Справа № 400/2272/21
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2021 р. справа № 400/2272/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., у порядку письмового провадження, розглянув адміністративну справу

за позовомГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020

до відповідачаВідділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), пр-т Миру, 46/1, м. Миколаїв, 54056

проскасування постанови ВП № 64337147 від 30.03.2021 р.

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (надалі - позивач або ГУ ПФУ в Миколаївській області) звернулось з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (надалі -відповідач), в якому просить суд скасувати постанову відповідача від 30.03.2021 року ВП № 64337147 про накладення штрафу у розмірі 5 100,0 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не перевірив виконання рішення суду. За твердженням позивача, відсутні підстави вважати, що рішення суду не виконано без поважних причин, а тому накладення штрафу не відповідає нормам Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року № 1404-VIII (надалі - Закон № 1404). Окрім того, позивач посилається на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 24.01.2018 року у справі № 405/3663/13-а, згідно якого невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. За такого, застосування штрафу відповідно до ст. 75 Закону № 1404 є протиправним.

Відповідач подав відзив на позов, в якому вказав, що позивач не оспорює, а навпаки підтверджує, що сума доплати пенсії не виплачена в повному обсязі. Оскаржувана постанова винесена державним виконавцем вмотивовано, у законний спосіб та у відповідності до норм діючого законодавства, а тому є такою, що не підлягає скасуванню.

Суд відкрив провадження у справі з особливостями розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ відповідно до ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, суд розглянув справу у письмовому провадженні.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

02.02.2021 року головний державний виконавець Кусов Ю.С. відкрив виконавче провадження № 64337147 з виконання виконавчого листа № 400/952/19, виданого 18.06.2019 року Миколаївським окружним адміністративним судом (а. с. 17).

Згідно виконавчого листа, ГУ ПФУ в Миколаївській області зобов`язано провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 90 % грошового забезпечення відповідно до ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та відповідно до Розрахунку на пенсію починаючи з 01.01.2018 року.

Листом від 12.03.2021 року № 1400-0801-8/17382 ГУ ПФУ в Миколаївській області повідомило державного виконавця, що на виконання рішення суду ним 13.06.2019 року проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 вiдповiдно до покладених судом зобов`язань. Пiсля перерахунку розмiр пенсiї з 01.07.2019 року склав - 10 131,72 грн. Загальний розмiр доплати по перерахунку за рiшенням суду з 01.01.2018 року по 30.06.2019 року склав - 28 192,50 грн. Окрім того, відповідач вказав, що суму доплати за перiод з 13.06.2019 року по 30.06.2019 року у розмiрi 1 208,25 грн. стягувачу виплачено у липнi 2019 року. Сума 26 984,25 грн. (28 192,50 грн. - 1 208,25 грн.) буде виплачена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду" (надалі - Постанова № 649) (а. с. 18).

30.03.2021 року головним державним виконавцем Кусовим Ю.С. прийнято постанову про накладення штрафу на ГУ ПФУ в Миколаївській області на підставі статей 63, 75 Закону № 1404, у розмірі 5 100,0 грн. (надалі - Постанова). У Постанові державний виконавець, зокрема, вказав про невиконання боржником рішення суду в частині виплати перерахованої пенсії (а. с. 5 зворотній бік, 6).

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон № 1404.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 63 Закону № 1404, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 75 Закону № 1404, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є невиконання рішення суду без поважних причин.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

При цьому, умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Отже, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлений факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ст. 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з ст. 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України, порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України.

Відтак, виплата пенсійних платежів здійснюється виключно за рахунок коштів Державного бюджету України з відповідним бюджетним призначенням.

Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду врегульовано Постановою № 649.

Постанова № 649 була прийнята саме з метою врегулювання проблеми невиконання судових рішень органами ПФУ з підстав відсутності відповідного фінансового забезпечення.

Суд зазначає, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 року у справі № 640/5248/19 апеляційні скарги Кабінету Міністрів України та Пенсійного фонду України залишено без задоволення. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.11.2019 року змінено. Пункт 2 резолютивної частини рішення викласти у наступній редакції: "Визнати протиправними та нечинними пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду".

Нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду (ч. 2 ст. 265 КАС України).

Отже, до 22.07.2020 року Постанова № 649 була чинною і боржник (позивач) правомірно нею керувався. У той же час, після 22.07.2020 року відшкодування невиплаченої суми заборгованості може бути здійснено лише за наявності для цього відповідних фінансових ресурсів, а тому, визнання судовим рішенням нечинними п. 1 та 2 Постанови № 649 не може вважатися обставиною, що свідчить про невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

До позовної заяви позивач додав копію бюджету Пенсійного фонду України на 2019 рік, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 року № 14, відповідно до якого заплановані видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду становлять 100 000 000,0 грн. та копію бюджету Пенсійного фонду України на 2020 рік, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2020 року № 22, відповідно до якого заплановані видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду становлять 200 000 000,0 грн.

Наданими позивачем копіями Звітів про виконання бюджету Пенсійного фонду України за 2019-2020 роки підтверджується, що за 2019-2020 роки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду Пенсійний фонд України отримав з Державного бюджету України 100 000 000,0 грн. та 200 000 000,0 грн. відповідно, з яких витратив у 2019 році - 100 000 000,0 грн. та у 2020 році - 200 000 000,0 грн.

Отже, кошти, виділені з Державного бюджету України на погашення заборгованості за рішеннями суду, витрачені в повному обсязі.

Відповідно до бюджету Пенсійного фонду України на 2021 рік, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2021 року № 126, видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду становлять 360 000 000,0 грн.

Позивач повідомив про те, що ним внесені відомості щодо заборгованості за рішенням суду від 13.05.2019 року у справі № 400/952/19 до "Реєстру судових рішень" Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України та виконання зазначеного рішення суду буде проведене після відповідних бюджетних асигнувань.

На підставі зазначеного суд дійшов висновку, що причиною невиплати позивачем стягувачу суми 26 984,25 грн. за рішенням суду, є недостатність доходів Пенсійного фонду України, а саме коштів Державного бюджету України на фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, тобто існування об`єктивних причин, що не залежать від поведінки боржника у виконавчому провадженні.

Таким чином, обставини, які повідомило ГУ ПФУ в Миколаївській області свідчать, що невиплата у повному обсязі перерахованої пенсії за рішенням суду зумовлена не недбалістю позивача чи неналежним виконанням своїх обов`язків, а власне відсутністю фінансування витрат на виплату пенсій.

Верховний Суд у постанові від 18.06.2019 року у справі № 826/721/16 дійшов наступного правового висновку: " ... Враховуючи вищезазначене, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів." (https://reyestr.court.gov.ua/Review/82447026).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача про те, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, а відтак постанова від 30.03.2021 року ВП № 64337147 підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 287 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (пр. Миру, 46/1, м. Миколаїв, 54056, ) задовольнити.

2. Скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (пр. Миру, 46/1, м. Миколаїв, 54056, ) від 30.03.2021 року ВП № 64337147 про накладення штрафу.

3. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційні скарги на рішення у справах, визначених статтею 287 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд.

Суддя А. О. Мороз