Справа № 300/1063/21
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2021-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2021 р. справа № 300/1063/21

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Тимощука О.Л.,

за участю:

секретаря судового засідання - Ткачук О.П.,

представниці позивача - Брезіцької М.В.,

представника відповідача - Дяківа Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області

до Відділу освіти Верховинської районної державної адміністрації

про стягнення капіталізованих платежів на суму 459 732,90 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області (надалі, також - позивач) через уповноваженого представника 22.03.2021 звернулося в суд з позовною заявою до Відділу освіти Верховинської районної державної адміністрації (надалі, також - відповідач, Відділ освіти Верховинської РДА), у якій просить стягнути з відповідача на користь позивача капіталізовані платежі на суму 459 732,90 грн.

Позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідач був страхувальником ОСОБА_1 , яка працюючи в Криворівнянській загальноосвітній школі І-ІІІ ступеня Відділу освіти Верховинської РДА, отримала професійне захворювання, про що складено акт розслідування професійного захворювання від 17.05.2002. У зв`язку із тим, що ОСОБА_1 як потерпіла на виробництві перебуває на обліку у Верховинському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області та отримує всі належні їй страхові виплати як особа з інвалідністю третьої групи професійного захворювання, керуючись приписами Порядку капіталізації платежів до Фонду соціального страхування України у випадках ліквідації страхувальників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №986 від 04.12.2019, з огляду на ліквідацію відповідача, позивачем проведено капіталізацію платежів для продовження страхових виплат протягом життя потерпілої. Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування направлено комісії з припинення відповідача заяву від 05.02.2021 №10-10/182 з грошовими вимогами на суму 459 732,90 грн, у якій позивач просив визнати та сплатити грошові вимоги та письмово повідомити про результати розгляду. Однак, зважаючи на протиправну бездіяльність Відділу освіти Верховинської РДА щодо сплати таких платежів та їх невизнання відповідачем, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.03.2021 відкрито провадження в даній справі, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на « 19» квітня 2021 року о 10:00 год (а.с.28-29).

У судовому засіданні 19.04.2021 представниця позивача заявила клопотання про відкладення розгляду справи з метою забезпечення ознайомлення представниці з матеріалами справи.

Представники відповідача при вирішенні заявленого клопотання поклались на розсуд суду, відтак судом таке клопотання задоволено та відкладено розгляд справи до 14:00 год 17.05.2021 (а.с.53-55).

Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на електронну адресу суду 17.05.2021 (а.с.60-62). У відзиві представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечив, зазначивши про те, що Порядком капіталізації платежів до Фонду соціального страхування України у випадках ліквідації страхувальників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №986 від 04.12.2019, на положення якого вказує позивач, передбачено можливість капіталізації платежів щодо страхувальників, які перебувають у процедурі банкрутства (пункт 1 Порядку №986). Враховуючи те, що відповідач ліквідовується за рішенням засновника, а не проходить процедуру банкрутства, вимоги позивача є явно безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах чинних правових норм.

Разом з відзивом на позовну заяву представником відповідача подано заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку із неможливістю забезпечити у судовому засіданні участь уповноваженого представника (а.с.64 та зворотна сторона).

Представниця позивача, яка завчасно та належним чином повідомлялася про розгляд справи, у судове засідання 17.05.2021 не з`явилася, причини такої неявки суду не повідомила.

Зважаючи на неявку представниці позивача та на заявлене представником відповідача клопотання, суд ухвалив відкласти розгляд справи на 27.05.2021 о 14:00 год (а.с.68-69).

У судовому засіданні 27.05.2021 представниця позивача надала суду відповідь на відзив від 26.05.2021 №10-08/802, у якій зазначила, що нормами Порядку №986 страхувальника зобов`язано проводити капіталізацію страхових виплат у всіх випадках ліквідації, а не тільки у випадку ліквідації внаслідок банкрутства, а тому, представниця доводи та висновки відповідача вважає необґрунтованими та такими, що позовних вимог не спростовують.

Під час судового розгляду справи представниця позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідач проти задоволення позову заперечив, повторно вказавши на обставини, викладені у відзиві на позов.

Суд, розглянувши відповідно до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження, заслухавши позиції сторін, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив такі обставини.

Відділ освіти Верховинської районної державної адміністрації 30.10.1997 зареєстрований у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та перебуває на обліку у Верховинському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківської області

Разом з цим, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Відділ освіти Верховинської районної державної адміністрації () з 15.01.2021 перебуває в стані припинення у зв`язку із ліквідацією.

Відповідно до акту розслідування професійного захворювання від 17.05.2002, при виконанні трудових обов`язків працівниця відповідача ОСОБА_1 отримала хронічне професійне захворювання (а.с.8 та зворотна сторона).

