довідки Львівського апеляційного суду №07.20-20/192/2021 від 15.02.2021 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням фактично проведених виплат без обмеження максимальним розміром. Позивачка також просить суд рішення суду в частині виплати ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, перерахованого з 19.02.2020 згідно з довідкою Львівського апеляційного суду №07.20-20/192/2021 від 15.02.2021 звернути до негайного виконання.

На обґрунтування позову зазначає, що є суддею у відставці, перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області. Відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та рішення Конституційного Суду №2-р/2020 від 18.02.2020 Львівський апеляційний суд 15.02.2021 видав ОСОБА_1 довідку №07.20/192/2021 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. ОСОБА_1 01.03.2021 звернулася до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді згідно згаданої довідки. ГУ ПФУ 05.03.2021 прийняло рішення про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Позивачка не погоджується з цим рішенням ГУ ПФУ у Львівській області, оскільки має право на перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання судді на підставі довідки №07.20/192/2021 від 15.02.2021, виданої Львівським апеляційним судом.

Суд ухвалою від 28.04.2021 відкрив провадження в адміністративній справі за цим позовом та вирішив розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження. Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслано учасникам справи, відповідачу запропоновано у семиденний строк з дня одержання цієї ухвали подати суду відзив на позовну заяву, в якому вказати про визнання/заперечення позовних вимог.

Відповідач, ГУ ПФУ у Львівській області, позов не визнає з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с. 19-20), просить суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач вказує на відсутність підстав для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивачки. Вважає, що питання проведення перерахунку щомісячного довічного утримання суддям у відставці може бути розглянуто при збільшенні розміру суддівської винагороди після набрання чинності рішенням КСУ від 18.02.2020 №2-р/2020. Зазначеним рішенням не визначений порядок його виконання. Відповідач просить суд врахувати висновки Верховного Суду викладені у зразковій адміністративній справі №0640/3835/18. Також вважає, що позивачка пропустила строк звернення до суду, оскільки такий слід обчислювати з 19.02.2020 (після винесення рішення КСУ від 18.02.2020 №2-р/2020) (а.с. 16-17).

Вирішуючи питання щодо дотримання строків звернення до суду з цим позовом суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений 24 грудня 2020 року у постанові у справі № 510/1286/16-а (провадження № 11-345апп19) такого змісту: «Водночас колегія суддів Великої Палати Верховного Суду констатує, що у матеріалах справи немає доказів наявності вини Управління ПФУ щодо неврахування для обчислення пенсії сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премій до державних, професійних та ювілейних свят й інших виплат саме за період з 17 липня 2009 року до дня звернення позивачкою із заявою про перерахунок пенсії та надання відповідної довідки - до 1 серпня 2016 року.

Колегія суддів Великої Палати Верховного Суду погоджується із висновком Верховного Суду України про те, що до спірних правовідносин не підлягають застосуванню положення статті 87 Закону № 1788-XII.

Разом з тим питання щодо застосування строків звернення до адміністративного суду, що передує вирішенню спору по суті (стаття 99 КАС у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, стаття 122 КАС), слід розмежовувати з питанням щодо застосування строку (періоду), за який проводиться перерахунок пенсії, у разі встановлення судом вини пенсійного органу.

У цій справі суди попередніх інстанцій дійшли висновку, з яким погоджується й колегія суддів Великої Палати Верховного Суду, що при призначенні пенсії позивачці не було враховано всі види оплати праці (виплат, доходу), на які нараховано збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, у зв`язку із чим відповідні дії Управління ПФУ слід визнати протиправними та зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії.

Однак ОСОБА_1 звернулася до Управління ПФУ із заявою про перерахунок пенсії та надала довідку про складові заробітної плати для обчислення розміру пенсії лише 1 серпня 2016 року, що, на думку Великої Палати Верховного Суду, також свідчить про відсутність вини пенсійного органу щодо неврахування для обчислення пенсії спірних додаткових виплат.

За таких обставин до спірних правовідносин має бути застосовано положення статті 98 Закону № 1788-ХІІ, якою передбачено, що перерахунок пенсії проводиться на підставі документів про вік, стаж, заробіток та інших, наявних на час перерахунку в пенсійній справі, а також додаткових документів, поданих пенсіонером на час перерахунку.

