Справа № 520/3791/21
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2021 р. № 520/3791/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горшкової О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати бездіяльність Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації протиправною, що полягає у відмові надати позивачу грошову допомогу;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації надати позивачу матеріальну допомогу на ліки у зв`язку із переломом руки, хворобою на цукровий діабет другого типу, перенесеними двома операціями та тяжким скрутним станом;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації розглянути заяву позивач про надання грошової допомоги у відповідності до пункту 6 "Порядку виплати одноразової матеріальної допомоги непрацюючим малозабезпеченим особам, особам з Інвалідністю та дітям з інвалідністю", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року № 256 (із змінами).

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона звернулася до відповідача з письмовою заявою про надання матеріальної допомоги на ліки, у зв`язку із переломом руки, хворобою на цукровий діабет другого типу, перенесеними двома операціями та тяжким скрутним станом. Проте, листом № 04-24/1156 від 23 лютого 2021 року відповідач відмовив ОСОБА_1 у наданні грошової допомоги, зазначивши, що з приводу надання матеріальної допомоги позивачу необхідно звернутися до Височанської селищної ради. Позивач зазначив, що відповідачем порушено вимоги пункту 6 цього Порядку виплати одноразової матеріальної допомоги непрацюючим малозабезпеченим особам, особам з інвалідністю та дітям з інвалідністю, оскільки відповідачем не приймалося рішення про надання або відмову в наданні допомоги, яке приймається комісією, утвореною у відповідному органі соціального захисту населення, та оформляється протоколом за встановленою формою. Отже, відмова відповідача у наданні мені матеріальної допомоги є необґрунтованою, у зв`язку із чим, ОСОБА_1 звернулась до суду.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачам надати відзив на позов, а позивачеві - відповідь на відзив.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача правом на подання відзиву на позов до суду не скористався.

Згідно частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Отже, правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався, що суд кваліфікує як відсутність доказів правомірності прийняття спірного рішення та, відповідно, визнання позову.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи та отримує пенсію по інвалідності, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 .

16 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації із заявою, відповідно до якої просила надати грошову допомогу, на ліки та у зв`язку із скрутним станом. Так, у заяві позивач зазначила, що була двічі госпіталізована до лікарні, за обидві операції нею витрачено понад 30000 грн. Десять останніх років хворіє на гіпертонічну хворобу, вірусний гепатит С та цукровий діабет 2 типу. Позивача є пенсіонером за віком, отримую пенсію за віком у розмірі 2100 грн. Інших доходів не має. Проживає разом із сином, який інвалідом по зору з дитинства.

Разом із заявою від 16.02.2021 позивачем надано до Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації: копію пенсійного посвідчення; копію ідентифікаційного коду; довідку про реєстрацію місця проживання; чеки про придбання ліків; копію паспорту громадянки України; акт депутата Височанської селищної ради Дурневої В.А. про обстеження матеріально-побутових умов; квитанцію про заборгованість за газ у розмірі 8852,86 грн; довідка про склад сім`ї; копія виписки Харківської обласної клінічної лікарні № 9.9068 про лікування з 29.07.2020 по 04.08.2020; копія виписки Харківської обласної клінічної лікарні № 9.12011 про лікування з 05.10.2020 по 12.10.2020; медичні аналізи про наявність та необхідність лікування вірусного гепатиту С.

Листом від 23.02.2021 № 04-21/1156 Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації із заявою повідомило ОСОБА_1 про те, що Кабінетом Міністрів України 12 червня 2020 року прийнято розпорядження № 725-р "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Харківської області", відповідно до якого, зокрема, утворено громади Харківського району. В ході реформування адміністративно - територіального устрою району у зв`язку із розширенням повноважень міських, селищних, сільських рад територіальних громад переважна більшість повноважень, в тому числі і фінансування соціальних виплат, перейшла до громад. Враховуючи викладене, з приводу надання матеріальної допомоги за рахунок місцевого бюджету їй необхідно звернутися до Височанської селищної ради.

