Справа № 824/88/20-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2021-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/88/20-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Маренич І.В.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

01 червня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправними дій,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2020 року Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області та до Державної податкової служби України, в якому просив :

- визнати протиправними дії Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області щодо включення ОСОБА_1 до плану - графіка документальних планових перевірок платника податків на 2020 рік;

- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Чернівецькій області вжити заходів по виключенню ОСОБА_1 з плану - графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2020 рік;

- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Чернівецькій області утриматись від проведення документальної планової перевірки ОСОБА_1 в 2020 році.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач, Головне управління ДПС у Чернівецькій області, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Серед іншого апелянт зазначив, що судом першої інстанції залишено поза увагою факт підтвердження розбіжностей у процесі доперевірочного аналізу діяльності позивача, встановлених за даними Державного реєстру фізичних особі про суми виплачених доходів та утриманих податків, за даними інформаційно-аналітичної системи ДПС, зовнішніх джерел (інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, інформація Інспекції архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради, інформація Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області).

На переконання апелянта, судом першої інстанції також проігноровано, що основним видом діяльності позивача є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, яка є систематичною і згідно приписів ст. 42 ГК України являє собою підприємництво.

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.03.2021 року судом було задоволено клопотання апелянта та допущено заміну відповідача у справі, а саме Головного управління ДПС у Чернівецькій області () на його правонаступника Головне управління ДПС у Чернівецькій області ().

Судом було надано також оцінку клопотанню ГУ ДПС в Чернівецькій області про проведення судового засідання у даній справі за участю сторін.

Так, проаналізувавши апеляційну скаргу, зміст оскаржуваного рішення, наявні у матеріалах справи докази, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення та, зважаючи на характер спірних правовідносин, колегія суддів не встановила необхідності проводити розгляд справи у судовому засіданні за участі сторін, а тому розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 311 КАС України.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

З матеріалів справи встановлено наступні обставини.

ОСОБА_1 , зареєстрований як фізична особа-підприємець з 12.09.2008 р., номер запису: 0022068, РНОКПП , здійснює діяльність на спрощеній системі оподаткування. Вид економічної діяльності згідно КВЕД: - 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; - 41.20 будівництво житлових і нежитлових будівель; - 47.11 роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями; - 56.10 діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування; - 47.81 роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями; - 47.24 роздрібна торгівля хлібобулочними виробами, борошняними та цукровими кондитерськими виробами в спеціалізованих магазинах; - 56.21 постачання готових страв для подій; - 77.33 надання в оренду офісних машин і устаткування, у тому числі комп`ютерів; - 41.10 організація будівництва будівель; - 43.31 штукатурні роботи; - 47.99 інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; - 47.82 роздрібна торгівля з лотків і на ринках текстильними виробами, одягом і взуттям; - 47.89 роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами; - 77.32 надання в оренду будівельних машин і устаткування. (а. с. 31-33).

08.11.2019 р. Головним управлінням ДПС України у Чернівецькій області листом №1090/8/24-13-33-03-09 надіслано до ДПС України проект плану-графіка та інформаційно-аналітичних довідок (а. с. 34-38).

ДПС України затверджено План - графік проведення документальних планових перевірок платників податків на 2020 рік, який було оприлюднено на офіційному веб-сайті ДПС 25 грудня 2019 року.

До вказаного Плану - графіка, а саме до розділу ІІІ, було включено ФОП ОСОБА_1 (місяць початку перевірки - лютий 2020), як платника податків І групи, до якої відносяться фізичні особи, у яких обсяг доходу за рік не перевищує 20 000 000,00 грн.

Позивач, вважаючи дії відповідача щодо включення його до Плану - графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2020 рік протиправним, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з недоведеності відповідачами правомірності оцінки позивача як платника саме з найбільш високим ступенем ризику несплати до бюджету податків та зборів і відповідно включення його до плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2020 рік.

Колегія суддів, надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції, в призмі встановлених обставин справи та доводів апеляційної скарги, відзначає наступне.

