Справа № 640/28903/20
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2021 року м. Київ № 640/28903/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу
за позовом Головного управління ДПС у м. Києві
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сейлінс Солюшнс»
про стягнення податкового боргу
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС у м. Києві (далі також - позивач, ГУ ДПС у м. Києві) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сейлінс Солюшнс» (, адреса місцезнаходження: 01011, м. Київ, вул. Сергія Гусовського, 4-А) (далі також - відповідач, ТОВ «Сейлінс Солюшнс») про стягнення з усіх відкритих рахунків у банках, обслуговуючих відповідача, податкового боргу з податку на додану вартість на загальну суму 61 201 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю у відповідача податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 61 201 грн. Ця сума податкового боргу виникла у зв`язку з не сплатою Товариством сум самостійно задекларованих ним податкових зобов`язань з названого податку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження у справі №640/28903/20 за вказаним позовом та цю справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Надіслана на адресу ТОВ «Сейлінс Солюшнс» (01011, м. Київ, вул. Сергія Гусовського, 4-А), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, рекомендованим листом №844 копія цієї ухвали про відкриття провадження в силу положень ч. 4 ст. 124, п. 4 ч. 1 ст. 127 та ч. 6 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній станом на день вчинення відповідної процесуальної дії) вважається врученою відповідачу.

Таким чином, в розумінні процесуальних норм відповідач був належним чином повідомлений про відкриття провадження в адміністративній справі, а також про його процесуальні права та обов`язки, зокрема, про право подати до суду відзив на позов або заяву про визнання позову.

Однак у встановлений судом строк відповідач відзив на позов та жодні інші документи до суду не подав.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та прийняття рішення у справі по суті з огляду на наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сейлінс Солюшнс» (, адреса місцезнаходження: 01011, м. Київ, вул. Сергія Гусовського, 4-А) перебуває на обліку в ГУ ДПС у м. Києві як платник податків.

З текстів позовної заяви, довідки-розрахунку заявленої до стягнення суми боргу та витягу з інтегрованої картки платника податку на додану вартість за 2018 - 2019 роки (станом на 31.12.2029) вбачається, що розмір податкового боргу (недоїмки) відповідача перед бюджетом станом на день звернення позивача із цим позовом до суду становив 62 391 грн.

За даними контролюючого органу заявлена до стягнення сума податкової заборгованості (61 201 грн.) виникла у зв`язку з не сплатою відповідачем задекларованого ним у поданій податковій декларації з податку на додану вартість за звітний період серпень 2018 року податкового зобов`язання з названого податку.

Також суд встановив, що 05.10.2018 Головне управління ДФС у м. Києві виставило ТОВ «Сейлінс Солюшнс» податкову вимогу за №199563-17, відповідно до якої станом на 04.10.2018 за відповідачем обліковувався податковий борг з податку на додану вартість у сумі 61 201 грн.

Документальні докази оскарження та скасування в досудовому/судовому порядку цієї податкової вимоги сторони до суду не подали та про існування таких суд не повідомили.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі за текстом - ПК України), платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 54.1 ст. 54 ПК України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з абз. 1 п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В розумінні пп. 14.1.39 і пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України «грошове зобов`язання платника податків» - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності; «податковий борг» - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Також податкова вимога надсилається (вручається) коли платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.4 статті 59 цього Кодексу).

Підпунктом 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що «податкова вимога» - це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

В силу норми п. 59.3 ст. 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Згідно з п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Нормами п. 95.1 і 95.2 ст. 95 ПК України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі, однак не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Беручи до уваги наведені норми Кодексу та виходячи з обсягу встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що самостійне узгоджене відповідачем податкове зобов`язання з податку на додану вартість, але не сплачене до бюджету у встановлені законом строки, набуло статусу податкового боргу.

Станом на день розгляду справи в суді сторонами доказів сплати такої суми податкового боргу повністю або частково до суду не подано.

Згідно з п. 41.2 ст. 41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Відповідно до п. 20.1.34 ч. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Отже, беручи до уваги те, що податкову заборгованість у сумі 61 201 грн. відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив, та наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, а доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості станом на день розгляду цього спору не надано, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог контролюючого органу.

Відповідно до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 5 - 11, 12, 72 - 77, 90, 241-246, 250, 255, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сейлінс Солюшнс» (, адреса місцезнаходження: 01011, м. Київ, вул. Сергія Гусовського, 4-А) про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків у банках, що обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю «Сейлінс Солюшнс» (, адреса місцезнаходження: 01011, м. Київ, вул. Сергія Гусовського, 4-А), в дохід державного бюджету податковий борг з податку на додану вартість у сумі 61 201 грн. (шістдесят одна тисяча двісті одна гривня).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок