Справа № 640/20671/18
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2019 року м. Київ №640/20671/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А.,

при секретарі судового засідання Вовк І.Р.,

за участю представників:

позивача - адвоката Ковальчука Т.О.,

відповідача - Труфанової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 04.09.2018 №,

в с т а н о в и в:

Підстави позову: - помилковість висновків перевірки про порушення позивачем вимог податкового законодавства і про відсутність реального характеру господарських операцій з ТОВ "Арнок" і ТОВ "Сотта Трейдінг".

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити в позові, посилаючись не результати перевірки щодо порушення формування від`ємного значення з ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ "Арнок" і ТОВ "Сотта Трейдінг".

Позивач подав відповідь на відзив, в якій підтримав свої доводи.

На пропозицію суду позивач надав для огляду в судовому засіданні оригінали доданих до позовної заяви копій письмових доказів, а саме: господарські договори, укладені контрагентами і додатки до них; видаткові накладні контрагентів; - товарно-транспортних накладні; - посвідчення якості.

Інших заяв по суті справи до суду не надійшло.

Під час розгляду справи представники сторін підтримали свої вимоги і заперечення з підстав, наведених у заявах по суті справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд встановив наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що відповідач відповідно до наказу від 19.04.2018 №750 та направлень від 23.04.2018 №№451, 452 на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1. ст. 20, п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України відповідач провів документальну позапланову перевірку позивача з питань відповідності формування від`ємного значення з ПДВ за травень 2018р. з урахуванням перенесення від`ємного значення за лютий 2018р., оформлену актом від 17.05.2018 №1345/28-10-41-04/37243279.

Згідно з висновком акта перевірки відповідачем встановлено порушення позивачем позивачем вимог ПК України в частині формування від`ємного значення з ПДВ по податковій декларації з ПДВ за лютий 2018р. з урахуванням перенесення від`ємного значення попередніх періодів, а саме в порушення п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2 п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст.200, п. 200.4 ст. 200 ПК України завищено податковий кредит по взаємовідносинам з ТОВ "Арнок" на 411647,98 грн., ТОВ "Сота Трейдінг" на 1611273,99 грн., ТОВ "Агрокомпостач" на 23333,33 грн., що призвело до завищення значення р. 21 "Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду" податкової декларації на суму 2046255,30 грн. та завищено суму податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ "Ведекон" 125 грн., що призвело до завищення значення р. 21 "Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду" податкової декларації на суму 125 грн.

Не погоджуючись з вказаним актом перевірки, позивач подав заперечення на акт, за результатом розгляду яких висновки акта перевірки залишені без змін.

На підставі встановлених в акті перевірки порушень Офісом ВПП прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.06.2018 №, яким зменшив від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 2046380,30 грн.

Рішенням ДФС від 23.08.2018 №27337/6/99-99-11-01-02-25 скаргу позивача задоволено частково, скасовано податкове повідомлення-рішення від 12.06.2018 № у частині визначення податкового зобов`язання з ПДВ за рахунок невизнання перевіркою взаємовідносин з ТОВ "Агрокомпостач-2016", в іншій частині це податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Відповідач виніс нове податкове повідомлення-рішення від 04.09.2018 №, згідно зменшив від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 2023046,97 грн.

Спірні правовідносини виникли у сфері справляння податків і зборів та стосуються правомірності податкового повідомлення-рішення, яким зменшено від`ємне значення ПДВ.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України (в редакції станом на травень 2018р.) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Згідно з п. 44.2 ст. 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (в редакції станом на травень 2018р.) застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Згідно з пп. а) п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у т.ч. в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/ розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Законом України від 16.07.1999 №996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку (ч. 2 ст. 3).

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Отже, визначення податкового кредиту з податку на додану вартість обумовлено придбанням платником товарів, робіт (послуг) з метою їх використання в межах господарської діяльності та здійснюється на підставі належно оформлених первинних документів і податкових накладних.

При вирішенні справи судом враховується усталена судова практика:

- вчинення платником податків певних господарських операцій і правомірність подальшого відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку встановлюється на підставі вивчення і дослідження судом первинних документів такого платника податків;

- факт наявності у позивача податкових, чи-то видаткових накладних, інших документів з посиланням на поставку товарів (послуг), виписаних від імені постачальника, не є безумовним доказом реальності господарських операцій з ним, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації в цих документах.

- документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо;

- сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце;

- презумпція добросовісності платника податків означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно і об`єктивно відтворюють господарські операції, що є об`єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов`язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом;

- чинним законодавством не покладено обов`язок на покупця відслідковувати рух придбаної продукції з моменту її створення до придбання, тому джерела отримання контрагентами проданої позивачу продукції не мали з`ясовуватися позивачем, а також не з`ясовуються судом під час розгляду справи;

- надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі і є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом;

- саме по собі існування відкритого кримінального провадження не є достатнім та допустимим доказом відсутності реального здійснення господарської операції, такі докази не спростовують факту зміни майнового стану позивача як добросовісного платника податків внаслідок здійснення господарських операцій із контрагентом-постачальником;

- про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами аргументи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або об`єму матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних засобів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для цього виду діяльності також потрібні здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій із товаром, який не вироблявся або не міг бути вироблений в об`ємі, вказаному платником податків у документах обліку; відсутність первинних документів обліку.

Згідно із ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1).

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2).

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1).

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2).

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 3).

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 4).

Перевіркою вірно встановлено і визнається позивачем, що останній мав фінансово-господарські взаємовідносини з ТОВ "Сотта Трейдінг" і ТОВ "Арнок" з придбання товарів.

1) Між позивачем (Покупець) і ТОВ "Сотта Трейдінг" (Постачальник) укладено договори поставки від 10.08.2017 №ХАР0098-С, від 18.08.2017 №ВІН0050-С, від 23.10.2017 №ВІН0074-С про поставку товару зерна українського походження врожаю 2017р. (кукурудза, пшениця, ячмінь 3-го класу).

Постачальник здійснив поставку товару, а позивач - оплату за товар, відповідно до рахунків, податкових і видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, складських документів, банківських виписок згідно з наведеним в акті переліком (с.с. 10-13 акта).

Придбаний позивачем товар був експортований відповідно до зовнішньоекономічних контрактів від 22.02.2017 №EXP220217-MW та від 27.03.2017 №ЕХР270317-SB до Єгипту. Копії митних декларацій наявні у справі.

Згідно з актом перевіркою встановлено відображення позивачем в складі р. 16, р. 21 податкової декларації з ПДВ за лютий 2018р. по взаємовідносинах з ТОВ "Сота Трейдінг" в сумі ПДВ 1611273,99 грн., у т.ч.: серпень 2017р. - 644221,17 грн.; вересень 2017р. - 289059,30 грн.; жовтень 2017р. - 562219,12 грн.; листопад 2017р. - 115774,40 грн.

2) Між позивачем і ТОВ "Арнок" (Постачальник) укладено Договори постачання незернової сировини від 18.01.2018 №03/18, від 31.01.2018 №06/18, від 08.02.2018 №07/18, від 26.02.2018 №09/18 (Договори) про поставку зернових для виготовлення комбікормів.

Постачальник здійснив поставку товару, а позивач - оплату за товар, відповідно до рахунків, податкових і видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, складських документів, банківських виписок і платіжних доручень згідно з наведеним в акті переліком (с.с. 29-32 акта).

Придбаний товар реалізований позивачем кінцевим споживачам ТОВ "Курганський бройлер", СТОВ "Агрофірма Шанс", СТОВ "Агрофірма "Новий Шлях" та ін. у вигляді комбікормів, докази чого наявні у справі і що не заперечувалось відповідачем.

Згідно з актом перевіркою встановлено відображення позивачем в складі р. 16, р. 21 податкової декларації з ПДВ за лютий 2018р. по взаємовідносинах з ТОВ "Арнок" у сумі ПДВ 411647,98 грн.

Посилання відповідача на лист ДП "Держреєстри України" від 15.05.2018 №250, згідно з яким з даними основного реєстру складських документів на зерно та зерна, прийнятого на зберігання, ТОВ "Сота Трейдінг" не здійснювало погашення складських квитанцій в періоді з 01.09.2015 по 30.11.2017, а ТОВ "Арнок" не здійснювало зберігання насіння соняшнику в періоді з 01.09.2015 по 28.02.2019, не свідчать про неможливість постачання названим контрагентом товарів на користь позивача і відхиляються судом, оскільки згідно із ст. 24 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" зберігати зерно можна не лише на спеціально обладнаних елеваторах, які є у великих суб`єктів господарювання, а й у невеликих зерносховищах, збудованих на власних чи орендованих землях, що відповідачем не перевірялось Крім того, предметом укладеного з ТОВ "Арнок" договору є макуха соняшникова, яка згідно з ГОСТ 80-96 є продуктом, який виходить в результаті віджиму олії із залишків насіння соняшника, термін придатності становить 3 місяці з дати виготовлення, а відтак, під час перевірки відповідачем не враховано ту обставину, що макуха соняшникова не є зерном та у більшості випадків поставка такого товару здійснюється одразу після віджиму олії.

В акті зазначено окремі недоліки (дефекти) в оформленні товарно-транспортних накладних по взаємовідносинах з ТОВ "СоттаТрейдінг" (с. 14): у №№908897, 908884 відсутній підпис водія прийняв/здав; у №471320 відсутній підпис та не вказано ім`я водія прийняв/здав; у №№471315, 471319 відсутні дані про довіреність та не вказано особу, яка прийняла товар.

Суд відхиляє дані заперечення з наведених позивачем мотивів, а саме згідно з висновками Верховного Суду у постановах від 02.10.2018 №808/2524/17 і від 05.09.2019 №805/187/16 товарно-транспортна накладна не є первинним документом, який підтверджує здійснення господарської операції з купівлі-продажу товарів, та відповідно набуття права власності на нього, оскільки не відображає відомості про господарську операцію з купівлі-продажу товару, а відображає відомості про господарську операцію перевезення.

Суд вважає, що відсутність у товарно-транспортних накладних окремих реквізитів не спростовує поставку товарів з огляду на наявність на них відбитків Миколаївського портового елеватора про прийняття товару.

Податкова інформація, на яку здійснено посилання в акті перевірки, на переконання суду не є достатньою і переконливою для висновку про відсутність реального характеру господарських операцій та про недостовірність відомостей у первинних документах, складених по взаємовідносинам між позивачем і вищевказаними контрагентами. При цьому податкова інформація, на яку послався відповідач, не спростовує належне оформлення податкових накладних, виписаних контрагентами на користь позивача, і їх реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, що дає право на віднесення сум ПДВ до складу податковго кредиту.

Згідно з п. 3.12 акта (с. 52) перевіркою встановлено, що до складу податкового кредиту з ПДВ включено податкову накладну ТОВ "Ведекон" від 07.02.2018 №1 на суму ПДВ 125 грн., яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну, чим, за висновком відповідача, порушено п. 198.6 ст. 198 ПК України і завищено від`ємне значення на 125 грн.

Суд вважає цей висновок помилковим, оскільки п. 198.6 ст. 198 ПК України забороняє включення до податкового кредиту з ПДВ податкових накладних, які не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. Водночас п. 198.6 ст. 198 ПК України не забороняє включення до податкового кредиту з ПДВ податкових накладних, які зареєстровані з порушенням термінів реєстрації.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про відсутність зазначених в акті порушень і правомірність декларування ним спірних сум ПДВ, оскільки такі доводи позивача відповідають приписам ПК України і в достатній мірі підтверджені відповідними засобами доказування. Недостатність доказів і недоведеність відповідачем, на якого КАС України покладає тягар доказування правомірності прийнятого рішення, тих обставин, які стали підставою для його прийняття, вказують на неправомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, що є підставою для визнання його протиправним і скасування та задоволення позову.

З огляду на задоволення позову і відповідно до ст. 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 90, 139, 241-246, 250 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Задовольнити адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" повністю.

2. Визнати протиправними і скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 04.09.2018 №.

3. Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" з бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби судовий збір у сумі 30346,00 грн. (тридцять тисяч триста сорок шість гривень 00 копійок).

Позивач: Публічне акціонерне товариство

"Державна продовольчо-зернова корпорація України";

01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 1, .

Відповідач: Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби;

04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.А. Костенко