Справа № 120/5347/21-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2021-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

01 червня 2021 р. Справа № 120/5347/21-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Сало Павло Ігорович, перевіривши в м. Вінниці матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області (, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 17, м. Вінниця, 21016) про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

27.05.2021 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області, в якій позивачка просить суд:

- поновити її на державній службі, надавши рівнозначну посаду державної служби в Вінницькій районної державної адміністрації Вінницької області;

- стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16.04.2021 по день поновлення на роботі;

- покласти на відповідача обов`язок відшкодувати їй моральну шкоду в сумі 30000,00 грн.

Ознайомившись з вказаною позовною заявою та доданими до неї матеріалами, приходжу до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 належить залишити без руху з огляду на таке.

Частиною першою статті 171 КАС України передбачено, що після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

При цьому положення статей 160, 161 КАС України поширюються на всі випадки звернення до адміністративного суду з позовною заявою, а їх недотримання свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам закону.

1. Щодо строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас частиною п`ятою статті 122 КАС України визначено для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

У відповідності до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Ініційований позивачкою спір пов`язаний із звільненням особи з публічної (державної) служби і у справах цієї категорії для звернення до суду встановлено місячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як видно з матеріалів позовної заяви, рішення про звільнення позивачки з публічної (державної) служби оформлене розпорядженням Липовецької РДА від 25.03.2021 № 36-рк, згідно з яким позивачку звільнено з посади головного спеціаліста відділу житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, інфраструктури, енергетики та захисту довкілля Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області з 29.03.2021 у зв`язку з реорганізацією Липовецької РДА.

В силу приписів частини першої, другої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

У позовній заяві позивачка не ставить під сумнів дотримання вказаних вимог закону під час її звільнення з роботи та підтверджує той факт, що з 30.03.2021 позивачка не перебуває у жодних трудових відносинах та вважається безробітною.

Таким чином, незважаючи на те, що позивачка вже 30.03.2021 дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав та інтересів у зв`язку з незаконним, на її думку, звільненням, з позовом про поновлення на роботі позивачка звернулася до суду лише 27.05.2021, тобто з істотним порушенням встановленого законом місячного строку звернення до адміністративного суду.

Водночас той факт, що позивачка не заявляє позовних вимог про скасування розпорядження Липовецької РДА від 25.03.2021 № 36-к, а одразу просить суд поновити її на державній службі, вищезазначених висновків суду не змінює та не впливає на початок перебігу строку звернення до суду з цим позовом.

Адже, у відповідності до ч. 1 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Тобто в силу вимог закону належним способом захисту порушених прав працівника у зв`язку з його незаконним звільненням є визнання рішення про його звільнення незаконним і, вже як наслідок, поновлення такого працівника на попередній роботі.

Це додатково підтверджується правовою позицією, наведеною у постанові Верховного Суду від 13.08.2020 в справі № 821/3795/15-а. Зокрема, у пунктах 46-48 цієї постанови Верховний Суд зазначив, що за приписами частини першої статті 235 КЗпП України на орган, що розглядає трудовий спір, у разі з`ясування того, що звільнення працівника відбулось незаконно, покладається обов`язок поновлення такого працівника на попередній роботі (незалежно від скорочення посади, яку обіймав позивач).

Відтак, незалежно від позовних вимог, які фактично заявлені позивачкою, прийняттю судом рішення про поновлення позивачки на раніше займаній посаді обов`язково має передувати рішення про визнання протиправним та скасування рішення про її звільнення, тобто, у даному випадку, розпорядження Липовецької РДА від 25.03.2021 № 36-к.

Втім, позивачка пропустила строк звернення до адміністративного суду щодо оскарження такого розпорядження та, відповідно, поновлення на роботі (державній службі).

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, в силу положень ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Вказаних вимог позивачка не виконала та разом з позовною заявою не подала клопотання (заяву) про поновлення строку звернення до суду та докази поважності його пропуску.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, зокрема, чи подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

На думку суду, вищезазначені недоліки позовної заяви перешкоджають можливості відкриття провадження у справі та дають підстави для залишення позовної заяви без руху.

2. Щодо інших недоліків позовної заяви.

2.1. Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Тобто однією з вимог до позовної заяви є визначення змісту позовних вимог щодо відповідача або відповідачів, якщо у позовній заяві зазначено декілька.

Водночас зміст позову це звернена до суду вимога позивача про здійснення судом дій із зазначенням способу судового захисту, яка повинна узгоджуватися з положеннями статті 5 КАС України.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що вимога позивача про здійснення судом дій із зазначенням способу судового захисту повинна бути зазначена щодо конкретного відповідача. Така необхідність, зокрема, обумовлена тим, що спосіб захисту права, свободи чи інтересу має формулюватися позивачем максимально чітко та зрозуміло, а вимоги зобов`язального характеру повинні бути пред`явлені саме до відповідача із вказівкою на те, які дії повинні бути ним вчинені.

Як видно з позовної заяви, позивачка визначила відповідачем Вінницьку районну державну адміністрацію Вінницької області, тоді як була звільнена з посади головного спеціаліста відділу житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, інфраструктури, енергетики та захисту довкілля Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області на підставі розпорядження Липовецької РДА від 25.03.2021 № 36-к.

Отже, позивачка не заявила жодних позовних вимог до Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області, хоча, як вже зазначлося раніше, рішення суду про поновлення особи на раніше займаній посаді обов`язково має передувати рішення про визнання скасування рішення про її звільнення.

Наведене свідчить про неузгодженість позовних вимог із суб`єктним складом учасників справи та не відповідає приписам п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України.

Відтак, оскільки відповідачем за цим позовом вказано Вінницьку районну державну адміністрацію Вінницької області, яка не є роботодавцем позивачки, позивачці необхідно визначитись зі складом відповідачів, а також процесуальним статусом Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області, наприклад зазначити її як другого відповідача, заявивши до нього конкретні позовні вимоги.

Водночас суд звертає увагу, що згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на сьогодні Липовецька районна державна адміністрація Вінницької області як юридична особа не припинена, а лише перебуває в стані припинення, тобто може бути стороною в адміністративній справі.

2.2. Крім того, способи захисту прав та інтересів фізичної та юридичної особи у публічно-правовому спорі визначено частиною першою статті 5 КАС України, згідно з якою кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Наведене узгоджується з повноваженнями суду при вирішенні справи. Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Отже, для прийняття рішення про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії суд неодмінно повинен встановити факт його бездіяльності та констатувати її протиправний характер внаслідок порушення прав, свобод та інтересів позивача з боку відповідача-суб`єкта владних повноважень.

Водночас протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Разом з тим, заявлені позивачкою вимоги не відповідають вказаним приписам.

Так, згідно з прохальною частиною позовної заяви позивачка просить суд "поновити її на державній службі, надавши рівнозначну посаду державної служби в Вінницькій районної державної адміністрації Вінницької області".

Отже, фактично позивачка заявляє до суду вимогу про зобов`язання відповідача, а саме Вінницької РДА, до вчинення певних дій, але при цьому не пред`являє вимогу про оскарження індивідуального акта, визнання протиправним та скасування якого й зумовлює необхідність покладення судом певних обов`язків на суб`єкта владних повноважень з метою захисту порушених прав та інтересів позивача, або ж про визнання протиправною бездіяльності відповідача, допущеної щодо позивачка, і як наслідок, покладення на нього вищевказаного обов`язку.

У зазначеному вигляді заявлені позовні вимоги не відповідають положенням ч. 1 ст. 5 КАС України, а також не узгоджуються з повноваженнями адміністративного суду, визначеними у ч. 2 ст. 245 КАС України за результатами розгляду справи.

Ще більшої ваги такі недоліки набувають з огляду на положення ч. 2 ст. 9 КАС України, відповідно до яких суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, та в межах заявлених позовних вимог.

Відтак позивачці необхідно конкретизувати, який саме індивідуальний акт, чи які саме дії або бездіяльність відповідача (Вінницької РДА) позивачка вважає протиправними і такими, що порушують її права та законні інтереси, внаслідок яких позивачка звертається з позовом до суду саме до цього суб`єкта владних повноважень.

Висновки суду.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, 161 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи невідповідність поданого позову вимогам закону, позовну заяву ОСОБА_1 належить залишити без руху з наданням позивачці строку для усунення виявлених недоліків позовної заяви, про які зазначено в цій ухвалі.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 77, 160, 161, 169, 171, 245, 256, 293, 294 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

2. Встановити позивачці строк для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали, протягом 10 (десяти) днів з дня отримання її копії.

3. Копію ухвали надіслати позивачці для відома та виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Сало Павло Ігорович