Справа № 140/4196/21
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2021-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання

27 травня 2021 року ЛуцькСправа № 140/4196/21
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Головатій І.В.,

за участю представників позивача Булат Ю.В., Міщук І.В.,

представника відповідача Мельник О.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання представника відповідача про закриття провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Адміністрація» до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Адміністрація» звернулося з позовом до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу від 08.04.2021 №1303/5 «Про задоволення скарги»; зобов`язання вчинити дії щодо поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів стосовно рішень про державну реєстрацію прав, які були скасовані наказом Міністерства юстиції України від 08.04.2021 №1303/5 «Про задоволення скарги», а саме: рішення від 11.04.2019 №№46429501, 46429904, прийняті приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Кухлевською М.В.; рішення від 26.03.2020 №51786605, прийняте державним реєстратором Виконавчого комітету Луцької міської ради Кучмою І.І.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено судовий розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження (а.с.44).

17.05.2021 через канцелярію суду представником відповідача подано відзив на позовну заяву та клопотання про закриття провадження у справі, яке обґрунтоване тим, що спірні правовідносини у справі пов`язані з необхідністю захисту права на об`єкти нерухомого майна, тобто права господарського, тому дана справа не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства (а.с.52-57).

17.05.2021 підготовче засідання відкладено на 14:30 27.05.2020 за клопотанням представників позивача про відкладення розгляду справи для подання відповіді на відзив та доводів на спростування клопотання про закриття провадження у справі.

Так, у відповіді на відзив, поданій до суду 24.05.2021, в заперечення клопотання про закриття провадження у даній справі позивач зазначив, що у межах цієї адміністративної справи вирішуватиметься виключно публічно-правовий спір щодо правомірності наказу Міністерства юстиції України №1303/5 від 08.04.2021, прийнятого на підставі висновку Колегії з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції. Відповідач помилково вважає, що даний спір пов`язаний із захистом права господарського, оскільки вимоги позовної заяви не є похідними від спору щодо такого майна, що підлягає розгляду в господарському суді, на розгляді господарського суду немає жодних спорів з такими вимогами, що виключає можливість вважати даний спір похідним від даного спору. Крім того, у позивача не має жодних спорів щодо даного майна ні з відповідачем, ні тим більше зі скаржником - ОСОБА_1 , за яким право власності на зазначений об`єкт ніколи не було зареєстровано. Отже, у спірних правовідносинах Міністерство юстиції України виступає як суб`єкт владних повноважень, який законом наділений владними управлінськими функціями щодо забезпечення процедури адміністративного оскарження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Крім того, позивач зазначив, що в межах розгляду даної справи адміністративний суд відповідно до визначених законом завдань адміністративного судочинства перевіряє дотримання процедури під час реалізації Міністерством юстиції України владних управлінських функцій щодо забезпечення адміністративного оскарження у сфері державної реєстрації. Звертає увагу на ту обставину, що у разі скасування судом рішення Мін`юсту за результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст забезпечує повторний розгляд такої скарги відповідно до порядку Порядку №1128 (п.17 Порядку №1128).

Також підкреслює, що предметом розгляду у справі не є оцінка дій державних реєстраторів щодо реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна. Спір у справі стосується виключно процедури розгляду Міністерством юстиції України скарги на дії державних реєстраторів. І тому, якщо спір стосується виключно здійснення державної реєстрації речового права, а не законності фактів, що були підставою для вчинення реєстраційних дій, то він не є спором про право та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства. У такому разі об`єднання в позовній заяві вимог про поновлення реєстраційних записів і скасування наказу Міністерства юстиції України не виключає адміністративної юрисдикції спору, оскільки поновлення реєстраційних записів є наслідком визнання незаконним і скасування такого наказу (а.с.159-163).

У підготовчому засіданні представник відповідача підтримала заявлене клопотання.

Представники позивача у підготовчому засіданні щодо закриття провадження у справі заперечували.

Заслухавши думку учасників справи та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18.12.2019 (справа №826/13961/17).

Як слідує з матеріалів справи, оскаржуване рішення Міністерства юстиції України від 08.04.2021 №1303/5 прийняте за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 15.03.2021.

Даним рішення скасовані:

рішення від 11.04.2019 №№46429501, 46429904, прийняті приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Кухлевською М.В. щодо відкриття розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на офісні приміщення, щодо яких в зазначеному реєстрі було відкрито розділ як на незавершене будівництво, та зареєстровано право власності на них за ОСОБА_2 , а також щодо погашення права власності МП «ЮЛА» на незавершене будівництво та закриття розділу на нього;

рішення від 26.03.2020 №51786605, прийняте державним реєстратором Виконавчого комітету Луцької міської ради Кучмою І.І., щодо проведення державної реєстрації переходу права власності від ОСОБА_3 до ТзОВ «Бізнес-Адміністрація» на офісні приміщення.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 04 вересня 2018 року у справі №823/2042/16, якщо позивач не був заявником стосовно оскаржених ним реєстраційних дій, які були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято спірне рішення, здійснено оскаржуваний запис.

Отже, спір носить приватноправовий характер, якщо позов подано особою, яка не була заявником щодо вчинення реєстраційних дій.

В даному випадку позивачем виступає ТзОВ «Бізнес-Адміністрація», за заявою якого було проведено державну реєстрацію права власності на офісні приміщення, і жодних доказів того, що між позивачем та ОСОБА_1 існує спір про право власності на вказані приміщення матеріали справи не містять.

Спір у даній справі стосується виключно процедури розгляду Міністерством юстиції України скарги на дії, вчинені державним реєстратором щодо ТзОВ «Бізнес-Адміністрація» за заявою самого товариства.

Отже, спір у даній справі є публічно-правовим та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Вирішуючи подане клопотання, судом також враховані висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 20.05.2019 у справі №826/9046/16, від 19.06.2019 у справі №826/9614/17 у аналогічних спорах.

З врахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 238, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у даній справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій

Ухвала суду в повному обсязі складена 01 червня 2021 року.