Справа № 640/13297/21
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2021-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

01 червня 2021 року м. Київ № 640/13297/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Катющенко В.П., вивчивши позовну заяву та додані до неї документи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Апарату Верховної Ради України (01008, м. Київ, вул. Грушевського Михайла, буд. 5) про визнання протиправним та скасування індивідуального акту, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 14.05.2021 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт - Розпорядження Керівника Апарату Верховної Ради України №139-к від 23.01.2020 про зарахування ОСОБА_1 за сумісництвом на посаду помічника-консультанта народного депутата України;

- зобов`язати Апарат Верховної Ради України прийняти рішення про зарахування ОСОБА_1 з 30.01.2020 за основним місцем роботи на посаду помічника-консультанта народного депутата України Марчука І.П. на час виконання його депутатських повноважень (патронатна служба).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.05.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з моменту отримання вказаної ухвали, шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

27.05.2021 до суду від представника позивача Яценка С.С. надійшла заява про усунення недоліків, у якій останній просить суд визнати причини пропуску строку (відмова у призначенні матеріального забезпечення датована травнем, сильні карантинні обмеження, вагітність та пологи) поважними та поновити право на звернення до адміністративного суду.

В обґрунтування заяви зазначив, позивач не мала доказів того, що її права порушені, до одержання офіційної відмови, яка містилася у листі голови комісії по соціальному страхуванню (а не іншої посадової особи Апарату Верховної Ради України). Вважає передчасними твердження суду про обізнаність позивача станом на 24.03.2021 про порушення прав, оскільки у клопотанні містились не підтверджені на той час твердження, адже питання ще перебувало на розгляді у Комісії по соціальному страхуванню. Окрім цього, звернув увагу на складну епідеміологічну ситуацію в Україні. До того ж, позивачка не могла приймати участь у погодженні правової позиції з огляду на те, що у останньої завершувався період вагітності.

Вивчивши заяву представника позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що ОСОБА_1 зараховано за сумісництвом на посаду помічника-консультанта народного депутата України на підставі розпорядження Керівника Апарату Верховної Ради України №139-к від 23.01.2020.

З даним позовом до суду ОСОБА_1 звернулась лише 14.05.2021.

При цьому, представник позивача у позовній заяві визнає, що строк для оскарження дій роботодавця сплинув 23.02.2020.

Представник позивача наполягає, що про порушення своїх прав позивачці стало відомо лише з листа голови комісії по соціальному страхуванню Апарату Верховної Ради України №2021/21 від 23.04.2021.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що предметом позову є саме скасування індивідуального акта про прийняття позивача на роботу, про існування якого позивачеві було відомо з дня зарахування останньої на посаду помічника-консультанта народного депутата України.

Суд акцентує увагу, що лист голови комісії по соціальному страхуванню Апарату Верховної Ради України № 2021/21 від 23.04.2021 щодо розгляду вказаною Комісією листка непрацездатності позивача (серія АЛГ № 911780 від 22.01.2021) не спростовує обставин обізнаності позивача про зарахування останньої на посаду помічника-консультанта народного депутата України з 30.01.2020.

Крім того, листом голови комісії по соціальному страхуванню Апарату Верховної Ради України № 2021/21 від 23.04.2021 повідомлено позивача, що питання визнання/невизнання останньої сумісником (зокрема на момент настання страхового випадку) у зв`язку з повідомленням про відсутність основного місця роботи перебуває за межами законодавчо визначених повноважень комісії.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про безпідставність посилань на відповідь голови комісії по соціальному страхуванню Апарату Верховної Ради України № 2021/21 від 23.04.2021 як обставину поважності причин пропуску строку звернення до суду з позовною вимогою про скасування розпорядження керівника Апарату Верховної Ради України № 139-к від 23.01.2020 про зарахування ОСОБА_1 за сумісництвом на посаду помічника-консультанта народного депутата України.

Суд звертає увагу, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому, дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Додатково суд звертає увагу і на практику Європейського суду з прав людини. У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії", суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У справі "Пономарьов проти України" Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Подана позивачем заява про поновлення строку не містить обґрунтувань причин та обставин, що були перешкодою звернутись до суду з позовом про оскарження розпорядження відповідача.

Суд звертає увагу, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким критеріям:

- це обставина або кілька обставин, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк і створювали об`єктивні перешкоди, які перешкоджали зверненню до суду;

- це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

- ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

- ці обставини підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

За змістом частин першої та другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Суд звертає увагу, що заява про усунення недоліків та додані до позовної заяви документи не містять доказів, які унеможливлювали звернення позивача до суду з даним позовом у межах місячного строку, у тому числі, і після його спливу 23.02.2020.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вказані позивачем причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом є неповажними, відповідно, у суду відсутні підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи, що судом визнано неповажними причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом, суд дійшов висновку, що позовну заяву разом з доданими до неї матеріалами слід повернути позивачеві.

Згідно з частиною восьмою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з даним позовом.

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена. Згідно частини першої статті 295 та частини першої статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII.

Суддя В.П. Катющенко