Частиною другою цієї норми встановлено, що якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії у зв`язку з введенням у дію цього Закону (про стаж роботи, заробіток, сімейний стан та інші), то пенсія знову перераховується за нормами Закону № 1788-ХІІ. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців перед поданням додаткових документів і не раніше ніж з дня введення в дію цього Закону.

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до Управління ПФУ із відповідною заявою про перерахунок пенсії 1 серпня 2016 року. За таких обставин, з огляду на вказане правове регулювання, призначена позивачці пенсія підлягає перерахунку з 1 серпня 2015 року (тобто за час, який передував дванадцятимісячному терміну до моменту подання позивачкою до Управління ПФУ додаткових документів для перерахунку пенсії), а не з дня призначення пенсії - 17 липня 2009 року.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що припис частини другої статті 98 Закону № 1788-ХІІ щодо періоду, за який можливий перерахунок пенсії, встановлений державою з метою забезпечення юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі, керівництво й управління якою здійснює ПФУ (підпункт 2 пункту 4 Положення про Пенсійний Фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280). Останній також здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення (підпункт 4 пункту 4 вказаного Положення), і у солідарній системі пенсійного забезпечення така ефективність розподілу за умови відсутності часових обмежень для перерахунку пенсій за минулі періоди на підставі нових документів, які подають пенсіонери, була би під загрозою.

Велика Палата Верховного Суду вже відзначала, що сьогоднішній стан системи пенсійного забезпечення не передбачає прямого взаємозв`язку між розміром сплачених сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та розміром пенсійних виплат. Водночас, зважаючи на соціальну солідарність та справедливість у системі соціального захисту, до складу якої входить система пенсійного забезпечення, держава нормативно встановлює передумови щодо визначення пропорційної взаємозалежності між особистою участю особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та рівнем її подальшого пенсійного забезпечення за рахунок вказаної системи фінансування пенсій та інших соціальних виплат (постанова Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 814/779/17). Така пропорційність досягається, зокрема, можливістю отримати перерахунок пенсії за попередній період у разі подання до управління ПФУ нових документів, але за визначений частиною другою статті 98 Закону № 1788-ХІІ період.

Припис частини другої статті 98 Закону № 1788-ХІІ характеризується юридичною визначеністю: він є доступним, чітким і зрозумілим та мав би бути зрозумілим для позивачки, якби вона помилково не керувалася частиною другою статті 87 Закону № 1788-ХІІ. Вину управління ПФУ у неодержанні пенсії позивачка у зв`язку з неподанням нею до цього управління документів, які вона подала аж 1 серпня 2016 року, не довела. Ніяких заперечень щодо розміру призначеної 17 липня 2009 року пенсії у позивачки не було ні на момент нарахування цієї пенсії, ні надалі. Між приписами частини другої статті 87 і частини другої статті 98 Закону № 1788-ХІІ жодної суперечності, що могла би підривати юридичну визначеність, немає. Крім того, самостійно чи звернувшись за професійною правничою допомогою, позивачка могла би дізнатися про наведену вище усталену позицію Верховного Суду України щодо застосування частини другої статті 87 Закону № 1788-ХІІ тільки до нарахованих і не виплачених з вини органів ПФУ пенсій, а не до тієї, яка ще не була нарахована у бажаному для позивачки розмірі.

З огляду на чітке і однозначне обмеження Законом № 1788-ХІІ строку, за який можливий перерахунок пенсії за минулий період, легітимне очікування на такий перерахунок за весь період починаючи з 17 липня 2009 року, у позивачки не могло виникнути.».

