Справа № 810/344/17
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/344/17 Суддя (судді) першої інстанції: Панова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 11 липня 2017 року (повний текст складено 11 липня 2017 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення відповідача від 06.01.2017 №.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 11 липня 2017 року позов задоволено повністю.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить її скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову повністю. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що позивачем не було включено до складу загального річного оподатковуваного доходу операції з інвестиційними активами в 2014 році в розмірі 5520000,00 грн, що стало підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Позивач подала заперечення на апеляційну скаргу, в яких зазначила, що визначений відповідачем інвестиційний актив є подарованим позивачу майном, в той час, як корпоративні права ТОВ «Нова Конструкція» не дарувались і зазначене майно було обміняне на частку в корпоративних правах.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.12.2017 апеляційну скаргу Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області задоволено частково, постанову Київського окружного адміністративного суду від 11.07.2017 скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 06.01.2017 в частині збільшення ОСОБА_1 суми грошового зобов`язання зі сплати податку на доходи фізичних осіб на 821565,50 грн, у тому числі 657252,40 грн за основним платежем та 164313,10 грн за штрафними санкціями. В іншій частині позову відмовлено.

За наслідками касаційного оскарження, постановою Верховного Суду від 12.11.2020 касаційну скаргу касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2017 року скасовано, а справу направлено до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції Верховний Суд зазначив, що суд апеляційної інстанції у своєму рішенні не спростував встановлених судом першої інстанції обставин придбання позивачем інвестиційного активу також шляхом внесення до статутного капіталу товариства 1/2 частини річкового пасажирського вокзалу, що знаходиться у АДРЕСА_1 площею 280,35 кв.м., вартістю 1357500,00 грн. та в матеріалах справи відсутній договір купівлі-продажу корпоративних прав від 14 жовтня 2014 року, укладений із ТОВ «Етуаль», а також актуальні на час відчуження ОСОБА_1 корпоративних прав установчі документи ТОВ «Нова конструкція», які б свідчили про розмір статутного капіталу юридичної особи та його складові на момент продажу позивачем інвестиційного активу, хоча такі обставини підлягають встановленню для правильного вирішення спору у цій справі. Апеляційний суд наведеного, а також сукупність обставин, що мають значення для оцінки поведінки платника (позивача) у сфері оподаткування, не врахував й, як наслідок, дійшов передчасного висновку про наявність складу податкового правопорушення зі сторони ОСОБА_1 . Такий недолік є перешкодою для формулювання касаційним судом правового висновку по суті спору. Його усунення можливе лише у разі повторного перегляду судового рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

На запит суду від ОСОБА_1 надійшли копія договору купівлі-продажу від 14.10.2014, копія статуту ТОВ «Нова Конструкція» в редакції від 07.10.2014, копія договору пожертви від 11.03.2011.

Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Беручи до уваги, що в суді першої інстанції розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантину на всій території України, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги з урахуванням Висновків Верховного Суду, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів доходить наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року, за результатами якої складено акт від 29 вересня 2016 року №255/1006-1304/ НОМЕР_1 , в якому зафіксовано порушення позивачем вимог пп.170.2.2, 170.2.6 п.170.2 ст.170 ПК України, внаслідок чого занижено фінансовий результат, що підлягає оподаткуванню за 2014 рік, на суму 5520000,00 грн. та занижено у зв`язку з цим суму податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету за 2014 рік, на 935476,00 грн (а.с.6-22).

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 19.10.2016 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 1169346,00 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням - 9359476,80 та за штрафними санкціями - 233869,20 грн.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що надані позивачем документи, підтверджують внесення ним до статутного капіталу ТОВ «Нова Конструкція» 5240000,00 грн майном та 280000,00 грн грошовими коштами.

За наслідками перегляду постанови суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів доходить наступних висновків.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп.163.1.1 п.163.1 ст.163 ПК України (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) об`єктом оподаткування резидента є, зокрема, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Згідно з п.164.1 ст.164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - це будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Положеннями пп.164.2.9 п.164.2 цієї статті ПК України встановлено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, зокрема, включається інвестиційний прибуток від проведення платником податку операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, крім доходу від операцій, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.40 і 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Особливості оподаткування інвестиційного прибутку визначені у п.170.2 ст.170 ПК України, відповідно до пп.170.2.1 якого облік загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами ведеться платником податку самостійно, окремо від інших доходів і витрат. Для цілей оподаткування інвестиційного прибутку звітним періодом вважається календарний рік.

Згідно з пп.170.2.2 п.170.2 ст.170 ПК України інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4-170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами).

До продажу інвестиційного активу прирівнюються також операції з: обміну інвестиційного активу на інший інвестиційний актив; зворотного викупу або погашення інвестиційного активу його емітентом, який належав платнику податку; повернення платнику податку коштів або майна (майнових прав), попередньо внесених ним до статутного капіталу емітента корпоративних прав, у разі виходу такого платника податку з числа засновників (учасників) такого емітента чи ліквідації такого емітента.

