Справа № 640/1953/21
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

31 травня 2021 року м. Київ № 640/1953/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого Бояринцевої М.А., при секретарі судового засідання Кравченку Я.В., розглянувши у підготовчому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО СМАРТ ПАУЕР"

до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРО СМАРТ ПАУЕР" звернулося до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 25.08.2020 № .

Ухвалою суду від 21.04.2021 відкрито провадження у справі.

В підготовчому засіданні 31.05.2021 суд поставив на обговорення клопотання відповідача про залишення позову без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду.

Представник відповідача підтримав подане через канцелярію суду клопотання та вказав, що Верховний Суд у постанові від 26.11.12020 у справі № 500/2486/19 зробив висновок про те, що для звернення до суду у разі застосування платником податків досудового порядку оскарження податкового повідомлення-рішення чи іншого рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов"язання встановлено один місяць від наступного дня після закінчення процедури адміністративного оскарження.

Представник позивача подав заяву про поновлення строку звернення до суду та зазначив, що звертаючись до суду Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРО СМАРТ ПАУЕР" керувалося усталеною практикою Верховного Суду, відповідно до якої у платника податків наявне право на звернення до суду протягом 1095 днів навіть після закінчення процедури адміністративного оскарження. Одночасно позивач вказав, що правильним було б застосовувати нову правову позицію в тих справах, в яких процедури адміністративного оскарження були розпочаті вже після сформування зазначеної позиції Верховним Судом, коли платники податків свідомо розпочинають процедуру адміністративного оскарження, знаючи, що строк звернення до суду після завершення процедури адміністративного оскарження становить місяць, а не 1095 днів, як було раніше. Також представник позивача вказала, що вона хворіла в грудні 2020 року, що позбавило можливості своєчасно звернутися до суду.

Вирішуючи питання щодо дотримання позивачем строків звернення до суду, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами проведення перевірки працівниками Головного управління ДПС у Харківській області складено акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні виробництва і обігу підакцизних товарів від 03.08.2020 №1084/20-40-32-01-08/42547705.

На підставі висновків акту перевірки Головним управлінням ДПС у Харківській області винесено податкове повідомлення-рішення від 25.08.2020 № , відповідно до якого ТОВ «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР» нараховано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 1 280 000 грн.

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його в адміністративному порядку.

Рішенням Державної податкової служби України від 23.11.2020 № 33239/6/99-00-06-02-06-06 залишено податкове повідомлення-рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Дане рішення отримане позивачем 02.12.2021.

До суду з даним позовом позивач звернувся 27.01.2021.

Загальні норми процедури судового оскарження в рамках розгляду публічно-правових спорів регулюються КАС України.

Частиною першою статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Отже, КАС України передбачає можливість установлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків. Такі спеціальні строки мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним строком звернення до адміністративного суду, визначеним частиною другою статті 122 цього Кодексу, а також скороченими строками, визначеними частиною четвертою статті 122 КАС України.

Відносини у сфері оподаткування, права та обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Спеціальною нормою, яка встановлює порядок оскарження рішень контролюючих органів, є стаття 56 ПК України. З її змісту вбачається, що у платника податків є право розсуду в обранні адміністративного та/або судового порядку оскарження такого рішення після його отримання. Обрання платником податків в першу чергу адміністративного порядку оскарження рішення не виключає можливості надалі звернутися до суду з відповідним позовом, що визнається досудовим порядком вирішення спору. Водночас якщо після отримання рішення контролюючого органу платник податків звертається до суду з позовом, його право на адміністративне оскарження такого рішення втрачається.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Відповідно до пункту 56.19 статті 56 ПК України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Згідно з висновками Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладених у постанові від 26.11.2020 у справі № 500/2486/19, пункт 56.19 статті 56 ПК України прямо встановлює строк для звернення до суду у разі застосування платником податку досудового порядку оскарження податкового повідомлення-рішення чи іншого рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання, і цей строк становить один місяць від наступного дня після закінчення процедури адміністративного оскарження.

З урахуванням наведеного та враховуючи, що позивачем оскаржено в адміністративному порядку спірне податкове повідомлення-рішення, суд бере до уваги позицію відповідача, що строк звернення до суду з даним позовом складає один місяць, який обчислюється з дати отримання рішення Державної податкової служби України.

Як встановлено судом, рішенням Державної податкової служби України від 23.11.2020 № 33239/6/99-00-06-02-06-06 отримане позивачем 02.12.2021, проте до суду з даним позовом позивач звернувся 27.01.2021.

Наведене свідчить, що позивачем пропущено строк звернення до суду.

Щодо клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з підстав існування судової практики, відповідно до якої строк для звернення платника податків із позовом до адміністративного суду становить 1095 днів і обчислюється з дня отримання платником податків рішення, що оскаржено, суд зазначає наступне.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 26.11.2020 у справі № 500/2486/19, Вищий адміністративний суд України з моменту набрання чинності ПК України спрямував судову практику вирішення питання тривалості строку звернення до суду з позовом про скасування податкових повідомлень-рішень, систематизувавши свої висновки в листі від 10 лютого 2011 року № 203/11/13-11, таким чином, що строк для звернення платника податків із позовом до адміністративного суду становить 1095 днів і обчислюється з дня отримання платником податків рішення, що оскаржено. Цей строк продовжується на час досудового врегулювання спору - процедури адміністративного оскарження відповідного рішення до контролюючого органу (від дня подачі скарги до моменту отримання рішення контролюючого органу за результатами її розгляду).

Надалі, ураховуючи внесені Законом № 3609-VI зміни до пункту 56.18 статті 56 ПК України, Вищий адміністративний суд України не змінив своєї позиції щодо наявності колізії між нормами пунктів 56.18 і 56.19 статті 56 ПК України та зауважив про необхідність її розв`язання у спосіб, викладений у листі Вищого адміністративного суду України від 10 лютого 2011 року № 203/11/13-11, а саме: строк для звернення до суду платника податків із вимогою щодо визнання протиправним рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання повинен визначатися за правилами пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України і становить 1095 днів із дня отримання такого рішення незалежно від того, чи скористалася особа своїм правом на досудове розв`язання спору шляхом застосування процедури адміністративного оскарження.

Водночас із 2011 року податкове законодавство зазнало численних змін, зокрема внесено зміни й до пункту 56.18 статті 56 ПК України Законом України від 24 жовтня 2013 року № 657-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо обліку та реєстрації платників податків та удосконалення деяких положень» і Законом України від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні».

Верховний Суд звернув увагу і на висновки Конституційного Суду України, викладені в Рішенні від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011, який визнав конституційними положення КАС України про скорочені строки звернення до адміністративного суду в разі попереднього використання можливостей досудового порядку вирішення спору, якими лише скорочено строки здійснення окремих процесуальних дій, а змісту й обсягу конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя не звужено. Наведені зміни не унеможливлюють ефективного розгляду судових справ, тому не суперечать Конституції України.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Від початку діяльності Верховного Суду (15 грудня 2017 року) перед ним не було поставлено правове питання застосування норм права в частині строку звернення до суду з вимогами про скасування податкових повідомлень-рішень після використання процедури адміністративного оскарження, що позбавляло Верховний Суд можливості здійснити аналіз застосування попередньої судової практики до нинішнього стану правового регулювання спірного питання і сформулювати правовий висновок задля забезпечення єдиної правозастосовної практики під час судового розгляду відповідних спорів.

Зміна підходів щодо питання тривалості строку звернення до суду в податкових спорах після використання процедури адміністративного оскарження відбулася саме з ухваленням Верховним Судом постанови від 11 жовтня 2019 року у справі № 640/20468/18. Водночас предметом спору у справі № 640/20468/18 було рішення контролюючого органу, яке не пов`язане з визначенням грошових зобов`язань.

Також Верховний Суд у постанові від 26.11.2020 у справі № 500/2486/19 вказав, що Верховний Суд у складі судової палати формулює висновок у розвиток і уточнення зазначеного підходу при оскарженні податкових повідомлень-рішень або інших рішень контролюючого органу про нарахування грошових зобов`язань. Проте зміна підходів до правозастосування в таких правовідносинах не була непередбачуваною.

Задля додержання принципу правової визначеності та забезпечення права на справедливий суд, які є елементами принципу верховенства права, зміна сталої судової практики, яка відбулася в бік тлумачення норм права щодо застосування коротших строків звернення до суду, може розглядатися судами як поважна причина при вирішенні питання поновлення строків звернення до суду в податкових правовідносинах, які виникли та набули характеру спірних до зміни такої судової практики.

Проте, як встановлено судом, процедура адміністративного оскарження спірного податкового повідомлення-рішення закінчилася вже після зміни правового підходу до застосування строків звернення до суду, а тому дані обставини не можуть бути підставою для поновлення строку звернення до суду.

Разом з тим, як на підставу для поновлення строку звернення до суду представник позивача також вказала, що у період з 27.11.2020 по 16.12.2020 адвокат Величко І.М. перебувала на лікарняному у зв`язку із захворюванням на COVID-19, що підтверджується листком непрацездатності та позитивним тестом.

21.12.2020 Величко І.М. отримано травму правої ноги, що зробило неможливим її вільне пересування протягом трьох тижнів без милиць, що підтверджується випискою ортопеда-травматолога. При цьому, представник позивача вказала, що від оформлення лікарняного вона відмовилась у зв`язку з неможливістю постійного відвідування лікарняного закладу для проходження оглядів і продовження лікарняного через ускладнення з пересуванням, враховуючи отриману травму.

При цьому, представник позивача зазначила, що у ТОВ «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР» відсутні штатні юристи, юридичні послуги надаються згідно договору про надання юридичних та аудиторських послуг № 020120-1ЛГ від 02.01.2020 з Адвокатським об`єднанням «ЛЕКС-ГРУП». Юридичне супроводження всіх податкових перевірок та подальшого оскарження результатів таких перевірок здійснюється адвокатом зазначеного об`єднання Величко І.М . Усі акти перевірок, податкові повідомлення-рішення та інші документи, пов`язані з податковими перевірками, передаються адвокату для узагальнення, формування правової позиції та подальшого оскарження.

Також представник позивача послалась на ті обставини, що Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 28 лютого 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

В період з 8 до 24 січня 2021 року в місті Києві, який було віднесено до "червоної зони", діяли посилені карантинні обмеження, у зв"язку з чим працівників офісу було переведено на дистанційну роботу для запобігання поширенню захворювання.

Разом з тим, суд зазначає, що у розумінні норм Кодексу адміністративного судочинства України, поважними причинами пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання вважаються об`єктивно непереборні обставини, які не залежали від волевиявлення особи, що звернулась із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та слугували дійсно істотними перешкодами чи труднощами в дотримання нею строків пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Таким чином, представником позивача під час розгляду справи наведено обставини, які свідчить про поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Згідно з частиною першою статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З урахуванням наведеного та враховуючи, що до суду позивач звернувся 27.01.2021 суд приходить до висновку про наявність правових підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду та відмову у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст. 121, 122 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про залишення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО СМАРТ ПАУЕР" без розгляду.

2. Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "ЄВРО СМАРТ ПАУЕР" строк звернення до суду.

Ухвала, відповідно до змісту ч. 2 ст. 256 та п. 5 ч. 1 ст. 294 КАС України, набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя М.А. Бояринцева