Суд встановив, що позивачка отримала довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання 15.02.2021 та 01.03.2021 звернулася до відповідача про перерахунок пенсії на підставі даних згаданої довідки; вважає, що такий перерахунок повинен бути проведений з 19.02.2020. Рішенням від 05.03.2021 відповідач відмовив у перерахунку пенсії щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а.с.8-9). Позов про оскарження цього рішення подано до суду 23.04.2021. Оскільки відлік строку на звернення до адміністративного суду з цим позовом слід розпочинати з дня, наступного за днем, коли позивачка дізналася про відмову органу ПФУ задовольнити її прохання про перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці, то позов подано до суду в межах шестимісячного строку від дати отримання позивачкою відмови відповідача перерахувати щомісячне грошове утримання судді. З огляду на зміст та підстави позовних вимог ОСОБА_1 вимога про перерахунок її довічного грошового утримання з 19.02.2020 стосується питання щодо застосування строку (періоду), за який проводиться перерахунок пенсії (вимоги, яку слід вирішити по суті в рішенні суду), а не питання щодо застосування строків звернення до адміністративного суду. Отже, позивачка не порушила строків звернення до суду, а тому немає підстав для залишення її позову без розгляду.

Суд з`ясував зміст позовних вимог, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ): - перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області; - з 23.05.2017 (рішення Вищої ради правосуддя №1213/0/15-17) є суддею у відставці та отримує довічне грошове утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (а.с. 7).

Львівський апеляційний суд 15.02.2021 видав ОСОБА_1 довідку №07.20/192/2021 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а.с.21), в котрій вказано: - розмір суддівської винагороди, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; - правову підставу видання цієї довідки: Закон України «Про судоустрій і статус суддів» та рішення Конституційного Суду №2-р/2020 від 18.02.2020.

01.03.2021 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою, просила здійснити перерахунок довічного грошового утримання судді згідно з довідкою №07.20/192/2021 від 15.02.2021.

ГУ ПФУ у Львівській області за заявою ОСОБА_1 05.03.2021 прийняло рішення (а.с.8-9), відмовило заявниці у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці. Відмова ґрунтується на таких мотивах: - рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020 (яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VІІ) не визначений порядок його виконання; - питання проведення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці може бути розглянуто при збільшенні розміру суддівської винагороди після набрання чинності згаданим рішенням Конституційного Суду України.

Відповідно до пунктів 21, 22 частини першої статті 4, частини третьої статті 291 КАС України:

- типові адміністративні справи - адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги;

- зразкова адміністративна справа - типова адміністративна справа, прийнята до провадження Верховним Судом як судом першої інстанції для постановлення зразкового рішення;

- при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Верховний Суд 16.06.2020 прийняв рішення в зразковій адміністративній справі №620/1116/20 (№Пз/9901/5/20), котре 07.08.2020 набрало законної сили, визначивши такі ознаки типових справ:

- позивачі мають статус судді у відставці та не проходили (не пройшли) кваліфікаційне оцінювання суддів під час перебування на посаді судді та (або) не пропрацювали на посаді судді три роки після проходження кваліфікаційного оцінювання;

- відповідачем у них є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи) - територіальні органи Пенсійного фонду України - Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі;

- спір виник з аналогічних підстав у відносинах, що регулюються одними нормами права (у зв`язку із відмовою відповідним територіальним органом Пенсійного фонду України здійснити перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці після ІНФОРМАЦІЯ_1 (дата ухвалення рішення Конституційного Суду України № 2-р/2020) з врахуванням розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;

- позивачі заявили аналогічні позовні вимоги (по-різному висловлені, але однакові по суті: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу - судді у відставці, який не проходив (не пройшов) кваліфікаційне оцінювання суддів та (або) не пропрацював на відповідній посаді судді три роки після проходження кваліфікаційного оцінювання, здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою про суддівську винагороду працюючого на відповідній посаді судді, у правовідносинах, що виникли після дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 № 2-р/2020.

Ця справа за суб`єктним складом сторін, підставами та предметом позову відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи №620/1116/20, а отже є типовою. Тому суд повинен враховувати такі правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи:

«[…] 5. […]станом на 01.01.2020 чинними залишались положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII), якими було введено певну диференціацію щодо визначення розміру суддівської винагороди та розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці в залежності від проходження кваліфікаційного оцінювання. […]

15. Згідно із пунктом 2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

16. Згідно із частиною першою статті 142 Закону №1402-VI судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. […]

18. Відповідно до частини третьої статті 142 Закону №1402-VI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

19. Частиною четвертою та п`ятою цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до частини третьої статті 135 Закону №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; […]

20. Разом з цим, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

21. Так, пунктом 22 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII було визначено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 01.01.2017 отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів».