Не погоджуючись із вказаною відповіддю Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 звернулась до суду за захистом своїх прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 7 статті 20 Бюджетного кодексу України за бюджетними програмами, здійснення заходів за якими потребує нормативно-правового визначення механізму використання бюджетних коштів, головні розпорядники коштів державного бюджету розробляють проекти порядків використання коштів державного бюджету та забезпечують їх затвердження у терміни, визначені Кабінетом Міністрів України. За рішенням Кабінету Міністрів України порядки використання коштів державного бюджету затверджуються Кабінетом Міністрів України або головним розпорядником коштів державного бюджету за погодженням з Міністерством фінансів України. Про затвердження таких порядків інформується Комітет Верховної Ради України з питань бюджету.

Порядки використання коштів державного бюджету за бюджетними програмами, вперше визначеними законом про Державний бюджет України, затверджуються протягом 30 днів з дня набрання ним чинності.

Якщо реалізація бюджетної програми продовжується у наступних бюджетних періодах, дія порядку використання бюджетних коштів за такою бюджетною програмою (з урахуванням змін до цього порядку, внесених у разі необхідності) продовжується до завершення її реалізації.

Відповідно до частини сьомої статті 20 Бюджетного кодексу України, постановою Кабінетом Міністрів України від 12 квітня 2017 року № 256 затверджено, зокрема, "Порядок виплати одноразової матеріальної допомоги непрацюючим малозабезпеченим особам, особам з інвалідністю та дітям з інвалідністю" (далі Порядок № 256).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 256 цим Порядком визначається механізм виплати одноразової матеріальної допомоги непрацюючим малозабезпеченим особам, особам з інвалідністю та дітям з інвалідністю.

Так, враховуючи, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи, саме Порядком № 256 повинен керуватись державний орган при розгляді звернення позивача.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 256 допомога виплачується Мінсоцполітики та районними органами соціального захисту населення.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 256 допомога надається у разі тривалої хвороби, смерті близьких родичів (одного з подружжя, батьків, дітей), стихійного лиха та інших особливих обставин особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю та непрацюючим малозабезпеченим особам, які отримують пенсію та/або державну соціальну допомогу відповідно до Законів України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю" і "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю", якщо розмір таких виплат у місяці, що передує місяцю звернення, не перевищує двох прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність.

Частиною 4 Порядку № 256 передбачено, що непрацюючим малозабезпеченим особам допомога надається на підставі особистої заяви, особам з інвалідністю та дітям з інвалідністю - на підставі особистої заяви або заяви одного з батьків, опікуна чи піклувальника (законного представника), поданої регіональному або районному органові соціального захисту населення.

Заяви з необхідними документами для отримання допомоги приймаються від заявників районними органами соціального захисту населення. З 1 січня 2021 року заяви з необхідними документами для отримання допомоги приймаються від заявників районними органами соціального захисту населення районних держадміністрацій лише у разі надіслання їх поштою або в електронній формі (через офіційний веб-сайт Мінсоцполітики, інтегровані з ним інформаційні системи органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування або Єдиний державний веб-портал електронних послуг).

Заяви з необхідними документами для отримання допомоги також приймаються уповноваженими посадовими особами виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідної територіальної громади (далі - посадові особи виконавчого органу) та посадовими особами центру надання адміністративних послуг, які передають їх протягом трьох робочих днів з дати їх надходження відповідному районному органу соціального захисту населення.

Таким чином, враховуючи вищенаведені приписи, суд приходить до висновку, що саме Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації наділено повноваженнями щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про надання грошової допомоги на ліки, у зв`язку із тривалою хворобою та скрутним станом, як особи з інвалідністю 2 групи.

Згідно із частиною 5 Порядку № 256 для отримання допомоги непрацюючі малозабезпечені особи додають до заяви копії: паспорта; пенсійного посвідчення або посвідчення отримувача державної соціальної допомоги; реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органові і мають про це відмітку в паспорті).

Копії документів, поданих для отримання допомоги, засвідчуються посадовими особами органу соціального захисту населення, до якого надійшла заява про надання допомоги.

Частиною 6 Порядку № 256 передбачено, що допомога надається регіональними або районними органами соціального захисту населення один раз на рік у розмірі 50 відсотків установленого законом на дату звернення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Рішення про надання або відмову в наданні допомоги приймається комісією, утвореною у відповідному органі соціального захисту населення, та оформляється протоколом за формою, що затверджується Мінсоцполітики.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутнє відповідне рішення Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації, оформлене протоколом за формою, що затверджується Мінсоцполітики.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, суд наділений правом вийти за межі позовних вимог під час ухвалення рішення у справі та з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не надано доказів належного розгляду заяви позивача від 16.02.2021 з дотриманням норм Порядку виплати одноразової матеріальної допомоги непрацюючим малозабезпеченим особам, особам з інвалідністю та дітям з інвалідністю, суд приходить до висновку про визнання протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації, яка полягає у не розгляді по суті заяви ОСОБА_1 від 16.02.2021 про надання грошової допомоги.

З урахуванням викладеного, належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача буде зобов`язання Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації повторно розглянути заяву позивача про надання грошової допомоги відповідно до "Порядку виплати одноразової матеріальної допомоги непрацюючим малозабезпеченим особам, особам з інвалідністю та дітям з інвалідністю", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року № 256.

Поряд із тим, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання бездіяльності Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації протиправною, що полягає у відмові надати позивачу грошову допомогу задоволенню не підлягають, оскільки заява позивача про надання грошової допомоги по суті відповідачем розглянута не була та фактично відмова не надавалась.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації надати позивачу матеріальну допомогу на ліки у зв`язку із переломом руки, хворобою на цукровий діабет другого типу, перенесеними двома операціями та тяжким скрутним станом, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Як випливає зі змісту Рекомендації №R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої 11.03.1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, під дискреційним повноваженням суд розуміє таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Суд зауважує, що він є правозастосовуючим органом, тобто, не створюючи нових правових норм, не підміняючи собою органи виконавчої та законодавчої влади, на підставі закону у встановленому процесуальним законом порядку вирішує справи.

Згідно частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначається, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Статтею 19 Конвенції передбачено, що для забезпечення дотримання Високими Договірними Сторонами, однією з яких є Україна, їхніх зобов`язань за Конвенцією та протоколами до неї, створюється Європейський суд з прав людини. Він функціонує на постійній основі. Статтею 46 Конвенції передбачено, що Високі Договірні Сторони зобов`язуються виконувати остаточні рішення Суду в будь-яких справах, у яких вони є сторонами.

Згідно із рішеннями Європейського суду з прав людини по справах: "Класс та інші проти Німеччини" від 6 вересня 1978 року, "Фадєєва проти Росії" (Заява № 55723/00), Страсбург, від 9 червня 2005 року, "Кумпене і Мазере проти Румунії" (Заява № 33348/96), Страсбург, від 17 грудня 2004 року - завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, тобто суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Так, враховуючи, що розгляд питання щодо призначення одноразової матеріальної допомоги непрацюючим малозабезпеченим особам, особам з інвалідністю та дітям з інвалідністю належить до компетенції Управління соціального захисту населення, оскільки саме вказаний орган наділено відповідними повноваженнями призначення такої грошової допомоги та не входить до компетенції суду, та враховуючи, що суд не може перебирати на себе функцій суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобов`язання Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації надати позивачу матеріальну допомогу на ліки у зв`язку із переломом руки, хворобою на цукровий діабет другого типу, перенесеними двома операціями та тяжким скрутним станом.

Суд також зазначає, що в даному випадку зобов`язання Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання грошової допомоги відповідно до Порядку виплати одноразової матеріальної допомоги непрацюючим малозабезпеченим особам, особам з інвалідністю та дітям з інвалідністю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року № 256 є обґрунтованим способом захисту порушеного права позивача, оскільки звернення ОСОБА_1 по суті розглянуто не було, а відповідного рішення відповідачем не приймалось.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності вчинених ним дій, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 14, 243-246, 258, 262, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації (вул. Незалежності, 3, смт. Покотилівка, Харківська область, 62458, код 03196541) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації, яка полягає у не розгляді по суті заяви ОСОБА_1 від 16.02.2021 про надання грошової допомоги.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання грошової допомоги відповідно до "Порядку виплати одноразової матеріальної допомоги непрацюючим малозабезпеченим особам, особам з інвалідністю та дітям з інвалідністю", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року № 256.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Горшкова