Справа № 587/434/21
Суддя: Степаненко О. А.
Дата ухвалення: 2021-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 587/434/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., при секретарі Домненко Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції, підпорядкованої ГУНП в Сумській області, інспектора роти №2 батальйону УПП у Сумській області Рамільцевої Дар*ї Олегівни про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та визнання дій протиправними,
В С Т А Н О В И В :
У березні 2021 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, зазначаючи, що 1 березня 2021 року інспектором роти №2 1 батальйону УПП у Сумській області капралом поліції Рамільцевою ДО. було винесено постанову серії «ЕАН» №3852092 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. І ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 425 гривень. Зі змісту винесеної постанови вбачається , що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Рено Меган НОМЕР_1 , о 13 год. 45 хв. 1 березня 2021 року, рухаючись по вул. Шевченко м. Суми, порушив вимогу дорожнього знаку 4.2 Напрямок руху праворуч та повернув на вулицю Іллінська ліворуч та не надав до повного ознайомлення документи передбачені п 2.1 та п. 2.4 Правил дорожнього руху. Позивач вважав постанову, винесену 1 березня 2021 року серії «ЕАН» №3852092 незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки Правил дорожнього руху він не порушував і від пред`явлення документів на транспортний засіб не відмовлявся. У свою чергу дії інспектора Рамільцевої Д.О. при винесені постанови , позивач вважав повністю протиправними, оскільки після зупинки транспортного засобу відповідач, не ознайомивши позивача з правами і не розпочавши розглядати справу про адміністративне правопорушення , почала вимагати пред`явлення документів, які посвідчують особу, без законних на те підстав. Також відповідач зазначила, що позивач порушив ч. І ст. 122 КУпАП без розгляду справи та ознайомлення з матеріалами справи, а саме доказами , які передбачені ст. 251 КУпАП , чим з самого початку порушила принцип презумпції невинуватості, який висвітлено у рішенні КСУ від 23.12.2010 року у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 . В позові позивач зазначав, що він від пред`явлення документів не відмовлявся , а наполягав на тому, щоб відповідач вказала законну підставу для перевірки документів або почала розгляд справи відповідно до ст. 276,277,278,279 КупаП, на що відповідач ніяким чином не відреагувала і продовжувала наполягати на своїй незаконній вимозі, що підтверджується відеозаписом , знятим на «Iphone 12 256GB» , чим порушила Розділ 2 , п. 1, підпункти 1,2,3,6,7,8,9 та Розділу 4, п.2, підпункту 1,2,3 , п.3 Наказу МВС № 1179 від 09.11.2016, у якому зазначені основні вимоги до поведінки поліцейського і його обов`язки. Крім того, позивач вважав, що відповідач - інспектор поліції - не попередила його про те, що поліцейськими ведеться відеозапис з нагрудних камер. За весь час спілкування з відповідачем, як зазначав позивач, він наполягав на законній підставі для перевірки документів, отже, на його думку, діяв у межах ст. 60 Конституції України, де вказано , що ніхто не зобов`язаний виконувати явно злочинні розпорядження чи накази. Після розмови з позивачем відповідач, так і не вказавши законну підставу для перевірки документів, порадившись з іншим працівником поліції, склала постанову про притягнення його (позивача) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, хоча відповідачу було надано для ознайомлення паспорт громадянина України позивача. При цьому відповідач не представилась, чим порушила Розділ 3 п.8 Наказу МВС № 1395 від 07.11.2015, де у п. 8 зазначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП) . Посилаючись на ці обставини, позивач вважав постанову незаконною і просив скасувати її, визнавши дії відповідача ОСОБА_3 протиправними та закривши відносно нього адміністративну справу.

В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала, підтримавши свою позицію, викладену у відзиві на позов. При цьому відповідач пояснила, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Рено Меган НОМЕР_1 , о 13 год. 45 хв. 1 березня 2021 року, рухаючись по вул. Шевченко м. Суми, порушив вимогу дорожнього знаку 4.2 Напрямок руху праворуч та повернув на вулицю Іллінська ліворуч. Це порушення було вчинене безпосередньо перед машиною поліції і було очевидним, що також було зафіксовано на відеореєстратор патрульної поліції. Коли ОСОБА_1 зупинили у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху, останній на порушення положень п.2.4, 2.1 Правил дорожнього руху, не надав для перевірки належні документи, висував безпідставні вимоги і нав`язував спори. Протягом тривалого часу вона не могла отримати від позивача необхідних документів, який фактично відмовився їх надавати, і вимушена була винести відносно позивача постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Щодо іншого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, то позивача в цій частині вирішили не притягувати до відповідальності, вважаючи це правопорушення малозначним. Відповідач вважала, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності була складена нею у відповідності до чинного законодавства і просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача - Управління Державної автомобільної інспекції, підпорядкованої ГУНП в Сумській області, - в судове засідання не з*явився, про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду докази, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