Згідно із випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги до довідки серії АБ №0036996 від 22.11.2017, ОСОБА_1 встановлена стійка втрата професійної працездатності у розмірі 25% та третя група інвалідності, без переогляду (а.с.9).

Постановою Верховинського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Івано-Франківської області від 22.04.2020 №0901/39/39/75 потерпілій ОСОБА_1 призначено щомісячну страхову виплату в розмірі 1628,18 грн з 01.03.2020 безстроково (а.с.10 та зворотна сторона).

Внаслідок оприлюднених у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про припинення з 15.01.2021 Відділу освіти Верховинської РДА, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 112, частиною 2 статті 1205 Цивільного кодексу України та Порядку капіталізації платежів до Фонду соціального страхування України у випадках ліквідації страхувальників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №986 від 04.12.2019, Верховинським відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Івано-Франківської області проведено капіталізацію платежів для продовження страхових виплат протягом життя потерпілої ОСОБА_1 , загальний розмір яких становить 459 732,90 грн.

Враховуючи наведене, позивачем направлено відповідачу заяву від 05.02.2021 №10-10/182 про визнання грошових вимог капіталізованих платежів у розмірі 459 732,90 грн та перерахунок зазначених коштів на рахунок Верховинського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Івано-Франківської області (а.с.18-21).

У відповідь позивачем отримано листа від 05.03.2021 №63-1/35 (а.с.23), у якому зазначено відповідачем про те, що у 2021 році на утримання відділу освіти Верховинської РДА кошти не передбачені, у зв`язку із ліквідацією останнього. Отже, відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 112 Цивільного кодексу України, відповідач не має спроможності перерахувати капіталізовані платежі в сумі 459 732,90 грн та, відповідно, не може визнати такі грошові вимоги.

Не погоджуючись із такою відмовою відповідача, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до пунктів 3, 10 частини 1 статті 1 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»: застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 №1105-XIV (надалі, також Закон №1105-XIV) визначені правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я.

Згідно зі статтею 3 Закону №1105-XIV основними принципами державного соціального страхування є, зокрема:

- обов`язковість страхування осіб відповідно до видів соціального страхування та можливості добровільності страхування у випадках, передбачених законом;

- державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх прав;

- обов`язковість фінансування Фондом витрат, пов`язаних із наданням матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, в обсягах, передбачених цим Законом;

- відповідальність роботодавців та Фонду за реалізацію права застрахованої особи на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за цим Законом.

Пунктом 1 частини 2 статті 15 Закону №1105-XIV визначено, що роботодавець зобов`язаний надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг згідно із цим Законом.

Приписами статті 4 Закону №1105-XIV визначено, що Фонд є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом і також є некомерційною самоврядною організацією, що діє на підставі статуту, який затверджується його правлінням.

Разом з тим, пунктом 5 частини 1 статті 11 Закону №1105-XIV передбачено, що джерелами формування коштів Фонду є капіталізовані платежі, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, які в силу пункту 1 частини 2 вказаної статті використовуються на виплату матеріального забезпечення, страхових виплат та надання соціальних послуг, фінансування заходів з профілактики страхових випадків, передбачених цим Законом.

З аналізу вказаних норм права вбачається, що підприємства у разі їх ліквідації не звільняються від фінансування Фонду соціального страхування від нещасних випадків шляхом внесення капіталізованих платежів.

Постановою Кабінету Міністрів України №986 від 04.12.2019 затверджено Порядок капіталізації платежів до Фонду соціального страхування України у випадках ліквідації страхувальників (надалі, також Порядок №986).

Так, відповідно до цього Порядку здійснюється капіталізація платежів до Фонду соціального страхування України у випадках ліквідації (зокрема у зв`язку з банкрутством) страхувальника (далі - платежі) для задоволення вимог, що виникли із його зобов`язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю застрахованим особам.

Пункт 2 Порядку №986 містить визначення терміну «капіталізація платежів», який означає визначення суми грошових зобов`язань страхувальника у випадку його ліквідації (зокрема у зв`язку з банкрутством), що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю застрахованим особам, які належить сплатити до Фонду соціального страхування України для забезпечення страхових виплат і витрат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності.

Капіталізація платежів проводиться щодо кожної застрахованої особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідних подальших платежів для забезпечення страхових виплат і витрат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. Під час капіталізації платежів враховуються заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати на догляд за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів, види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, одноразова допомога в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого, а також інші виплати, передбачені законодавством (пункт 3 Порядку №986).

Відповідно до пункту 4 Порядку, капіталізація платежів перед застрахованими особами або перед особами, визначеними у статті 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», розраховується на період, що визначається як різниця між середньою очікуваною тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та віком особи на момент її проведення, та обчислюється щодо кожного платежу таким чином: 1) щомісячні страхові виплати втраченого заробітку - з урахуванням середньомісячного заробітку та ступеня втрати професійної працездатності; 2) витрати на догляд за потерпілим відповідно до медичного висновку - згідно з нормами, встановленими нормативно-правовими актами; 3) витрати на забезпечення потерпілого автомобілем безоплатно чи на пільгових умовах, організацію та оплату навчання водінню автомобіля, а також на виплату компенсації на бензин (пальне), ремонт і технічне обслуговування автомобілів або на транспортне обслуговування - згідно з нормами, встановленими нормативно-правовими актами; 4) витрати на санаторно-курортне лікування - із розрахунку середньої вартості санаторно-курортної путівки: для осіб з інвалідністю I групи - щороку, для інших осіб з інвалідністю - не рідше одного разу на три роки.

Суми капіталізованих платежів відповідно до зазначених кредиторських вимог у випадках ліквідації страхувальника перераховуються робочому органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, у якому страхувальник перебуває на обліку.

Отже, наведеними нормами законодавства передбачено обов`язок страхувальника проводити капіталізацію для продовження страхових виплат особам, потерпілим на підприємстві, протягом їхнього життя.

Частина 1 статті 104 Цивільного кодексу України визначає, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Також статтею 105 Цивільного кодексу України встановлено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 112 Цивільного кодексу України у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у першу чергу щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом.

Згідно з частиною 3 статті 110 Цивільного кодексу України визначено, що якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа здійснює всі необхідні дії, встановлені законом про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом.

Частиною 2 статті 1205 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі ліквідації юридичної особи платежі, належні потерпілому або особам, визначеним статтею 1200 цього Кодексу, мають бути капіталізовані для виплати їх потерпілому або цим особам у порядку, встановленому законом або іншим нормативно-правовим актом.

У разі відсутності в юридичної особи, що ліквідується, коштів для капіталізації платежів, які підлягають сплаті, обов`язок щодо їх капіталізації покладається на ліквідаційну комісію на підставі рішення суду за позовом потерпілого.

Аналіз положень наведених правових норм дозволяє стверджувати, що капіталізація платежів здійснюється у всіх випадках ліквідації юридичної особи, а не лише у випадку ліквідації підприємства-банкрута, як помилково вважає відповідач.

Разом з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що наявне у пунктах 1 та 2 Порядку №986 уточнення стосовно банкрутства організації, а саме, визначення капіталізованих платежів як суми грошових зобов`язань страхувальника у випадку його ліквідації (зокрема у зв`язку з банкрутством) не передбачає процедуру банкрутства як єдину обставину, що зумовлює капіталізацію платежів. В даному випадку, прислівник "зокрема" вжито законодавцем з метою підкреслення, виділення, в даному випадку, "процедури банкрутства" з-поміж однотипного, та в жодному разі не застосовано для виключення ліквідації як окремої процедури припинення організації.

Як встановлено судом, потерпіла ОСОБА_1 перебуває на обліку у Верховинському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Івано-Франківської області та отримує щомісячну перераховану страхову виплату з 01.03.2020 в сумі 1 628,18 грн.

Відповідно до розрахунку капіталізованих платежів по Відділу освіти Верховинської районної державної адміністрації станом на 15.01.2021, загальний розмір платежів які повинен сплатити відповідач потерпілій становить 459 732,90 грн (сума щомісячної страхової виплати (1 628,18) х середню очікувану тривалість життя (23,53) х 12 місяців) (а.с.7).

Відповідачем будь-яких заперечень проти здійсненого позивачем розрахунку не надано та суми заявлених капіталізованих платежів не сплачено.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, з урахуванням приписів Закону №1105-XIV, якими покладено на відповідача, як страхувальника, обов`язок зі плати капіталізованих платежів, що виникли із зобов`язань відшкодувати шкоду, заподіяну життю і здоров`ю громадян, у випадку його ліквідації, а також враховуючи відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів, які б спростовували доводи позивача щодо наявності у відповідача заборгованості зі сплати капіталізованих платежів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд зазначає, що згідно із частиною 2 статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень, з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

З огляду на відсутність в матеріалах справи доказів понесення позивачем витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись статтею 129-1 Конституції України, статями 241-246, 250, 255, 295, підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Відділу освіти Верховинської районної державної адміністрації (код ЄДРПОУ - 02143488) на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ - 41315333) капіталізовані платежі на суму 459 732 (чотириста п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот тридцять дві) гривні 90 (дев`яносто) копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області, адреса: вул. А. Мельника, буд. 11, м. Івано-Франківськ, 76014, код ЄДРПОУ - 41315333;

відповідач: Відділ освіти Верховинської районної державної адміністрації, адреса: вул. І. Франка, буд. 21, смт. Верховина, Верховинський район, Івано-Франківська область, 78700, код ЄДРПОУ - 02143488.

Рішення складене в повному обсязі 01 червня 2021 року.

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.