Придбанням інвестиційного активу вважаються також операції з внесення платником податку коштів або майна до статутного капіталу юридичної особи - резидента в обмін на емітовані ним корпоративні права.

Відповідно до пп.170.2.6 п.170.2 ст.170 ПК України до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

Загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами визначається як сума інвестиційних прибутків, отриманих платником податку протягом звітного (податкового) року, зменшена на суму інвестиційних збитків, понесених платником податку протягом такого року.

Якщо загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами має від`ємне значення, його сума переноситься у зменшення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами наступних років до його повного погашення.

Отже до складу інвестиційного прибутку включається позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу, а до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

Як вбачається з акту перевірки позивача, висновки контролюючого органу про порушення позивачем положень податкового законодавства ґрунтуються на тому, що відповідно до договору дарування нежитлового приміщення від 08 грудня 2007 року ОСОБА_2 (Дарувальник) подарував, а ОСОБА_1 (Обдарована) прийняла в дар належну (Дарувальнику) на праві приватної власності 1/2 частини річкового пасажирського вокзалу, що знаходиться у АДРЕСА_1 площею 280,35 кв.м., розташованого на земельній ділянці, яка належить Черкаській міській Раді. Також за договором дарування від 08 грудня 2007 року ОСОБА_2 (Дарувальник) дарує, а ОСОБА_1 (Обдарована) приймає в дар належну (Дарувальнику) на праві приватної власності 1/2 частини незавершеного будівництва, а саме адміністративно-побутовий корпус «А-4», будівельною готовністю 80 % та теплопункт з сауною «Б», будівельною готовністю 80 %, що знаходиться у АДРЕСА_2 вільний. Надалі позивач, як власник (засновник, учасник) новоутвореного ТОВ «Нова Конструкція», внесла до статутного капіталу цього товариства майно відповідно до акту прийому-передачі від 10 лютого 2008 року, а саме: 1/2 частини річкового пасажирського вокзалу, що знаходиться у АДРЕСА_1 площею 280,35 кв.м., вартістю 1357500,00 грн.; 1/2 частини незавершеного будівництва, а саме: адміністративно - побутовий корпус «А-4», будівельною готовністю 80 % та теплопункт з сауною «Б», будівельною готовністю 80 %, що знаходиться у АДРЕСА_2 вільний, вартістю 3882500,00 грн. Також згідно протоколу засідання загальних зборів №2 від 17 жовтня 2008 року ухвалено збільшення розміру статутного капіталу ТОВ «Нова конструкція» грошовими коштами в розмірі 560000,00 грн., з них ОСОБА_1 вносить 280000,00 грн. Відповідно до договору купівлі - продажу від 14 жовтня 2014 року ТОВ «Етуаль» придбало 100 % корпоративних прав ТОВ «Нова конструкція» у ОСОБА_3 (50 %) та ОСОБА_1 (50 %) в грошовому еквіваленті 8325000,00 грн., у тому числі майно на загальну суму 7765000,00 грн. та грошові кошти на суму 560000,00 грн. Згідно платіжних доручень від 14 жовтня 2014 року №1067 та від 15 жовтня 2014 року №1069 ОСОБА_1 було перераховано 4162500,00 грн., у тому числі за майно 3882500,00 грн. та грошові кошти у розмірі 280000,00 грн., на який було збільшено розмір статутного капіталу. Оскільки майно (нежитлові приміщення) ОСОБА_1 отримала безоплатно і відсутнє документальне підтвердження внесення останньою коштів на збільшення статутного капіталу юридичної особи, контролюючий орган дійшов висновку, що інвестиційний актив вважається подарованим платнику податків, а отже отримані кошти внаслідок продажу корпоративних прав підлягали включенню до складу загального річного оподатковуваного доходу.

Так, за договором купівлі-продажу від 14 жовтня 2014 року, укладеним між ОСОБА_4 , ОСОБА_1 (продавці) та ТОВ «Етуаль» (покупець), ТОВ «Етуаль» придбало 100 % корпоративних прав ТОВ «Нова конструкція» в грошовому еквіваленті 8325000,00 грн., у тому числі майно на загальну суму 7765000,00 грн. та грошові кошти на суму 560000,00 грн, при цьому ОСОБА_1 та ОСОБА_4 отримали кожен за свою частку в статутному капіталі ТОВ «Нова Конструкція» по 4162500,00 грн.

При цьому, відповідно до статуту ТОВ «Нова Конструкція», засвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального органу Турчак С.М. 08.10.2014, зареєстрованим в реєстрі за №5923, 5924, статутний капітал товариства (100% статутного капіталу) становить 8325000,00 грн, в тому числі майно на загальну суму 7765000,00 грн. та грошові кошти на суму 560000,00 грн. Статутний капітал поділений на частки між власниками і вартість їх вкладу становить:

- ОСОБА_4 - 4162500,00 грн, що становить 50% статутного капіталу, в тому числі грошові кошти на суму 280000,00 грн та майно на загальну суму 3882500,00 грн, а саме: частка Ѕ незавершеного будівництва, яке є адміністративно побутовим корпусом (літ. А-4) теплопункт з сауною (літ. Б), що за адресою АДРЕСА_2 , вартістю 3882500,00 грн;

- ОСОБА_1 - 4162500,00 грн, що становить 50% статутного капіталу, в тому числі грошові кошти на суму 280000,00 грн та майно на загальну суму 3882500,00 грн, а саме: частка Ѕ незавершеного будівництва, яке є адміністративно побутовим корпусом (літ. А-4) теплопункт з сауною (літ. Б), що за адресою АДРЕСА_2 , вартістю 3882500,00 грн.

Колегія суддів зазначає, що відповідні витрати позивача на придбання інвестиційного активу, а саме 50% статутного капіталу ТОВ «Нова Конструкція» були здійснені шляхом внесення до статутного капіталу товариства Ѕ частки незавершеного будівництва, яке є адміністративно побутовим корпусом (літ. А-4) теплопункт з сауною (літ. Б), що за адресою АДРЕСА_2 та внесенням грошових коштів в сумі 280000,00 грн.

Так, згідно з протоколом загальних зборів засновників ТОВ «Нова конструкція» № 2 від 17.10.2008 вирішено збільшити статутний капітал товариства на 560000 грн шляхом внесення засновниками грошових коштів (а.с.43-44).

Внесення вказаних коштів до статутного капіталу товариства підтверджується квитанцією від 21 жовтня 2008 року №51 на суму 560000,00 грн, з урахуванням пояснень особи, яка здійснювала відповідний платіж на користь ТОВ «Нова Конструкція» з призначенням «внесок до статутного фонду» - ОСОБА_5 від 06.10.2016 (а.с.65-66), відповідно до яких платником по сплаченим коштам відповідно до квитанції від 21.10.2008 № 51 ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в рівних частинах.

При цьому, інвестиційний актив в розмірі 3882500,00 грн, що складається з Ѕ частки незавершеного будівництва, яке є адміністративно побутовим корпусом (літ. А-4) теплопункт з сауною (літ. Б), що за адресою АДРЕСА_2 не був подарований позивачу, а придбаний нею шляхом внесення до статутного капіталу юридичної особи ТОВ «Нова Конструкція» вказаного майна, що вбачається, зокрема, зі змісту рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 03.04.2008 у справі №2-1672/08 за позовом ТОВ «Нова Конструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання права власності на майно, передане товариству його учасниками у власність, як вклад до статутного (складеного) капіталу, в якому встановлено, що «… ОСОБА_1 і ОСОБА_4 заснували юридичну особу - ТОВ «Нова конструкція», про що державним реєстратором виконавчого комітету Черкаської міської ради видано свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи від 22.02.2008 серії А01 № 135407. Засновники товариства - ОСОБА_1 і ОСОБА_4 , установили розмір статутного капіталу товариства у сумі 10480000,00 грн. та вирішили сплатити вартість статутного капіталу повністю до державної реєстрації про що зазначили в протоколі установчих (загальних) зборів від 19.02.2008 року № 1 та в частині 2 статті 11 Статуту цього товариства. ОСОБА_1 , як вклад до статутного капіталу передала за актом прийому - передачі у власність цьому товариству таке майно: одну другу частки нежитлової будівлі, яка є річковим пасажирським вокзалом (літ В-2,в,в1), загальною площею 560,7 кв.м., що за адресою буд. АДРЕСА_1 , вартістю 1 357 500,00 грн.; одну другу незавершеного будівництва, яке є адміністративно-побутовим корпусом «літ,А-4», тепло пункт з сауною «літ.Б», що за адресою АДРЕСА_2 , вартістю - 3882500,00 грн. Право власності ОСОБА_1 на назване майно підтверджується витягом № 17151554 про реєстрацію права власності на нерухоме майно бланк серії ССГ № 251961 та № 251962…». Вказаним судовим рішенням визнано право ТОВ «Нова конструкція» на майно, передане товариству його учасниками ( ОСОБА_1 , ОСОБА_4 ) у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу.

Крім того, вартість майна, переданого до статутного капіталу ТОВ «Нова Конструкція» визначена в акті прийому-передачі майна у власність (а.с.89), а також звітами про оцінку майна (а.с.98-101).

Отже, матеріалами справи підтверджується факт придбання інвестиційного активу ТОВ «Нова Конструкція» на суму 4162500,00 грн, що становило 50% статутного капіталу, в тому числі грошові кошти на суму 280000,00 грн та майно на загальну суму 3882500,00 грн, а тому здійснюючи продаж ТОВ «Етуаль» 100% корпоративних прав ТОВ «Нова Конструкція» відповідно до договору купівлі-продажу від 14.10.2014 за 4162500,00 грн позивач не отримала інвестиційного прибутку при відчуженні своєї частки у статутному капіталі юридичної особи, що свідчить про безпідставність твердження контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства в частині заниження суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету за 2014 рік, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що прийняте на підставі вказаних висновків податкове повідомлення-рішення від 06.01.2017 № не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 11 липня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Текст постанови складено 02 червня 2021 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма