Справа № 500/2261/21
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2261/21

27 травня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця Яцишин Андрія Миколайовича третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна" про визнання протиправною та скасування постанови ВП №64808607 від 12.03.2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Приватного виконавця Яцишин Андрія Миколайовича, третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна", в якій просить визнання протиправною та скасування постанови ВП №64808607 від 12.03.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Яцишином Андрієм Миколаєвичем від 12.03.2021 відкрито виконавче провадження № 64808607 про примусове виконання виконавчого напису № 198 від 11.01.2021 виданого приватним нотаріусом ЖМНО Горай Олегом Станіславовичем, про стягнення з боржника ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна" коштів у розмірі 41581,40 грн. та виконавчий збір в сумі 4158,14 грн. Позивач вказує, що він зареєстрований та проживає у м. Тернополі, а виконавчим округом приватного виконавця Яцишином Андрієм Миколаєвичем є м. Київ, відтак відповідач не мав права здійснювати виконавчі дії поза межами свого виконавчого округу. Посилається на положення частини 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», де передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи, за місцезнаходження боржника юридичної особи, або за місцезнаходженням майна боржника.

Ухвалою від 22.04.2021 судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідачем 11.05.2021 подано відзив на позовну заяву у якому зазначено, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки дії приватного виконавця вчинені відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Відповідач зазначає, що приватний виконавець має право приймати виконавчі документи за місцезнаходженням грошових коштів боржника, у тому числі коштів, які знаходяться на рахунках боржника в банках та інших фінансових установах. Таким чином, оскільки до відповідача надійшов виконавчий документ у якому зазначено, що місцезнаходження майна боржника (коштів на рахунку) у межах виконавчого округу м. Києва, приватний виконавець правомірно відкрив виконавче провадження.

Ухвалою суду від 17.05.2021 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 27.05.2021 о 10:00 год.

Від позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Одночасно, було подано заяву про поновлення строку на звернення до суду з адміністративним позовом. Дана заява обґрунтована тим, що Позивач отримав копію оскаржуваної постанови від 12.03.2021 в приміщенні суду 15 квітня 2021 року, при врученні йому копії відзиву відповідача. Позивач зазначив, що про її існування йому було невідомо, тому строк звернення до суду був пропущений з поважних причин. Просив поновити строк оскарження постанови ВП №64808607 від 12.03.2021 року.

Відповідач та представник третьої особи явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечили. Причини неявки суд не повідомили.

Таким чином, з огляду на вжиття судом всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення належним чином сторін про наявність судової справи за їх участю та можливість реалізації ними права захисту у судовому порядку їх прав та інтересів, зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, а також враховуючи неявку в судове засідання відповідача та представника третьої особи, та відповідну заяву позивача про розгляд справи без його участі, - суд, у відповідності до положень частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, визнав за доцільне проводити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

11 січня 2021 року приватним нотаріусом ЖМНО Горай Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис № 198 щодо звернення стягнення з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна" коштів у розмірі 41581,40 грн. У виконавчому написі вказується, що ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором №008-19040-110613 від 11.06.2013, укладеним між ПАТ "Дельта Банк", право вимоги за яким перейшло на підставі Договору №142/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 26.01.2018 до ТОВ "Росвен Інвест Україна".

