Справа № 200/2928/21-а
Суддя: Ушенко С.В.
Дата ухвалення: 2021-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

01 червня 2021 р. Справа №200/2928/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Ушенка С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до Управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області (; 84302, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Поштова, буд. 5) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання протиправною бездіяльності щодо видачі на запит державного нотаріуса Першої Краматорської державної нотаріальної контори інформації про розмір недоотриманої ОСОБА_2 пенсії за період з 01.02.2015 по 08.11.2017 та зобов`язання надати державному нотаріусу Першої Краматорської державної нотаріальної контори Фареник О.О. довідку про суму пенсії, що належала пенсіонерові ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю за період з 01.02.2014 по 08.11.2017 в сумі 153 837,18 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24.03.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні).

Відповідно до позовної заяви позивач ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Донецьк Донецької області.

Нотаріусом Першої Краматорської державної нотаріальної контори Фареник О.О. 24.12.2020 видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за №2-3267, за яким ОСОБА_1 є спадкоємцем майна ОСОБА_2 , спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії у розмірі 437 327, 56 грн., належність якої померлому підтверджується листом Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області від 09.11.2020 № 0531-03-5/11311 (а.с. 11).

Листом від 03.03.2021 № 0531-02-8/4897 Управління Пенсійного фонду України в у м.Краматорську Донецької області на адвокатський запит представника позивача повідомило, що заборгованість по пенсії ОСОБА_2 за період з 01.02.2015 по 30.06.2020 складає 591164,74 грн.

Згідно статті 46 Закону України від 09.07.2003 №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не-більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Зазначено, що ОСОБА_2 відповідно до пункту 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, не вживав заходів, спрямованих на отримання належної йому суми пенсійних виплат та у зв`язку з цим не зміг отримувати вказані виплати, тобто реалізувати гарантоване Конституцією право. А саме не скористався правом звернення із заявою про поновлення виплати пенсії із урахуванням вимог чинного законодавства, в тому числі яке регулює забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб.

Враховуючи вимоги ст. 46 Закону №1058, залишок недоотриманої пенсії на 24.12.2020 у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , розраховується за три роки перед днем звернення за недоотриманою пенсією по місяць смерті включно з 23.12.2017 по 30.06.2020 та складає 421471,62 грн. (а.с. 14).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, з огляду на наступне.

Згідно частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг; публічно-правовий спір - спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (стаття 4 КАС).

З аналізу наведених норм права вбачається, що Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів. Не поширюють свою дію ці положення на правові ситуації, що вимагають інших юрисдикційних форм захисту від стверджувальних порушень прав чи інтересів.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Статтею 19 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

З аналізу вимог ЦПК України та КАС України можна зробити висновок, що не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб`єктом владних повноважень) як суб`єктом публічного права та суб`єктом приватного права, в якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи.

У такому випадку - це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного права.

Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-1V визначено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Таким чином, аналіз статей 1218, 1227 ЦК України свідчить, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що даний спір обумовлений порушенням приватного права позивача. Тобто, між сторонами існує спір про право, даний спір є приватно-правовим і не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, що виключає його розгляд за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №638/11604/19, № 642/6946/18, від 04.03.2020 у справі №219/11809/15-а.

Оскільки у даній справі спір за своєю суттю стосується отримання позивачем спадщини, такий спір має приватно-правовий характер і підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

За приписами з ч. 1 ст. 23 Цивільного процесуального кодексу України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне закрити провадження у даній справі та роз`яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства місцевим загальним судом.

Керуючись ст.ст. 205, 238, 239, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі № 200/2928/21-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачеві, що розгляд даної справи відноситься до юрисдикції місцевого загального суду за місцезнаходженням відповідача в порядку цивільного судочинства.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 1 червня 2021 року.

Суддя С.В. Ушенко