З матеріалів справи вбачається, що 1 березня 2021 року інспектором роти №2 1 батальйону УПП у Сумській області капралом поліції Рамільцевою ДО. відповідачкою по справі - було винесено постанову серії «ЕАН» №3852092 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. І ст. 126 КупАП та накладено стягнення у розмірі 425 гривень. Зі змісту винесеної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Рено Меган НОМЕР_1 , о 13 год. 45 хв. 1 березня 2021 року, рухаючись по вул. Шевченко м. Суми, порушив вимогу дорожнього знаку 4.2 Напрямок руху праворуч та повернув на вулицю Іллінська ліворуч, чим порушив вимоги п. 33.4.2 Правил дорожнього руху, та не надав для повного ознайомлення документи, зазначені в п. 2.1 ПДР, чим порушив вимоги п. 2.4 а ПДР України.

Правопорушення було зафіксовано на службовий відеореєстратор Хіaоmі моделі Yi Car DVR та на відеореєстратор персональний мобільний моделі DMT1 ВМ0080. Сертифікат дослідження конструкції службового відеореєстратора Хіаоmі моделі Yi Car DVR. відеореєстратора персонального мобільного моделі DMT1 та відеозапис правопорушення додаються (додаток 1 та 2 відповідно).

Згідно п. 33.4.2 ПДР наказовий дорожній знак 4.2 «Рух праворуч» дозволяє рух лише праворуч.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» надає право поліцейським зупиняти транспортні засоби у разі порушення водієм ПДР.

Таким чином, зупинка транспортного засобу позивача працівниками поліції відбулася через порушення позивачем вимог ПДР.

Факт порушення вимог дорожнього знаку 4.2 Напрямок руху праворуч позивач не оспорював ні в позові, ні в судовому засіданні.

Відповідно до вимог п. 2.4 а ПДР водій механічного транспортного засобу на вимогу поліцейського повинен пред`явити для перевірки документи, зазначені у п. 2.1 ПДР, а саме: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та чинний страховий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Однак на законну вимогу працівника поліції позивач не надав для повного ознайомлення документи, зазначені в п. 2.1 ПДР, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор ВМ0080, а також на мобільний телефон самого позивача, відеозапис з якого він надав суду і який був досліджений в судовому засіданні. Таким чином, позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, якою передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

З наданих як відповідачем, так і позивачем відеозаписів вчиненого правопорушення, пояснень відповідачки в судовому засіданні, копії постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності вбачається, що відповідачка представилась позивачу, пред`явивши на його вимогу службове посвідчення, роз`яснила позивачу вимоги ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомила, що справу буде розглянуто на місці скоєння правопорушення. В оскаржуваній постанові також зазначено дата, час та місце розгляду справи; посада, спеціальне звання , прізвище, ім`я та по батькові особи, яка розглядає справу; час та місце скоєння правопорушення; норма закону, якою передбачена відповідальність за вчинене правопорушення; результати розгляду справи; постанова також містить роз`яснення порядку виконання постанови, наслідки невиконання постанови в добровільному порядку тощо. Крім того, в постанові зазначено про те, що відповідачем отримано копію постанови, роз`яснено його права, передбачені, зокрема, статтею 268 КУпАП, а також роз`яснено строки та порядок оскарження постанови, передбачені статтею 289 КУпАП ( ар.с.11).

Постанова складена на місці зупинки транспортного засобу, оголошена відповідачу, якому була вручена її копія.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного нормативного акту зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3,5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.І-З ст.122, ч.І ст.123, ст.ст. 124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу III Інструкції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з п. 9-10 розділу III Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 276 КУпАП та Інструкції відповідачем розглянуто справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення та, враховуючи характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 283 КУпАП, винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до п. 2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог Правил дорожнього руху, а також: а)пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР.