18 лютого 2021 року представником ТОВ "Росвен Інвест Україна" подано приватному виконавцю Яцишину А.М. заяву про примусове виконання виконавчого напису №198 від 11.01.2021, виданого приватним нотаріусом ЖМНО Горай Олегом Станіславовичем про стягнення із боржника з боржника ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна" коштів у розмірі 41581,40 грн. До заяви додано платіжне доручення про сплату авансового внеску, оригінал виконавчого напису № 198 від 11.01.2021 та завірену копію довіреності представника стягувача.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Яцишином Андрієм Миколайовичем, номер посвідчення 0052 від 20.06.2017 р. була винесена постанова від 12.03.2021 р. ВП № 64808607 про відкриття виконавчого провадження згідно виконавчого напису № 198 виданого приватним нотаріусом Жмно Горай Олегом Станіславовичем та звернуто з ОСОБА_1 стягнення в користь товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» 41 581 грн. 40 коп. та виконавчий збір основну винагороду приватного нотаріуса в сумі 4158,14 грн.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова винесена протиправно, всупереч вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому просить її скасувати.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. №1404-VIII (далі за текстом - Закон №1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З огляду на п.3 ч.1 ст.3 Закону №1404 відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону №1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1404-VIII виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Частиною 2 статті 24 Закону №1404 установлено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону №1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з ч.3 ст.26 Закону №1404 у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Суд враховує, що виконавчі округи і територіальні межі діяльності приватного виконавця встановлені ст.25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 р. №1403-VIII (далі за текстом - Закон №1403).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.25 Закону №1403 виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

З аналізу зазначених норм судом встановлено, що приватний виконавець наділений правом приймати до виконання виконавчі документи, якщо місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, місцезнаходженням боржника - юридичної особи або місцезнаходженням майна боржника є виконавчий округ у якому здійснює діяльність такий приватний виконавець.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру приватних виконавців України приватний виконавець Яцишин Андрій Миколайович здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі міста Києва, а ОСОБА_1 постійно проживає та працює в м. Тернополі, тому його місце проживання та робота не відноситься до виконавчого округу на території якого приватний виконавець Яцишин А. М. здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України, а виконавчий документ у виконавчому провадженні ВП № 64808607 від 12.03.2021 прийнято до виконання не за місцем проживання чи перебування позивача.

Крім цього, суд зазначає про те, що приватним виконавцем Яцишином А.М. в супровідному листі від 15.03.2021 та в постанові невірно зазначено місце проживання позивача - АДРЕСА_1 , хоча ОСОБА_1 по вказаному адресу ніколи не проживав, тому в цій частині вимоги дії приватного виконавця Яцишина А.М. є незаконні.

У відзиві на позовну заяву відповідач посилається на те, що позивач є власником рахунку, відкритого в ТзОВ «Росвен Інвест Україна», який розташований за адресою: м.Київ, бул. Вацлава Гавела,6, у межах виконавчого округу м. Києва.

Судом встановлено, що у виконавчому написі № 198 виданому 11.01.2021 приватним нотаріусом ЖМНО Горай Олегом Станіславовичем відсутня інформація щодо місцезнаходження майна боржника у межах виконавчого округу м. Києва.

Окрім того, у відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що стягувачем було надано заяву про примусове виконання рішення із зазначенням знаходження майна боржника (грошових коштів) - карткового рахунку № НОМЕР_1 від 11.06.2013 відкритого в ТзОВ «Росвен Інвест Україна», який розташований за адресою: м.Київ, бул. Вацлава Гавела,6.

Оцінюючи наявність у відповідача доказів знаходження у боржника майна в м. Києві суд враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Згідно з ч.1 ст.177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

З огляду на п.3.1 ст.3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 р. №2346-ІІІ (далі за текстом - Закон №2346) кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Пунктом 6.1 статті 6 Закону №2346 визначено, що банки мають право відкривати рахунки резидентам України (юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, фізичним особам), нерезидентам України (юридичним особам, представництвам юридичних осіб в Україні, інвестиційним фондам та компаніям з управління активами, що діють від імені таких інвестиційних фондів, фізичним особам).

Відповідно до п.6.3 ст.6 Закону №2346 порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом - власником рахунка.

Згідно з п.7.1. ст.7 Закону №2346 банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу) та кореспондентські рахунки.

На підставі п.10.3 ст.10 Закону №2346 учасниками платіжної системи в Україні мають право бути банк, що має банківську ліцензію Національного банку України, а також небанківська фінансова установа, яка має ліцензію Національного банку України на переказ коштів без відкриття рахунків, які уклали договори з платіжною організацією відповідної системи.

Зважаючи на п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001 р. №2664-ІІІ фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. Не є фінансовими установами (не мають статусу фінансової установи) незалежні фінансові посередники, що надають послуги з видачі фінансових гарантій в порядку та на умовах, визначених Митним кодексом України.

