Справа № 580/1002/21
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2021 року справа № 580/1002/21
14 годин 05 хвилин м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: судді Трофімової Л.В., за участі секретаря Безпалого А.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу №580/1002/21

за позовом Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» (вул. Полтавський Шлях, 192, м. Харків, 61098, ідентифікаційний код юридичної особи в ) [представник позивача не прибув]

до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) [відповідач не прибула]

про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання, прийняв рішення.

01.03.2021 Військовий інститут танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 , просить:

стягнути з ОСОБА_1 на користь Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» кошти у сумі 64711,75 грн на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання;

стягнути з ОСОБА_1 на користь Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» витрати із сплати судового збору.

Ухвалою від 06.04.2021 відкрито загальне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 22.04.2021. У зв`язку з поширенням коронавірусної інфекції та хворобою судді Черкаського окружного адміністративного суду Л.В.Трофімової з 19.04.2021 по 14.05.2021 включно засідання 22.04.2021 не відбулося, судове засідання призначено на 19.05.2021. Ухвалою від 19.05.2021 відкладено підготовче засідання на 27.05.2021. Ухвалою від 27.05.2021 закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті на 31.05.2021.

У обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29.01.2021 контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством оборони України, в особі начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» і відповідачем був достроково розірваний та відповідач був виключений із списків особового складу Інституту наказом начальника Університету (по стройовій частині) від 28.01.2021 № 18 через відмову від подальшого проходження служби на посадах офіцерського складу після закінчення навчання. Відповідно до пункту 1 (абз.6) Контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, укладеного між Міністерством оборони України, в особі начальника Інституту і відповідачем 20.07.2019, ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання «відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), у разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу». Відповідач був ознайомлений із розрахунком коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утримання під час навчання, про що свідчить її особистий підпис, проте добровільне відшкодування витрат на користь Інституту не відбувається у зв`язку з чим позивач звернувся до суду. Невідшкодування відповідачем на користь Міністерства оборони суми витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання, тягне за собою порушення економічних і оборонних інтересів держави. Представник позивача у судове засідання не прибула, 31.05.2021 звернулась із заявою про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не прибула, відзив на позовну заяву у встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк не надіслала, клопотання про продовження строку для подання відзиву суду не надала, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином (а.с. 29, 39, 42).

Згідно з частиною 4 статті 129 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі під час розгляду справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши повідомлені позивачем аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно частини 3 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, що має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Правовідносини щодо проходження громадянами України військової служби, навчання у вищих військових навчальних закладах врегульовано Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» у відповідній редакції (далі - Закон №2232-XII). Відповідно до положень частини 6 статті 2 Закону №2232-XII до видів військової служби належить, зокрема військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів). Згідно з пунктом 3 частини 1, частини 2 статті 24 Закону №2232-XII початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу-для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України. Статтею 25 Закону №2232-XII визначено, що підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів (частина 1). Порядок проведення підготовки громадян України для проходження військової служби на посадах осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу встановлюється Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, спільно з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки (частина 2). Відповідно до положень частини 5 статті 25 Закону №2232-XII з громадянами України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом 4 частини 2 статті 23 цього Закону. Частиною 10 статті 25 Закону №2232-XII визначено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «і», «и» частини 6 статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Судом встановлено, що 20.07.2019 між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України в особі Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» укладено Контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (далі Контракт) (а.с.3-4).

Згідно з копією витягу з наказу начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» від 28.01.2021 № 18 солдата ОСОБА_1 відраховано з числа курсантів у зв`язку з відмовою від подальшого проходження військової служби (а.с.5).

Відповідно до рапорта відповідача від 28.01.2021 ОСОБА_2 зобов`язувалась відшкодувати витрати пов`язані з навчанням (а.с.6 зворотній бік).

Згідно наказу від 31.07.2020 про зарахування курсантів інституту на наступний курс навчання (а.с.7) сума витрачених коштів за навчання солдата ОСОБА_1 з 01.08.2019 до 31.07.2020 складає 44390,04 грн.

Згідно довідок-розрахунків вартості навчання, вартості підготовки речовій службі, витрат на харчування, нараховане грошове забезпечення курсанта ОСОБА_1 з 01.08.2020 до 29.01.2021 становить відповідно: 3755,85 грн, 351,02 грн, 12136,32 грн та 4078,52 грн (а.с.7-8). Довідки містять підпис відповідача про ознайомлення.

