Справа № 520/5756/21
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

31 травня 2021 р. справа №520/5756/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Старосєльцевої О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду по справі за позовом ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник, громадянин) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про: 1) визнання протиправним та скасування рішення відділу перерахунків пенсій №6 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області () від 27.10.2020 року №4111; 2) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії з 01.01.2014 по 02.08.2014 у відповідності до ч.4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 8-ми (восьми) мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю з 01.01.2014 по 02.08.2014 у відповідності до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи із мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та провести відповідні виплати, з урахуванням раніше сплачених сум, -

встановив:

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2021р. позов було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків в оформленні матеріалів позову у 5 днів з дня вручення копії ухвали про залишення позову без руху. Встановлено, що способом усунення недоліків є подання до суду - заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

Вказану ухвалу суду від 12.05.2021р. позивачем отримано 20.05.2021р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Усуваючи недоліки позову, заявник подав процесуальний документ, де виклав незгоду із ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2021р. щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з посиланням на неоднозначну позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 31.03.2021 року по справі №240/12017/19, оскільки 09.04.2021 року суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Коваленко Н.В. та Железного І.В. висловлено окрему думку, якою на думку позивача, підтверджено його позицію про звернення ним до суду з даним позовом у строк, передбачений ст. 122 КАС України. В інакшому випадку, позивач вважає, що його право на судовий захист буде обмежено.

Розглянувши подану заяву, в якій представник позивача стверджує про відсутність пропущеного строку звернення, суд дійшов до наступних висновків.

Як вже зазначено раніше в ухвалі Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2021р., Верховним Судом у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021р. по справі № 240/12017/19 було сформульовано останню у часі правову позицію з приводу строку звернення до адміністративного суду у спірних правовідносинах.

Відповідно до ч. 2 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Верховного Суду від 31.03.2021р. по справі № 240/12017/19 чітко указано: "п.24.Верховний Суд наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. п.25.Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

32При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись». п.33. Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. п.34 Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок. п.35. Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19). п.36. В свою чергу, суд наголошує на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових. п.37. Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву. п.39. Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав звертає увагу на те, що таке обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом «Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt», згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує. п. 43. З урахуванням наведеного, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав вважає за необхідне відступити від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 (касаційне провадження № К/9901/1313/18) щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18) та дійшла такого висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії: 1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів. 2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо. 44. Відтак, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що отримання позивачем листа відповідача від 08.11.2019 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 5 років після отримання пенсії за серпень 2014 року.".

Окружний адміністративний суд відзначає, що постанова Верховного Суду від 31.03.2021р. по справі № 240/12017/19 була ухвалена в ідентичному спорі.

За правилами вирішення правових колізій та силою судових актів Верховного Суду окремі думки суддів (зокрема і суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Коваленко Н.В. та Железного І.В. від 09.04.2021 року у справі №240/12017/19) не можуть бути поставлені вище за правові висновки постанови Верховного Суду від 31.03.2021р. по справі №240/12017/19.

До того ж окружний адміністративний суд зважає, що правові висновки постанови Верховного Суду від 31.03.2021р. по справі № 240/12017/19 є послідовним подальшим розвитком правових позицій постанови Великої Палати Верховного Суду від 24.12.2020р. у справі №510/1286/16-а.

Підстав для неврахування правових висновків постанови Великої Палати Верховного Суду від 24.12.2020р. у справі №510/1286/16-а та постанови Верховного Суду від 31.03.2021р. по справі №240/12017/19 під час відправлення правосуддя у межах справи №520/5756/21 Харківський окружний адміністративний суд не знаходить.

Доводи заяви позивача від 24.05.2021р., висновків ухвали Харківського окружного адміністративного суду від від 12.05.2021р. не спростовують, оскільки всі обґрунтування з приводу відсутності пропуску строків звернення позивача до суду з вказаним позовом пов`язані лише з незгодою щодо позиції постанови Верховного Суду від 31.03.2021р. по справі № 240/12017/19.

Аргументів поважності пропуску строків звернення до суду, а також доказів існування перепон у своєчасному вчиненні процесуальної дії подана заява не містить.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позов подано із пропущенням строку звернення до адміністративного суду.

На виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 12.05.2021р., позивач доказів поважності причин пропуску строків звернення до суду не надав.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені ст.123 КАС України.

Так, частиною 1 ст. 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною 3 ст. 123 КАС України встановлено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

У силу ч.6 ст.161 КАС України матеріали позову повинні містити заяву про поновлення пропущеного строку на звернення до суду та докази поважності причини пропуску строку на звернення до суду.

Підсумовуючи викладене, суддя вважає, що позов заявника оформлений неналежно, після збігу наданого судом строку на усунення недоліків в оформлення позову дефекти залишились невиправленими, позивачем було порушено шестимісячний строк звернення до суду з вказаним позовом, але на виконання вимог ухвали суду від 12.05.2021р. позивач належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження поважності причин пропуску строків звернення до суду не надав.

Отже вимоги ухвали про залишення позову без руху заявником не виконані, а тому наявні підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Проте, суд вважає необхідним роз`яснити позивачу, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку (ч. 4 ст. 240 КАС України).

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, 122, 123, 169, 170, 240, 241-243, 248, 256, 295 КАС України, суддя,

ухвалив:

Заяву про поновлення строку звернення до суду - залишити без задоволення.

Позов ОСОБА_1 в частині вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії з 01.01.2014 по 02.08.2014 у відповідності до ч.4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 8-ми (восьми) мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю з 01.01.2014 по 02.08.2014 у відповідності до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи із мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та провести відповідні виплати, з урахуванням раніше сплачених сум - залишити без розгляду.

Роз`яснити, що ухвала підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, тобто протягом 15 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України, тобто негайно після підписання.

Роз`яснити, що скарга може бути подана у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України.

Суддя О.В. Старосєльцева