За визначенням, наведеним у статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 р. №2121-ІІІ, банк - юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків.

Відповідно до п.7 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2009 р. №492, умови відкриття рахунку та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом, і не повинні суперечити вимогам цієї Інструкції.

Договір банківського рахунку, договір банківського вкладу та договір рахунку умовного зберігання (ескроу) укладаються в письмовій формі (паперовій або електронній).

Таким чином, в контексті зазначених норм, як майно особи, можуть розцінюватися кошти, у тому числі в безготівковій формі, які зберігаються на рахунках у банках. При цьому доказом відкриття рахунку може бути письмовий договір банківського рахунку, договір банківського вкладу чи договір рахунку умовного зберігання (ескроу).

Судом встановлено, що матеріали виконавчого провадження №64808607 містить копію додаткового кредитного договору №008-19040-110613 від 11.06.2013 укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_1 .

Письмового договору банківського рахунку, договір банківського вкладу та договір рахунку умовного зберігання (ескроу) щодо відкриття ОСОБА_1 рахунку № №008-19040-110613 від 11.06.2013 в ТзОВ «Росвен Інвест Україна» матеріали виконавчого провадження №64808607 не містять.

Окрім того, суд враховує, що ТзОВ «Росвен Інвест Україна» є небанківською фінансовою установою, відомості про яку внесені до Державного реєстру фінансових установ.

Оскільки ТзОВ «Росвен Інвест Україна» є небанківською фінансовою установою, то не має права надавати банківські послуги і відкривати банківські рахунки, у зв`язку з чим у позивача відсутні будь-які банківські рахунки, відкриті саме у ТзОВ «Росвен Інвест Україна» та кошти на таких рахунках.

Таким чином, відповідачем не надано суду доказів того, що на час відкриття виконавчого провадження №64808607 та винесення оскаржуваної постанови, позивач мав у наявності майно в м. Києві, у тому числі й кошти на рахунках у банках. Більш того, відкриваючи виконавче провадження за місцезнаходженням коштів на рахунку боржника приватним виконавцем, всупереч вимогам ч.7 ст.26 Закону №1404, не накладено арешт на такий рахунок.

Таким чином, позовна вимога про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Яцишином Андрієм Миколаєвичем від 12.03.2021 відкрито виконавче провадження № 64808607 про примусове виконання виконавчого напису № 198 від 11.01.2021 виданого приватним нотаріусом ЖМНО Горай Олегом Станіславовичем, про стягнення з боржника ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна" коштів у розмірі 41581,40 грн. та виконавчий збір в сумі 4158,14 грн., підлягає задоволенню у повному обсязі.

При винесенні рішення суд враховує практику Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду від 31.03.2021 у справі № 380/7750/20.

Щодо пропущеного строку звернення до суду, зазначеного відповідачем.

У відповідності до частини першої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Предметом оскарження є постанова державного виконавця від 12.03.2021 ВП № 64808607 про відкриття виконавчого провадження, яку позивач отримала 15.04.2021 року.

Відтак, строк звернення до суду з даним позовом позивачем пропущено з поважних причин, такий поновлений судом та відкрито провадження у справі.

Щодо судових витрат, то згідно ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України такі відшкодовуються позивачу в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 255, 271, 287, 293, 295, підп.15 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову ВП № 64808607 від 12 .03.2021 про відкриття виконавчого провадження, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Яцишином Андрієм Миколайовичем у виконавчому провадженні ВП 64808607 при примусовому виконанні виконавчого напису № 198 виданим 11.01.2021 приватним нотаріусом ЖМНО Горай Олегом Станіславовичем.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Яцишина Андрія Миколайовича за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) грн. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31 травня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач:

- Приватний виконавець Яцишин Андрій Миколайович (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_3 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 );

третя особа:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна" (місцезнаходження/місце проживання: бульвар Врацлава Гавела, 6,м. Київ 126,03126 код ЄДРПОУ/РНОКПП 37616221) .

Головуючий суддя Подлісна І.М.