Відповідно до вимог п. 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту технічний талон); г) чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення), д) у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака Розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю» документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Частина 1 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З відеозапису з нагрудного відеореєстратора ВМ0080 вбачається, що позивач на законну вимогу поліцейського пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР, а саме: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та чинний страховий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відмовився, та під час розгляду справи про адміністративне правопорушення надавав відповідачу для ознайомлення лише паспорт громадянина України, фактично відмовившись від надання документів, визначених п. 2.1. Правил дорожнього руху. При цьому з відеозапису вчиненого правопорушення вбачається, що відповідачем позивачу неодноразово, на протязі тривалого часу( близько 30 хвилин) роз`яснювався його обов`язок виконати вимоги п. 2.1. Правил дорожнього руху, надавши поліцейському саме документи, визначені пунктом 2.1 Правил дорожнього руху, а не будь-які інші документи, чого позивачем не було зроблено. Натомість позивачем висувались неправомірні вимоги з приводу порядку розгляду справи, послідовності дій відповідача при розгляді справи, нав`язувались спори правового характеру, тощо. Такі дії позивача вірно були розцінені уповноваженою особою відповідачем по справі як порушення положень п.2.4 а) та 2.1. Правил дорожнього руху.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем було порушено положення п.2.4 а), 2.1 Правил дорожнього руху, що стало наслідком правомірного винесення відносно позивача обґрунтованої постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Такі дії інспектором поліції Рамільцевою Д.О. були вчинені відповідно до норм чинного законодавства, в межах наданих повноважень, та у визначений законом спосіб.

Таким чином, суд приходить до висновку, що на законних підставах було здійснено зупинку транспортного засобу позивача, після чого позивачу висунута законна вимога про перевірку у позивача документів, зазначених в п. 2.1 ПДР, а після фактичної відмови в наданні визначених документів розглянута справа про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова в справі про адміністративне правопорушення може бути залишена без змін лише в тому випадку, коли вона є законною та обґрунтованою, тобто прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права на підставі всебічного вивчення зібраних по справі доказів, їх аналізу, вірності оцінки та обґрунтованості виводів.

Оскаржувана постанова відповідає зазначеним вимогам закону.

Щодо посилань позивача на порушення закону, яке, на думку позивача, полягає у винесенні постанови на місці події без розгляду справи, слід зазначити таке.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" від 14.07.2015 № 596-VIII, який був прийнятий після винесення рішення Конституційним Судом України 26.05.2015 по справі № 5-рп/2015, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено скорочене провадження у справах про адміністративне правопорушення у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол, застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП.

Зміни до ст.258 КУпАП, якими надано можливість працівникам Національної поліції не складати протоколи про адміністративні правопорушення, та Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, якою урегульовано порядок оформлення адміністративних правопорушень саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, набрали чинності пізніше, ніж було прийняте вищевказане рішення Конституційного Суду України.

Отже, приписи рішення Конституційного Суду України по справі № 5-рп/2015 від 26.05.2015 повинні застосовуватись з урахуванням законодавчих змін, що відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, внесених Законом України від 14.07.2015 № 596-VІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху" та вищевказаною Інструкцією.

Не заперечуючи наявності у працівників органів Національної поліції повноважень виносити в окремих випадках постанову про адміністративне правопорушення без складення протоколу, слід врахувати, що правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинно компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення, оскільки протокол є, зокрема, не лише засобом фіксації вчинення правопорушення, а й доказом дотримання (недотримання) посадовою особою, яка його складає, процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Наданим обома сторонами відеозаписами правопорушення встановлено дотримання відповідачем процедури та правомірності розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченої ч. 1 ст. 126 КУпАП та Інструкцією № 1395, що передує винесенню постанови у справі про адміністративне правопорушення.

У рішенні від 26.05.2015р. по справі № 5-рп/2015 Конституційний Суд України наголошує на існуванні скороченого провадження у справах про адміністративні правопорушення (за окремими адміністративними правопорушеннями, чітко визначеними КУпАП), відповідно до якого фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника здійснюється безпосередньо на місці його вчинення.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280Кодексу.

Приписами ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 5 ст. 258 КУпАП передбачено, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вищевикладених роз`яснень Конституційного Суду України та норм КУпАП, відповідачем правомірно застосовано скорочене провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів, визначення яких міститься у ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення .

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення від ЕАН № 3852092 від 01.03.2021 року за формою та змістом відповідає вимогам закону, зокрема, ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тому підстав для її скасування суд не вбачає.

Під час розгляду справи відповідач інспектор поліції Рамільцева Д.О. - діяла у відповідності з законом, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому підстав вважати її дії протиправними немає.

Відповідач довів належними та допустимими доказами факт вчинення з боку позивача адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а відтак і правомірність оскаржуваної постанови,отже, підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Судові витрати залишаються за позивачем, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-11, 73, 74, 77, 243, 246, 286 КАС України, п. п. 2.4 а), 2.1 Правил дорожнього руху, суд

В И Р І Ш И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції, підпорядкованої ГУНП в Сумській області, інспектора роти №2 батальону УПП у Сумській області Рамільцевої Дар*ї Олегівни про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та визнання дій протиправними - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Сумський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя О.А.Степаненко