Справа № 600/2827/20-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2021-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпечені адміністративного позову

01 червня 2021 р. м. Чернівці Справа № 600/2827/20-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Левицький В.К., розглянув у порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Недобоївської об`єднаної територіальної громади в особі сільської ради Хотинської ради Чернівецької області про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Недобоївської об`єднаної територіальної громади в особі сільської ради Хотинської ради Чернівецької області, в якій позивач просить:

- визнати неправомірним та скасувати рішення Недобоївської сільської ради Хотинського району № 945/53/20 від 13.10.2020 р. про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,0091 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати Недобоївську сільську раду Хотинського району Чернівецької області прийняти рішення про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність розміром 0,0091 га, яка згідно генерального плану села являється невідмежованою частиною земельної ділянки, що закріплена за житловою будівлею по АДРЕСА_1 , для ведення особистого селянського господарства.

Позивач вп`яте подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить: накласти арешт на земельну ділянку в АДРЕСА_1 , площею 0,01 га, яка згідно генерального плану села Долиняни являється невідмежованою частиною земельної ділянки, що згідно генерального плану села прилягає до його власного житлового будинку по АДРЕСА_1 , і яка немає іншої адреси та кадастрового номеру.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали адміністративного позову, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 цієї статті Кодексу забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Перелік видів забезпечення позову встановлено ч. 1 ст. 151 КАС України, а саме: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (ч. 4 ст. 150 КАС України).

Пунктом 5 ч. 3 ст. 151 КАС України встановлено заборону щодо забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Судом встановлено, що предметом оскарження у справі № 600/2827/20-а є рішення Недобоївської сільської ради Хотинського району № 945/53/20 від 13.10.2020 р. про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,0091 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи необхідність вжиття обраних заходів забезпечення позову, позивач наголошує на необхідності накладення арешту на земельну ділянку в АДРЕСА_1 , площею 0,01 га, яка згідно генерального плану села являється невідмежованою частиною земельної ділянки, що закріплена за житловою будівлею по АДРЕСА_1 , для ведення особистого селянського господарства.

В обґрунтування заяви позивача вказує, що Недобоївською сільською радою Хотинського району вживаються всі заходи щодо не повернення йому частини подвір`я, у зв`язку із чим відповідач створює перепони у відновленні його права володіння спірною земельною ділянкою.

Вважає, що подібні дії Недобоївської сільської ради Хотинського району можуть ускладнити захист його порушених прав на згадану земельну ділянку або унеможливить виконання рішення суду.

Суд в чергове зауважує, що такий вид забезпечення позову як накладення арешту на земельну ділянку не передбачений ст. 151 КАС України.

Судом встановлено, що відсутні відомості та докази перебування у власності позивача земельної ділянки по АДРЕСА_1 , для ведення особистого селянського господарства, площею 0,01 га, що свідчить про відсутність на момент звернення з цією заявою доказів загрози завдання позивачеві шкоди.

Застосування судом обраного позивачем заходу забезпечення позову не може ґрунтуватись лише на доводах позивача про вірогідність вчинення відповідачем дій, припущеннях.

Крім того, позивачем не надано до суду доказів на підтвердження існування загрози або імовірності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Виходячи із наведеного, у випадку звернення сторони із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою.

Таким чином, із цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність будь-яких об`єктивних даних, з яких можливо зробити висновок, що до моменту ухвалення рішення в адміністративній справі існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, а захист цих прав, або інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення, чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Доводи позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову суд оцінює з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших осіб, які беруть участь в справі; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у випадку невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таким заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового розгляду.

Згідно з ч. 5 ст. 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 8 ст. 154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Виходячи з викладених позивачем обставин та вищенаведених положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Суд також звертає увагу позивача на положення ч. 1 та 2 ст. 44 КАС України, якими встановлено, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно ч. 3 ст. 44 КАС України учасники справи мають право, в т.ч.: подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 45 КАС України).

З урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема, у разі подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом (п. 1 ч. 2 ст. 45 КАС України).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 150, 151, 154, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Згідно ст. 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя В.К. Левицький