22. До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (пункт 23 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII).

23. Законом України від 16.10.2019 №193-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування», який набрав чинності 07.11.2019, було виключено зазначені вище пункти 22, 23 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII, якими було передбачено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом; що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів».

24. Розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить з 1 січня 2020 року: а) для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (пункт 24 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII).

25. Пунктом 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

26. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону. […]

30. Так, рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідних положень Закону №1402-VIII зі змінами. […]

32. У зв`язку з викладеним, Конституційний Суд України рішенням від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020 пункт 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII, яким було передбачено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу, визнав неконституційним.

33. Згідно з частиною першою статті 91 Закону України від 13.07.2017 № 2136-VIII «Про Конституційний Суд України» закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

34. Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

35. Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 № 2-р/2020 Закон № 1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

36. Верховний Суд неодноразово, зокрема у постановах від 06.03.2019 у справі № 638/12586/16-а та від 11.02.2020 у справі № 200/3958/19-а висловлював правовий висновок, відповідно до якого правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

37. Разом з цим, колегія суддів зазначає, що набрання чинності рішенням Конституційного Суду України, яким визнаються неконституційними відповідні норми законодавства, тягне за собою виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів правовідносин до яких застосовуються (застосовувалися) положення законодавства, яке згодом було визнано неконституційним. Відтак, такі правовідносини безпосередньо пов`язуються з дією закону. Тобто, якщо це один день (втрата чинності повністю чи в окремій частині закону за рішенням Конституційного Суду України з дня його ухвалення), то цей строк закінчується о 24 години 00 хвилини цього дня. Відповідно, з 00 годин 00 хвилин наступного дня, з дати ухвалення відповідного рішення Конституційного Суду України, до правовідносин, що регулюється таким законодавством застосовується норма, що відповідає Конституції України, вступила у силу і діє.

38. Таким чином, перерахунок, який просить здійснити позивач з 01.01.2020, обумовлений відновленням раніше порушених його прав з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020.

39. Отже, саме з 19.02.2020, наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020 у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону № 1402-VIII.

40. При цьому, на переконання колегії суддів, зміна розміру окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, є підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

41. Разом з цим, в контексті даних правовідносин позивач просить перерахувати йому довічне грошове утримання судді у відставці з 01.01.2020, оскільки, як було зазначено вище, підпунктом 4 пункту 24 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII передбачалось, що розмір посадового окладу судді з 01.01.2020 становить для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

42. З цього приводу колегія суддів зазначає, що позивач має право на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки від 25.02.2020 № 03/36 - 740, виданої Теруправлінням ДСА про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці саме з 19.02.2020, оскільки саме з цієї дати втратили чинність обмеження, встановлені пунктом 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону № №1402-VIII, згідно з якими право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. […]

57. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що ОСОБА_1 вийшов у відставку з посади судді до завершення проходження кваліфікаційного оцінювання суддів щодо нього і отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, яке має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя, колегія суддів приходить до висновку, що рішення ГУ ПФУ щодо відмови у перерахунку позивачу (судді у відставці) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 05.03.2020 є протиправним та відповідно зазначене рішення територіального органу Пенсійного фонду України підлягає скасуванню. А відтак, позовна вимога ОСОБА_1 про зобов`язання ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі зазначеної вище довідки від 25.02.2020 № 03/36 - 740, виданої Теруправлінням ДСА, про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання з 01.01.2020 є такою, що підлягає частковому задоволенню, а саме, з 19.02.2020.»

При прийнятті рішення суд застосовує наведені вище релевантні норми права та висновки Верховного Суду щодо їх застосування, при цьому керується такими мотивами:

ОСОБА_1 з травня 2017 року є суддею у відставці та отримує довічне грошове утримання на підставі Закону України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів».

