Справа № 620/3558/21
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2021-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
01 червня 2021 року м. Чернігів Справа № 620/3558/21
Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Бородавкіної С.В.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просить:
- визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо не виплати йому середнього заробітку за час затримки належних йому при звільненні грошових сум по день фактичного розрахунку, а саме з 14.08.2017 по 21.01.2021;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому середній заробіток за час затримки належних йому при звільненні грошових сум по день фактичного розрахунку, а саме з 14.08.2017 по 21.01.2021, обчислений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати».
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвалою суду від 19.05.2021 позовну заяву залишено без руху після відкриття провадження, надано ОСОБА_1 5-денний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.
На виконання вимог суду позивачем подано заяву про поновлення строків звернення до суду, мотивоване тим, що ОСОБА_1 скористався досудовим порядком вирішення спору, тому в даних правовідносинах слід застосовувати положення частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України. Крім того, відповідно до виписки Ощадбанку у призначенні платежу, проведеного 21.01.2021, зазначено «зарахування заробітної плати», у зв`язку із чим, для уточнення інформації позивач звертався до відповідача із запитами.
Вирішуючи вказане клопотання по суті, суд враховує таке.
Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Згідно із частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Згідно із частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Приписами частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Суд наголошує, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників процесу та своєчасного виконання ними передбачених процесуальним законом певних процесуальних дій. Інститут строків у судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом встановленого законодавством строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.
Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.
Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.
Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.
При цьому, слід зазначити, що строк в один місяць визнано законодавцем достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилася, чи буде вона звертатися до суду із позовом щодо оскарження рішення дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Вказана правова позиція підтримана Верховним Судом у постанові від 23.12.2020 (справа №360/4485/19).
Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
Тобто, позивач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на судове оскарження спірних наказів, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом, як особа, зацікавлена у поданні позовної заяви, має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 10.09.2020 (справа №806/2321/16).
У поданій позовній заяві ОСОБА_1 зазначив про застосування до спірних правовідносин положень частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку із чим вважає, що ним не пропущено строк звернення до суду з позовом.
Однак, з такою позицією суд не погоджується, оскільки вимоги вказаної частини статті 122 Кодексу застосовуються виключно у випадку, коли законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком. Разом з тим, чиним законодавством України, яке регулює спірні правовідносини, така можливість не передбачена. У поданому позові позивач не заперечує, що знав про виплату йому спірних коштів 21.01.2021, а тому, за наведених вище обставин, йому ніщо не перешкоджало звернутись до суду з даним позовом у законодавчо встановлені строки. Листування з відповідачем перебіг вказаного строку не зупиняє та не заважає одночасному зверненню до суду з позовом.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 11.02.2021 у справі №240/532/20 чітко визначено пріоритет застосування саме частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справ про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні осіб, які проходили публічну службу.
Отже, у спірних правовідносинах, для визначення строку звернення до суду, підлягає застосуванню частина п`ята статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.
Також ОСОБА_1 зазначає, що відповідач на його запит від 03.02.2021 у листі від 22.02.2021 №140 не повідомив про дату виплаті індексації грошового забезпечення. Разом з тим, дослідивши матеріали, справи суд зазначає, що згідно зі змістом відповіді в/ч НОМЕР_1 від 22.02.2021 №140, остання надана на інший запит позивача, а саме від 10.02.2021.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії" зазначив, то заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Скорочення строків здійснення окремих процесуальних дій не звужує змісту та обсягу конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (абзац дев`ятий десятий підпункту 6.1 пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року N 17-рп/2011).
Згідно із частиною третьою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Пунктом восьмим частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
З огляду на вказані обставини, враховуючи відсутність доказів в обґрунтування поважності пропуску строку звернення до суду, суд дійшов висновку, що позивачем недотримано встановлений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України строк звернення до суду, а тому адміністративний позов має бути залишений без розгляду.
Суд звертає увагу, що особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.
Керуючись статтями 122, 123, 240-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII ''Перехідні положення'' Кодексу адміністративного судочинства України, до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст ухвали складено 01.06.2021.

Суддя С.В. Бородавкіна