Справа № 440/7962/20
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2021-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 р.Справа № 440/7962/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: П`янової Я.В. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Мироненко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 р. (постановлену суддею Клочко К.І.) по справі № 440/7962/20

за позовом ОСОБА_1

до Полтавської обласної ради

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Полтавської обласної ради, в якому просив: визнати протиправним та скасувати наступні рішення Другого пленарного засідання першої сесії восьмого скликання Полтавської обласної ради: № 3 від 01.12.2020 р. «Про структуру та численність виконавчого апарату обласної ради» в частині затвердження кількості штатних одиниць за посадою заступника голови обласної ради 3 особи; № 6 від 01.12.2020 р. «Про обрання заступника голови Полтавської обласної ради восьмого скликання»; № 8 від 01.12.2020 р. «Про обрання заступника голови Полтавської обласної ради восьмого скликання»; № 9 від 01.12.2020 р. «Про обрання заступника голови Полтавської обласної ради восьмого скликання».

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 р. позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою позивача в судові засідання.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 р. та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме: Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи, оскільки судом першої інстанції не наведено чому неявка позивача перешкоджає розгляду справи.

Відповідач подав до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання на 16.02.2021 р. на 10:00 год. Вказана ухвала позивачем не отримана, оскільки повернулася до суду, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, що підтверджується довідкою ПАТ «Укрпошта».

Судове засідання, яке призначено на 16.02.2021 р. на 10:00 год., відкладено на 18.03.2021 р. на 16:20 год., у зв`язку з неявкою позивача. Про дату, час і місце судового засідання ОСОБА_1 повідомлено за вказаною ним у позовній заяві адресою, проте, конверт з поштовою кореспонденцією повернувся до суду першої інстанції з відміткою ПАТ «Укрпошта» про відсутність адресата за вказаною адресою.

Залишаючи позовні вимоги без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що позивач повторно не з`явилися у судове засідання без поважних причин, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України (в подальшому КАС України), суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Аналіз вищезазначеної норми вказує, що необхідною умовою для залишення позовної заяви без розгляду є повторність неприбуття позивача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду і відсутність поважних причин такого неприбуття в судове засідання або неповідомлення ним про причини неприбуття, за умови також відсутності заяви позивача про розгляд справи без його участі.

Під повторністю неприбуття в судове засідання позивача необхідно розуміти послідовне неприбуття в судове засідання позивача чи його представника двічі чи більше разів. Поважність причин неприбуття оцінюється судом у кожному конкретному випадку окремо з метою визначення правових наслідків такого неприбуття.

Згідно із ч. 5 ст. 205 КАС України, у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Тобто, позовну заяву може бути залишено без розгляду, якщо неявка позивача перешкоджає розгляду справи.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники не з`явилися у судове засідання, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч. 9 ст. ст. 205 КАС України).

Аналіз вищевказаної норми вказує, що вирішуючи питання про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою позивача, суд на підставі аналізу матеріалів справи та думки інших учасників справи повинен, серед іншого, дослідити питання можливості розгляду справи по суті за відсутності позивача.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що залишаючи позовну заяву без розгляду, судом першої інстанції не досліджено, чи перешкоджала неявка позивача розгляду вказаної справи.

Крім того, відповідно до п. 1, 2 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для залишення позовної заяви без розгляду, оскільки суд першої інстанції не зазначив поважності перешкод для розгляду справи за відсутністю позивача.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно із ч. 5 ст. 5 КАС України, ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13.01.2000 р. та у рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28.10.1998 р. Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції помилково залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_2 , оскільки судом не враховано всіх обставин справи, а саме, не досліджено, чи перешкоджала неявка позивача розгляду вказаної справи

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали порушені норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, що відповідно до ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для скасування ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 р., з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 5, 205, 240, 243, 308, 320, 322 , 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 по справі № 440/7962/20 скасувати.

Справу № 440/7962/20 за позовом за позовом ОСОБА_1 до Полтавської обласної ради про визнання протиправним та скасування рішення, направити до суду 1 інстанції для продовження розгляду справи.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Я.В. П`янова Л.В. Любчич
Повний текст постанови складено 01.06.2021 року