Справа № 520/91/21
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2021-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2021 р. Справа № 520/91/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Бартош Н.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2021, головуючий суддя І інстанції: Сліденко А.В., м. Харків, повний текст складено 04.02.21 по справі № 520/91/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив суд першої інстанції:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області яка полягає у не перерахунку, не нарахуванні та не виплаті пенсії ОСОБА_1 в розмірі 77% грошового забезпечення визначеного в довідках ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно наказу Міноборони від 28.07.2008 №377 з 01.09.2008, наказу Міноборони від 27.11.2013 №814 з 01.01.2014 та наказу Міноборони від 14.02.2017 №94 з 01.05.2017 протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області перерахувати, нараховувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію розмір якої обчислений в розмірі 77% грошового забезпечення визначеного в довідках ІНФОРМАЦІЯ_1 про грошове забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії з 01.09.2008, з 01.01.2014 та з 01.05.2017 відповідно до наказів Міноборони від 28.07.2008 № 377, від 27.11.2013 № 814 та від 14.02.2017 № 94, здійснити виплату суми перерахунку однією сумою починаючи з 01.09.2008, з 01.01.2014 та з 01.05.2017 з нарахуванням і виплатою компенсації втрати частини доходу з 01.09.2008, з 01.01.2014 та з 01.05.2017.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що предметом захисту в суді є інтерес позивача, який полягає в отриманні пенсії з 01.09.2008, з 01.01.2014 та з 01.05.2017 в розмірі 77% грошового забезпечення визначеного уповноваженим органом - обласним військкоматом в довідках про грошове забезпечення позивача для перерахунку пенсії з 01.09.2008, з 01.01.2014 та з 01.05.2017 відповідно до наказів Міноборони від 28.07.2008 № 377, від 27.11.2013 №814 та від 14.02.2017 №94 та отриманні суми пенсії з 01.09.2008, з 01.01.2014 та з 01.05.2017 без розстрочки або відстрочення виплати.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2021 року позов - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з приводу не перерахунку, не нарахуванні та не виплаті пенсії з 01.09.2008р. на підставі довідки Харківського обласного військового комісаріату від 28.04.2020р. про грошове забезпечення станом на 01.09.2008р., з 01.01.2014р. на підставі довідки Харківського обласного військового комісаріату від 28.04.2020р. про грошове забезпечення станом на 01.01.2014р., з 01.05.2017р. на підставі довідки Харківського обласного військового комісаріату від 28.04.2020р. про грошове забезпечення станом на 01.05.2017р.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) пенсію з 01.09.2008р. на підставі довідки Харківського обласного військового комісаріату від 28.04.2020р. про грошове забезпечення станом на 01.09.2008р., перерахувати та виплатити ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) пенсію з 01.01.2014р. на підставі довідки Харківського обласного військового комісаріату від 28.04.2020р. про грошове забезпечення станом на 01.01.2014р., перерахувати та виплатити ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) пенсію з 01.05.2017р. на підставі довідки Харківського обласного військового комісаріату від 28.04.2020р. про грошове забезпечення станом на 01.05.2017р., здійснивши платіж по виплаті суми перерахунку однією сумою із нарахуванням і виплатою компенсації втрати частини доходу з 01.09.2008р., з 01.01.2014р. та з 01.05.2017р.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (ідентифікаційний код - 14099344; місцезнаходження - 61022, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов.) на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Позов у решті вимог - залишено без задоволення.

Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2021 року по справі №520/91/21 в частині задоволених позовних вимог та ухвалити у відповідній частині постанову, якою відмовити ОСОБА_1 задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що з рішенням суду в частині задоволення позовних вимог не погоджується, вважає його необґрунтованим, незаконним, постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що підстав для перерахунку пенсій з виданням Наказу Міністром оборони України Про затверджену схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних Сил України №377 від 28.07.2008 року, немає. Крім того, зазначає, що 30.12.2013 року набрав чинності наказ Міністра оборони України Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних Сил України N 814 від 27.11.2013 року, яким визнано таким, що втратив чинність наказ Міноборони України від 28.07.2008 року № 377, а 14.02.2017 року наказом Міністра оборони України № 94 визнано таким, що втратив чинність наказ Міноборони України від 27.11.2013 року № 814, наказом Міністра оборони України № 90 від 01.03.2018 року визнано таким, що втратив чинність наказ Міноборони України від 14.02.2017 року № 94. Вказує, що на теперішній час накази Міністра оборони України №377, №814 та №94 є нечинними. Крім того, що стосується вимог про зобов`язання здійснити виплату пенсії однією сумою зазначає, що спосіб виконання дій, які має вчинити за рішенням суду суб`єкт владних повноважень, не визначений в спірних правовідносинах нормативно. У разі задоволення позову та набрання чинності рішенням суду про зобов`язання сплатити недоплачену частину пенсії перерахування недоплачених сум буде вважатися належним виконанням судового рішення, як у разі перерахування присудженої суми єдиним платежем, так і кількома платежами, а повним виконанням рішення суду буде сплата відповідачем всієї недоплаченої різниці. Кількість платежів у межах однієї суми коштів не порушує прав особи на соціальний захист у формі пенсійного забезпечення, адже метою судового захисту є спонукання владного суб`єкта до належного виконання адміністративних функцій у повному обсязі, що (у даному конкретному випадку) полягає у проведенні розрахунку за усією належною до одержання сумою пенсії. Отже, вважає, що ця позовна вимога є необґрунтованою та безпідставною. Щодо вимог вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплаті компенсації спрямовані на майбутнє та є передчасними, а тому не підлягають задоволенню. Зазначає, що у даному випадку, позивач просить нарахувати компенсацію на ще не виплачені суми пенсії, що не підпадає під визначення доходів, передбачених Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", за порушення строків виплати яких сплачується компенсація.

Представник позивача подав відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на помилковість позиції відповідача, яка викладена в апеляційній скарзі, просив апеляційну скаргу відповідача на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2021 року по справі №520/91/21 залишити без задоволення. Просив врахувати при прийнятті судового рішення по справі висновки Верховного Суду, які викладені в постанові від 15.10.2020 року у справі №240/11439/19, відповідно до яких право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Враховуючи неприбуття учасників справи в судове засідання призначене на 18.05.2021 року, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання на підставі положень ст.311 КАС України, колегія суддів ухвалила апеляційний розгляд справи по справи продовжити в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає апеляційному перегляду в частині задоволених позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходив публічну військову службу, звідки 18.10.2004р. звільнений у запас з посади старшого викладача тактики факультету ХВУ.

Пенсія заявнику призначена у порядку Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб як військовослужбовцю у відставці, яку виплачує Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області

За подіями набуття чинності наказами Міністерства оборони України від 28.07.2008р. №377, від 27.11.2013р. №814, від 14.02.2017р. №94 підвищення розміру пенсії заявника не проводилось, оскільки компетентними адміністративними органами, у тому числі і ПФУ, не було розпочато процедуру перерахунку.

Не погоджуючись із правомірністю таких діянь ПФУ, позивач оскаржив їх до суду, і рішенням від 19.03.2020 р. по справі №520/1331/2020 позов ОСОБА_1 було задоволено, визнано протиправною бездіяльність Пенсійного фонду України щодо не реалізації права ОСОБА_1 на перерахунок пенсії з дати виникнення права на нього без обмеження строком, а саме не підготовки списку для перерахунку пенсії стосовно ОСОБА_1 в зв`язку з набуттям чинності наказу Міноборони від 28.07.2008 р. № 377 та наказу Міноборони від 27.11.2013 р. № 814 та наказу Міноборони від 14.02.2017 р. № 94; зобов`язано Пенсійний фонд України надати повідомлення Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області про підстави для проведення перерахунку пенсії та про необхідність підготовки списку для перерахунку пенсії стосовно ОСОБА_1 в зв`язку з набуттям чинності наказу Міноборони від 28.07.2008 р. № 377 та наказу Міноборони від 27.11.2013 р. № 814 та наказу Міноборони від 14.02.2017 р. № 94.

На виконання зазначеного рішення суду Пенсійний Фонд України листом від 31.03.2020 р. повідомив Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області про підстави для проведення перерахунку пенсії та про необхідність підготовки списку для перерахунку пенсії стосовно позивача в зв`язку з набуттям чинності наказу Міноборони від 28.07.2008 р. №377, наказу Міноборони від 27.11.2013 №814 та наказу Міноборони від 14.02.2017 №94.

Головне управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області склало та надало до ІНФОРМАЦІЯ_1 список осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, зокрема і ОСОБА_1 .

Харківській обласний військкомат склав та надав до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідки про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку розміру пенсії з 01.09.2008 р., з 01.01.2014 р. та з 01.05.2017р. з урахуванням підвищення посадового окладу згідно вищезазначених наказів Міноборони.

Зазначені довідки Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області отримало, проте перерахунок пенсії позивачу не здійснило.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не перерахунку, не нарахуванні та не виплаті пенсії ОСОБА_1 в розмірі 77% грошового забезпечення, визначеного в довідках ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно наказу Міноборони від 28.07.2008 №377 з 01.09.2008, наказу Міноборони від 27.11.2013 №814 з 01.01.2014 та наказу Міноборони від 14.02.2017 №94 з 01.05.2017, звернувся до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з підтвердженості факту порушення суб`єктивного права позивача на отримання пенсії у належному розмірі бездіяльністю відповідача, а тому необхідним є обтяження останнього обов`язком провести перерахунок пенсії позивача на підставі відповідних довідок. Крім того, задовольняючи вимоги позивача в частині нарахування і виплати компенсації втрати частини доходу з 01.09.2008р., з 01.01.2014р. та з 01.05.2017р., суд першої інстанції виходив з того, що факт отримання позивачем виплат за пенсією (як регулярного щомісячного платежу) не у повному обсязі саме унаслідок вчинення протиправного волевиявлення владного суб`єкта зумовлює відсутність правових підстав для звільнення органу системи ПФУ від виконання обов`язку за ст.2 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати безвідносно до події виплати боргу.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно преамбули Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII від 09.04.1992 року (далі по тексту - Закон № 2262-XII) держава гарантує перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення.

Згідно з п.1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою КМУ №45 від 13.02.2008 року (далі Порядок № 45), перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-XII пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення військовослужбовців або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Підпунктом 1 пункту 5 постанови КМУ №1294 від 07.11.2007 року "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" (далі - Постанова № 1294) керівникам державних органів надано право у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, установлювати посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією постановою.

Наказом Міністра оборони України №377 від 28.07.2008 року "Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних Сил України" зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.08.2008 року за № 761/15452 (далі по тексту - Наказ № 377) затверджено схему розмірів посадових окладів за основними типовими посадами керівного та наукового складу офіцерів військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних Сил України.

Отже, оскільки Кабінет Міністрів України у вказаній вище постанові делегував право визначати розміри посадових окладів, зокрема, Міністру оборони України, то наказ останнього про встановлення таких окладів військовослужбовцям військових навчальних закладів є підставою для проведення перерахунку пенсій відповідним категоріям військовослужбовців у зв`язку з тим, що змінює розмір одної зі складових грошового забезпечення цих осіб.

Тобто, в даному випадку, в спірних правовідносинах зміна посадового окладу відбувалася на підставі приписів постанови КМУ №1294.

В силу п. 24 Постанови Правління Пенсійного Фонду України № 3-1 від 30.01.2007 року "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яка погоджена з Міністерством оборони і зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 року за №135/13402, Харківський обласний військовий комісаріат є уповноваженим структурним підрозділом Міністерства оборони України та відповідає за проведення перерахунку грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія на умовах і розмірах встановлених Законом № 2262-XII.

Відповідно до п. 24 Постанови Правління Пенсійного Фонду України №3-1 від 30.01.2007 року про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії.

Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії.

Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Після отримання зазначених довідок органи Пенсійного фонду України здійснюють перерахунок пенсій.

За змістом положень пункту 24 Порядку органи ПФУ не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм іншими органами довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у таких довідках.

Отже, з урахуванням наведеного вище, відповідач після отримання від Харківського обласного військкомату довідок про грошове забезпечення для перерахунку пенсій повинно було зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу в новому розмірі з 01.09.2008 року, з 01.01.2014 року та з 01.05.2017 року з урахуванням грошового забезпечення визначеного обласним військкоматом з урахуванням підвищення посадового окладу згідно наказу Міноборони від 28.07.2008 року №377, наказу Міноборони від 27.11.2013 року №814 та наказу Міноборони від 14.02.2017 року №94.

Відповідно ч.2 ст.51 Закону №2262-XII перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зобов`язано здійснити перерахунок розміру та виплату пенсії позивачу з 01.09.2008 року, з 01.01.2014 року та з 01.05.2017 року.

Стосовно доводів апеляційної скарги відповідача про те, що наказ Міноборони від 28.07.2008 року №377, наказ Міноборони від 27.11.2013 року №814 та наказ Міноборони від 14.02.2017 року №94 втратили чинність, колегія суддів зазначає наступне.

Так, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належить громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та 20.03.2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Виходячи із зазначеного у рішеннях Конституційного Суду України соціальні гарантії військовослужбовців та прирівняних до них осіб зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Отже, втрата чинності Наказу Міноборони №377 від 28.07.2008 року не є підставою для зменшення розміру пенсії позивачу, право на яке набуто ним з 01.09.2008 року.

Крім того, 30.12.2013 року набув чинності Наказ Міноборони № 814 від 27.11.2013 року "Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних Сил України (далі по тексту - Наказ № 814).

Наказом №814, окрім іншого, з метою впорядкування розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) та наукових установ Збройних Сил України було також затверджено нові схеми розмірів їхніх посадових окладів.

Отже, Наказ №814 є тотожним з наказом Міністра оборони України від 28.07.2008 №377 та є підставою для перерахунку пенсії позивачу з 01.01.2014 року. Даний наказ №814 втратив чинність 21.04.2017 року.

З 21.04.2017 року набув чинності наказ Міноборони №94 від 14.02.2017 року "Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних Сил України" (далі по тексту - Наказ № 94). (Наказ втратив чинність на підставі Наказу Міністерства оборони № 90 від 01.03.2018).

Наказом Міноборони № 94 від 14.02.2017 року , окрім іншого, з метою впорядкування розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) та наукових установ Збройних Сил України було також затверджено нові схеми розмірів їхніх посадових окладів.

Отже, Наказ Міністра оборони України №94 від 14.02.2017 року є підставою для перерахунку пенсії.

При цьому, колегія суддів наголошує, що матеріали даної справи не містять доказів здійснення відповідачем перерахунку та виплати пенсії відповідачем відповідно до наказу Міноборони від 28.07.2008 року №377, наказу Міноборони від 27.11.2013 року №814 та наказу Міноборони від 14.02.2017 року № 94.

Отже, втрата чинності Наказів Міноборони №377, №814 та №94 не є підставою для втрати права позивача на перерахунок пенсії, який не був проведений органом Пенсійного фонду та зменшення розміру пенсії позивача.

Відповідно доводи апеляційної скарги про те, що на теперішній час накази Міністра оборони України №377, №814 та №94 є нечинними, а також доводи апеляційної скарги про те, що накази Міністра оборони України №377, №814 та №94 приймалися відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294, яка втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 з урахуванням змін, внесених постановами Кабінету Міністрів України №1052 від 27.12.2017, №103 від 21.02.2018, колегія суддів, з урахуванням наведеного вище, вважає необґрунтованими та такими, що не впливають на вирішення даної справи по суті.

Згідно з ч.1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано до суду належних доказів відсутності обов`язку щодо здійснення перерахунку розміру пенсії позивача відповідно до наказів Міноборони №377 від 28.07.2008 року, № 814 від 27.11.2013 року, №94 від 14.02.2017 року.

Стосовно посилання скаржника на правові позиції Верховного Суду, які викладені в постанові від 03.04.2018 по справі №592/11328/17 та від 03.05.2018 по справі №638/13960/17, то колегія суддів зазначає, що вказані рішення суду касаційної інстанції не підлягають врахуванню в межах даної справи, оскільки предмет спірних правовідносин у даній справі є відмінним від предмету спірних правовідносин у наведених справах, які були предметом перегляду суду касаційної інстанції.

Враховуючи наведене вище, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з приводу не перерахунку, не нарахуванні та не виплаті пенсії з 01.09.2008р. на підставі довідки Харківського обласного військового комісаріату від 28.04.2020р. про грошове забезпечення станом на 01.09.2008р., з 01.01.2014р. на підставі довідки Харківського обласного військового комісаріату від 28.04.2020р. про грошове забезпечення станом на 01.01.2014р., з 01.05.2017р. на підставі довідки Харківського обласного військового комісаріату від 28.04.2020р. про грошове забезпечення станом на 01.05.2017р.

Колегія суддів зазначає, що обираючи спосіб захисту порушеного права, слід врахувати положень статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Відтак, для належного відновлення порушеного права позивача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) пенсію з 01.09.2008р. на підставі довідки Харківського обласного військового комісаріату від 28.04.2020р. про грошове забезпечення станом на 01.09.2008р., перерахувати та виплатити ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) пенсію з 01.01.2014р. на підставі довідки Харківського обласного військового комісаріату від 28.04.2020р. про грошове забезпечення станом на 01.01.2014р., перерахувати та виплатити ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) пенсію з 01.05.2017р. на підставі довідки Харківського обласного військового комісаріату від 28.04.2020р. про грошове забезпечення станом на 01.05.2017р., здійснивши платіж по виплаті суми перерахунку однією сумою.

Наведений вище висновок також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 03.05.2018 року по справі №638/13960/17.

При цьому, щодо доводів апеляційної скарги про необґрунтованість та безпідставність вимог позивача про зобов`язання відповідача здійснити виплату суми перерахунку пенсії однією сумою, то колегія суддів зазначає, що в даному випадку здійснення платежу по виплаті суми перерахунку однією сумою є фактично способом захисту прав позивача, оскільки по - перше вказані суми повинні були вже виплачені позивачу і відповідно громадянин має право отримати одразу всю суму на виконання рішення суду, а по - друге це буде фактично порядком виконання рішення суду, відповідно до ч.6 ст.246 КАС України, з огляду на спір щодо порядку виконання судового рішення.

Разом з тим, щодо задоволених судом першої інстанції вимог позову в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати і виплати ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу з 01.09.2008 р., з 01.01.2014 р. та з 01.05.2017 р., то колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно зі ст.1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" 19 жовтня 2000 року N 2050-III (далі по тексту - Закон №2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до ст.2 Закону №2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно зі ст.3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Статтею 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" визначено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Пунктом 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі по тексту - Порядок №159) передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Згідно з п.3 Порядку №159, компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: - пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат); - соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); - стипендії; - заробітна плата (грошове забезпечення).

Відповідно до п.4 Порядку №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Тобто, компенсації підлягають нараховані грошові доходи, зазначені у п.3 Порядку, разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, у разі затримки їх виплати на один і більше календарних місяців.

Таким чином, компенсація нараховується та проводиться при виплаті доходу, тобто право на компенсацію позивач набуває в момент отримання доходу.

Отже, нарахування та виплата суми пенсії ставить первинною подією щодо компенсації втрати частини пенсії, яка нараховується та виплачується, відповідно, після та за результатом нарахування та виплати основної суми пенсії, а тому вимоги позивача про зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити йому компенсації втрати частини доходу з 01.09.2008, з 01.01.2014 та з 01.05.2017 є передчасними за відсутності підстав вважати, що право позивача на отримання компенсації при виплаті пенсії буде порушене відповідачем, а тому відповідно суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про задоволення вказаних вимог позову.

Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постановах від 10.07.2018 р. по справі №404/6317/16-а, від 25.10.2018 р. по справі №420/1410/17, від 10.02.2020 р. по справі №134/87/16-а, від 23.12.2020 року по справі №807/1525/16, від 04.03.2021 року по справі №520/34/17.

Щодо доводів представника позивача, зазначених ним у відзиві на апеляційну скаргу, в обґрунтування вимог про зобов`язання відповідача нарахувати і виплати позивачу компенсацію втрати частини доходу з 01.09.2008р., з 01.01.2014р. та з 01.05.2017р. з посиланням на правові позиції Верховного Суду, викладені у постанові від 30.09.2020 року по справі №280/676/19 та у постанові від 15.10.2020 року по справі №240/11439/19, з вимогою врахувати останнє рішення суду касаційної інстанції при прийнятті рішення, то колегія суддів вважає, що з огляду на приписи ч.5 ст.242 КАС України, а також враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року в справі №755/10947/17 відповідно до якої під час вирішення тотожних спорів суди мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду, врахуванню в межах даної справи підлягають наведені вище саме судом апеляційної інстанції правові позиції Верховного Суду.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справ.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч.2 ст.317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до частково неправильного вирішення справи, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково, скасувавши оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання відповідача нарахувати і виплати позивачу компенсацію втрати частини доходу з 01.09.2008р., з 01.01.2014р. та з 01.05.2017р. з прийняттям в цій частині нового рішення, яким у задоволенні позову належить відмовити. В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Оскільки, відповідно до п.3 ч.6 ст.12 КАС України справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, і дана справа відноситься до справ незначної складності, а також враховуючи те, що дана справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно вказане рішення (постанова) суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 325, 328, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2021 по справі №520/91/21 - скасувати в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати і виплати ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу з 01.09.2008р., з 01.01.2014р. та з 01.05.2017р.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло Н.С. Бартош