З 19.02.2020 (наступний день з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020) втратили чинність обмеження, встановлені пунктом 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII, відповідно до яких право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. Отже, з цієї дати у позивачки виникли підстави для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону №1402-VIII.

Львівський апеляційний суд після прийняття Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 №2-р/2020 видав ОСОБА_1 довідку №07.20/192/2021 від 15.02.2021, що містить необхідні відомості про суддівську винагороду за відповідною посадою для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

З огляду на наведені вище висновки щодо способу застосування релевантних норм права до спірних правовідносин суд дійшов висновку про протиправність рішення ГУ ПФУ у Львівській області від 05.03.2021 про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі відомостей довідки №07.20/192/2021 від 15.02.2021.

Суд відхиляє як помилкові посилання відповідача на висновки Верховного Суду у зразковому рішенні №0640/3835/18 від 01.11.2018, оскільки таке було прийнято за іншого правового регулювання спірних правовідносин, - до ухвалення Конституційним Судом України рішення №2-р/2020 від 18.02.2020.

Ефективним способом відновлення порушених протиправними діями ГУ ПФУ у Львівській області законних інтересів позивачки є зобов`язання відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі відомостей довідки Львівського апеляційного суду №07.20/192/2021 від 15.02.2021 про суддівську винагороду за відповідною посадою.

Позивачка просить суд здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання з 19.02.2020 (наступний день з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020).

При вирішенні питання щодо строку/періоду, з якого слід проводити перерахунок пенсії/щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, суд враховує наведені вище правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а та керується такими мотивами:

Статтею 142 Закону №1402-VIII «Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці» визначено, що судді, який вийшов у відставку, за його вибором виплачується пенсія на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» або щомісячне довічне грошове утримання. Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Закон №1402-VIII не визначає процедури ініціювання (напр., «автоматичного» повідомлення органів ПФУ про зміну розміру складових суддівської винагороди судді ДСА, судами тощо) чи здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а лише визначає підстави для такого перерахунку. З огляду на це перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснюється за загальним алгоритмом, визначеним Законом №1788-ХІІ, - тобто за заявою зацікавленої особи (судді у відставці), яка додає до своєї заяви відповідні відомості (довідку про розмір суддівської винагороди за відповідною посадою). Оскільки Закон №1402-VIII в принципі не врегульовує питання періоду, за який може бути проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, суд застосовує до цих правовідносин положення статті 98 Закону №1788-ХІІ та вважає, що перерахунок (на підставі додаткових документів, поданих заявником на час перерахунку) може бути здійснено за період не більш як за 12 місяців перед поданням додаткових документів.

Підстави для ініціювання питання про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді виникли 19.02.2020, а до органу ПФУ із заявою про проведення перерахунку ОСОБА_1 звернулась 01.03.2021. Період з 19.02.2020 по 01.03.2021 є більшим за 12 місяців, тому довічне грошове утримання судді у відставці підлягає перерахунку з 01.03.2020.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Вирішуючи процесуальне клопотання позивачки щодо негайного виконання цього рішення суд керується такими міркуваннями:

відповідно до пункту 1 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць. З огляду на те, що в цій справі суд перевіряв правомірність рішення ГУ ПФУ у Львівській області від 05.03.2021 про відмову позивачці в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі відомостей довідки №07.20/192/2021 від 15.02.2021 та приймає рішення зобов`язального характеру про його перерахунок, а не про присудження (стягнення) сум довічного грошового утримання судді. Тому правові підстави для звернення цього рішення суду до негайного виконання відсутні.

З огляду на висновки суду про часткове задоволення позову та встановлені КАС України правила розподілу судових витрат понесені позивачкою витрати на сплату судового збору стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 251, 255, 257-258, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 від 05.03.2021.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, Львівська область, місто Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ідентифікаційний код 13814885) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) як судді у відставці перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці починаючи з 01.03.2020 на підставі довідки Львівського апеляційного суду №07.20/192/2021 від 15.02.2021, з урахуванням фактично виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, Львівська область, місто Львів, вул. Митрополита Андрея, буд. 10, ідентифікаційний код 13814885) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 451 (чотириста п`ятдесят одну) гривню 50 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Москаль Р.М.