Справа № 520/4678/21
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2021-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

28 травня 2021 р. справа № 520/4678/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Старосєльцевої О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання з повідомленням (викликом) осіб справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України третя особа Ліквідаційна комісія Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 (далі за текстом - заявник, громадянин), у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання протиправним та скасування висновку про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 від 12.02.2021р.; 2) зобов`язання Міністерство внутрішніх справ України призначити і виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015р. №850, в сумі 420.400 (чотириста двадцять тисяч чотириста) грн.

Аргументуючи ці вимоги, зазначив, що Міністерство внутрішніх справ України вчинило протиправну відмову у призначені та виплаті одноразової грошової допомоги.

Відповідач, Міністерство внутрішніх справ України (далі за текстом - владний суб`єкт, адміністративний орган, Міністерство) , з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову, зазначив, що надіслані до МВС України медичні документи були оформлені з порушенням, що унеможливило прийняття рішення відповідно до Порядку №850, а тому матеріали про призначення позивачу одноразової грошової допомоги були повернуті без прийняття рішення на доопрацювання.

Третя особа надала свої письмові заперечення проти позову, в яких зазначено про те, що Ліквідаційною комісією ГУ МВСУ в Харківській області вчинено всі дії передбачені Постановою №850, а тому позовна заява не підлягає задоволенню.

Суд, вивчивши доводи позову і заперечень проти позову, повно виконавши процесуальний обов`язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з`ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України.

Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 26.12.2005р. №433о/с позивач був звільнений зі служби у запас Збройних Сил за пунктом 64 «б» (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з 26 грудня 2005 року.

Відповідно до свідоцтва про хворобу від 09.12.2005 року №307 військово-лікарською комісією госпіталю УМВС України в Харківській області заявника, ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби у мирний час, обмежено придатним у воєнний час. Крім того, комісією встановлено, що захворювання, яке має позивач, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ України.

Згідно виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 26.02.2020р. до довідки серії 12 ААА №989865 заявнику, ОСОБА_1 з 21.02.2020р. встановлено ІІ групу інвалідності за захворюванням, яке пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Також, комісією визначено ступінь втрати професійної придатності заявника на рівні 70% (довідка серії 12 ААА №013715 від 26.02.2020р.).

27 лютого 2020 року заявник, ОСОБА_1 звернувся до голови ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області із заявою, в якій просив провести йому виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням ІІ групи інвалідності.

Ліквідаційною комісією ГУ складено висновок про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ «Про міліцію». Вказаним висновком призначено до виплати позивачу одноразову грошову допомогу в розмірі 420400 грн.

За твердженням заявника матеріали звернення були спрямовані до Міністерства, але листом від 22.04.2020 за №12955/15-2020 Департаментом фінансово-облікової політики МВС України (далі за текстом - ДФОП МВС) матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 були повернуті на адресу ліквідаційної комісії на доопрацювання. В обґрунтування вказаного рішення в листі зазначено, що Департаментом фінансово-облікової політики МВС України на виконання доручення Державного секретаря МВС України О. Тахтая спільно з відповідальними підрозділами апарату Міністерства внутрішніх справ розглянуто матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

Під час розгляду матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 . Департаментом охорони здоров`я та реабілітації МВС України (далі за текстом - ДОЗР МВС) висловлене зауваження до медичних документів, що унеможливлює прийняття рішення за надісланими матеріалами.

До вказаного листа ДФОП МВС надано копію листа ДОЗР МВС від 31.03.2020 №9752/33, в якому зазначено, що за результатами розгляду листа (з додатками) ліквідаційної комісії від 10.03.2020 №112/119/05/29-2-2020 стосовно призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 з`ясовано, що форма довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серія 12 ААА № 013715, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від30.07.2012 №577 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.09.2012 за №1514/21826, заповнена з порушенням, а саме в частині довідки, що видається страхувальнику, не зазначено таке: у пункті 2 - профіль МСЕК; у пункті 6 - дати встановлення страхового випадку. До того ж проставлення відбитку кутової печатки МСЕК на бланку первинної облікової документації №158/о зазначеним наказом не передбачено. Враховуючи викладене, ДОЗР МВС не може висловити обґрунтовану позицію щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Не погодившись з вказаним волевиявленням Міністерства, заявник ініціював спір у межах справи №520/6400/2020.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.07.2020 по справі №520/6400/2020 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 про призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням II групи інвалідності та повернення матеріалів та зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II групи інвалідності за захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ України та прийняти відповідне рішення згідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» і пункту 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

16.01.2021 року Ліквідаційною комісією складено висновок про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про міліцію» ОСОБА_1 , який надіслано із заявою позивача та доданими до неї документами до Міністерства внутрішніх справ України для прийняття відповідного рішення.

12.02.2021 року складений Ліквідаційною комісією висновок від 16.01.2021 року Департаментом фінансово-облікової політики МВС України не погоджено із проставленням резолюції - "відмовлено".

Листом від 16.02.2021 №5880/15-2021 Ліквідаційну комісію ГУ повідомлено, що Департаментом фінансово-облікової політики МВС України розглянуто матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

У листі вказано про те, що за результатами опрацювання поданих ОСОБА_1 матеріалів Департаментом охорони здоров`я та реабілітації МВС України повідомлено про те, що на засідання МСЕК не запрошувався та не був присутнім представник закладу охорони здоров`я МВС, що є порушенням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 «Питання медико-соціальної експертизи». Крім цього, під час розгляду матеріалів виявлено невідповідність інформації, зазначеної в п. 12 виписки з акта огляду МСЕК серія 12 ААВ № 989865 від 26.02.2020 інформації, зазначеній у свідоцтві про хворобу військово-лікарської комісії УМВС України в Харківській області від 09.12.2005 №307. Також, зазначено, що наявність невідповідностей унеможливлює затвердження Міністерством висновку про призначення одноразової грошової допомоги заявникові. Ураховуючи викладене, прийнято рішення про відмову та затверджено відповідний висновок.

Не погодившись із відповідністю закону прийнятого владним суб`єктом рішення, заявник ініціював даний спір.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі установлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Так, пунктом 5 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

В той же час, згідно пункту 15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції та компенсація заподіяння шкоди його майну передбачені статтею 23 Закону України «Про міліцію», в які зазначено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - уразі встановлення інвалідності І групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у разі встановлення інвалідності ІІ групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у разі встановлення інвалідності ІІІ групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі за текстом - Порядок № 850).

Відповідно до пункту 3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - уразі встановлення інвалідності ІI групи.

Згідно з пунктами 7-8 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

За приписами пункту 9 Порядку №850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Так, в своїх запереченнях відповідач посилається на те, що висновок про призначення одноразової грошової допомоги позивачу направлено на доопрацювання з підстав оформлення медичних документів з порушенням Порядку №850.

Разом з тим, з наявних в матеріалах справи документів вбачається, що висновок про призначення одноразової грошової допомоги позивачу відповідачем не погоджено та в верхньому правому куті висновку проставлено відмітку - «відмовлено».

Отже, насправді відповідачем було вчинено волевиявлення з приводу відмови у погодженні висновку про призначення заявнику одноразової грошової допомоги.

Пунктом 14 Порядку №850 встановлено, що призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Отже, пунктом 14 Порядку №850 встановлено вичерпний перелік випадків, за яких особі може бути відмовлено в призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги.

Під час розгляду справи таких випадків щодо ОСОБА_1 судом не встановлено, що також не доведено відповідачем.

Стосовно посилання відповідача на те, що на засідання МСЕК не запрошувався та не був присутнім представник закладу охорони здоров`я МВС, що є порушенням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 «Питання медико-соціальної експертизи», суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 «Питання медико-соціальної експертизи» залежно від ступеня, виду захворювання та групи інвалідності утворюються такі комісії: 1) загального профілю; 2) спеціалізованого профілю. Комісія складається з представників МОЗ, Мінсоцполітики, Міноборони, закладів охорони здоров`я МВС, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а також військово-медичної служби СБУ та військово-медичного підрозділу Служби зовнішньої розвідки у разі розгляду медичних справ стосовно потерпілих на виробництві чи пенсіонерів з числа військовослужбовців СБУ або Служби зовнішньої розвідки. У проведенні медико-соціальної експертизи беруть участь також представники Пенсійного фонду України, органів державної служби зайнятості і у разі потреби - працівники науково-педагогічної та соціальної сфери. До складу комісії входить не менше трьох лікарів за спеціальностями, перелік яких затверджується МОЗ з урахуванням профілю комісії, а також спеціаліст з реабілітації, лікар-психолог або психолог. Порядок участі представників Пенсійного фонду України, органів державної служби зайнятості та інших працівників соціальної сфери затверджується МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики.

Згідно з п. 19 постанови Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 «Питання медико-соціальної експертизи» Комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою.

З наявних в матеріалах справи документах, у тому числі виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією, судом не встановлено проведення медико-соціальної експертизи відносно ОСОБА_1 не у повному складі комісії або не уповноваженим складом медико-соціальні експертної комісії.

Вказане відповідачем не спростовано.

Посилання відповідача на невідповідність інформації, зазначеної в п. 12 виписки з акта огляду МСЕК серія 12 ААВ № 989865 від 26.02.2020 інформації, зазначеній у свідоцтві про хворобу військово-лікарської комісії УМВС України в Харківській області від 09.12.2005 №307, суд також відхиляє, оскільки за відомостями свідоцтва про хворобу №307 та виписки акта огляду МСЕК від 26.02.2020 року судом не встановлено не відповідності цієї інформації в частині діагнозу військово-лікарської комісії та медико-соціальні експертної комісії.

В свою чергу, відповідачем не оспорюється факт того, що захворювання позивача пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що визначено в свідоцтві про хворобу №307.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, стаття 46 Конституції України закріплює право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Отже, враховуючи вищевикладене, в силу приписів пункту 9 Порядку №850 відповідач повинен прийняти рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги із зазначенням мотивів відмови.

У справі, що розглядається судом не встановлено, що інвалідність не є наслідком будь-якої дії із зазначених у пункті 14 Порядку № 850.

Даний акт не містить жодної інформації, що подія сталась унаслідок навмисного спричинення позивачем собі тілесного ушкодження чи іншої школи своєму здоров`ю або самогубства, а також про те, що позивач подав завідомо неправдиві відомості для призначення і виплати грошової допомоги.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що оскільки позивачу встановлено інвалідність внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в ОВС, то він має право на отримання грошової допомоги, передбаченої Законом № 565-ХІІ, виплата якої здійснюється відповідно до Порядку № 850.

Разом з цим, з огляду на дискреційність повноважень органів МВС у призначенні одноразової грошової допомоги, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги, з огляду на те, що у МВС не було законних підстав відмовляти в погодженні висновку про призначення одноразової грошової допомоги, у зв`язку з чим, суд скасовує рішення про відмову в погодженні цього висновку та обтяжує владного суб`єкта повторно розглянути по суті висновок про призначення одноразової грошової допомоги позивачу у спосіб прийняття рішення про призначення допомоги у відповідності до статті 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку № 850.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії) і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Розподіл судових витрат зі сплати судового збору в порядку ст. 139 КАС України судом не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір, а доказів понесення інших витрат позивачем не надано.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України, оформлену висновком від 12.02.2021р. Департаменту фінансово-облікової політики МВС України з приводу вирішення питання про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України (адреса: вул. Академіка Богомольця, буд. 10, м. Київ, 01601, ) повторно розглянути по суті висновок про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) у спосіб прийняття рішення про призначення допомоги у відповідності до статті 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

У решті вимог позов - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення); набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України.

Суддя О.В. Старосєльцева