Загальна сума витрат позивача, пов`язаних з навчанням відповідача становить 64711,75 грн (44390,04 грн + 3755,85 грн + 351,02 грн + 12136,32 грн + 4078,52 грн).

Відповідно до пункту 1 (абз.6) Контракту ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, у якому проходив військову службу (навчання), у разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу.

Підставою для прийняття наказу від 28.01.2021 № 18 зазначено рапорт солдата ОСОБА_1 про добровільне відшкодування витрат, пов`язаних з навчанням.

У зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі визначає Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964 (далі Порядок №964). Відповідно до пункту 3 Порядку №964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Згідно з пунктом 6 Порядку №964 витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю, зокрема, курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби, - за весь період навчання. Пунктом 7 Порядку №964 передбачено, що у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку. На виконання пункту 3 Порядку № 964 був виданий спільний наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534, яким затверджений Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, відповідно до якого у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу вищого навчального закладу. Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу вищого навчального закладу. У наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач вищого навчального закладу. Відшкодовані за утримання курсантів у вищому навчальному закладі кошти враховуються у кошторисних показниках спеціального фонду відповідних центральних органів виконавчої влади як власні надходження вищого навчального закладу та витрати на утримання курсантів.

Судом встановлено, що докази сплати/погашення або оскарження відповідачем зазначеної суми станом на день розгляду адміністративної справи чи подання зустрічного позову у матеріалах справи відсутні, тому відповідачеві належить відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з його утриманням у Військовому інституті танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» за період з 01.08.2019 до 29.01.2021 у сумі 64711,75 грн.

Згідно частини 4 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

У постанові Верховного Суду від 24.02.2021 у справі № 420/4661/19 (ЄДРСР 95110879) зазначено, що відповідно до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170 право укладання від імені Міністерства оборони України контракту про навчання делегується керівнику військового навчального закладу. Міністерство оборони України є уповноваженим органом, який здійснює функції держави у спірних відносинах, а Харківський національний університет Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба є бюджетною установою та утримується за рахунок коштів Державного бюджету України. Витрати, що відшкодовані за утримання у вищому навчальному закладі зараховуються до спеціального фонду державного бюджету на спеціальний рахунок Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба, виключно на утримання курсантів. Міністерством оборони України саме в особі т.в.о. начальника Харківського університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба и солдатом ОСОБА_1 був укладений контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, відповідно до якого відповідач зобов`язувався сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів та добровільно відшкодувати витрати пов`язані з його утриманням у вищому військовому закладі, в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу. Між Харківським національним університетом Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба Міністерства Оборони України та ОСОБА_1 виникли спірні правовідносини через невиконання останнім умов зазначеного контракту, тому у Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба Міністерства Оборони України є право звернутися до суду з позовом до відповідача про стягнення витрат за його утримання у навчальному закладі.

Пунктом 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги той факт, що відповідач погодився з умовами Контракту і був обізнаний про умови і наслідки невиконання, суд дійшов висновку, що заявлена до стягнення сума відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з утриманням відповідача у Військовому інституті танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» за період з 01.08.2019 до 29.01.2021 у сумі 64711,75 грн належить до сплати відповідачем, викладені у позовній заяві доводи позивачів є обґрунтованими та такими, що належать задоволенню.

Орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення ЄСПЛ у справі Suominen проти Фінляндії, № 37801/97, пункту 36, від 01.07.2003). Межі, до яких суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може різнитися залежно від природи рішення та оцінюватися у контексті обставин кожної справи (рішення ЄСПЛ у справі Ruiz Torija et Hiro Balani проти Іспанії, № 18390/91, пункту 29 від 09.12.1994).

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки позивачем не надано доказів понесених судових витрат пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, то відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 73-78, 90, 118, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» (вул. Полтавський Шлях, 192, м. Харків, 61098, ідентифікаційний код юридичної особи в ) відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання у сумі 64 711 (шістдесят чотири тисячі сімсот одинадцять) грн 75 коп.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень та з урахуванням пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

позивач: Військовий інститут танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» [вул. Полтавський Шлях, 192, м. Харків, 61098, ідентифікаційний код юридичної особи в ];

відповідач: ОСОБА_1 [ АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ].

Повне судове рішення складено 31.05.2020.

Суддя Л.В. Трофімова