Відповідно до статті 62 ПК України одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно підпункту 75.1.2. пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Відповідно до п. 77.1 ст. 77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Згідно із п. 77.2 ст. 77 ПК України до плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи. Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.

Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 77.4. статті 77 ПК України, про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Пунктом 1 Розділу I Загальні положення Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 02.06.2015 №524 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.06.2015 за №751/27196 (Порядок №524), встановлено, що цей Порядок розроблений з метою забезпечення єдиного підходу до формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків (далі - план-графік).

Річний план-графік для документальних планових перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства України, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, складається відповідно до вимог статті 77 розділу ІІ Податкового кодексу України (далі - Кодекс).

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки. Оновлення річного плану-графіка здійснюється у разі його коригування.

Розділом ІІІ Порядку №524 передбачено, що до розділів І, ІІ плану-графіка включаються платники податків реального сектору економіки, які провадять фінансово-господарську діяльність, сплачують податки та взяті на облік в контролюючих органах як платники податків за основним місцем обліку, або щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство, або які знаходяться у стані зміни свого місцезнаходження.. Формування переліку платників податків до розділів І, ІІ плану-графіка проводиться за критеріями ризиків згідно з вимогами пункту 5 цього розділу, у тому числі за даними інформаційно-телекомунікаційних систем ДФС. При коригуванні плану-графіка враховуються показники за останній податковий (звітний) період.

При формуванні плану-графіка на наступний рік враховуються показники за результатами діяльності платника податків за 9 місяців поточного року. Якщо податковим (звітним) періодом для податку на прибуток платника податків є календарний рік, при плануванні враховуються показники за попередній рік.

До плану-графіка включаються платники податків, які за результатами господарської діяльності мають найбільші ризики несплати до бюджету податків та зборів, платежів.

Пунктом 5 розділу 3 даного Порядку №524 визначено критерії відбору платників податків-юридичних осіб.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що до 25.12.2018 податковий орган зобов`язаний був оприлюднити сформований та затверджений план-графік проведення планових документальних перевірок на поточний 2019 рік, до якого включаються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, у тому числі за даними інформаційних систем ДФС.

Відповідно до пункту 3 Розділу І "Загальні положення" Порядку № 524 Проекти річних планів-графіків складаються територіальними органами ДФС не пізніше 01 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки, квартальних планів-графіків - не пізніше 20 числа останнього місяця поточного кварталу засобами інформаційно-телекомунікаційних систем ДФС.

Проекти коригування планів-графіків у разі здійснення такого коригування формуються територіальними органами ДФС не пізніше 03 числа кожного місяця поточного року, починаючи з другого місяця поточного року, засобами інформаційно-телекомунікаційних систем ДФС.

За правилами абзацу 4 пункту 3 Розділу I Загальні положення Порядку №524, після остаточного узгодження проектів планів-графіків (коригування планів-графіків) територіальні органи ДФС надають департаментам аудиту та податків і зборів з фізичних осіб засобами автоматизованої інформаційної системи Управління документами плани-графіки (коригування планів-графіків) з відповідними додатками та обґрунтування підстав включення платника податків до плану-графіка (коригування плану-графіка).

Суд першої інстанції слушно зауважив, що в разі недотримання вказаного порядку та неспроможності контролюючим органом документально підтвердити повну послідовність проведеного відбору, є всі підстави вважати, що платник податків був включений до плану графіка документальних планових перевірок безпідставно.

Як встановлено судовою колегією, відповідачем долучено до матеріалів справи Інформаційно-аналітичну довідку щодо діяльності позивача, у якій зафіксований факт здійснення платником податків господарської діяльності у сфері будівництва житла (об`єктів житлового фонду) без декларування доходів від провадження такої діяльності у складі сум підприємницьких доходів та без сплати до бюджету відповідних сум податкових платежів.

З наявних у контролюючому органі даних, вбачається ризик не відображення доходу за 2017-2019 роки. За даними інформаційно аналітичних систем ДПС, зовнішніх джерел підприємець віднесений до високого ступеня ризику.

Також відповідачем було відзначено, що у процесі опрацювання податкових ризиків з метою отримання пояснень та їх документального підтвердження позивачу неодноразово направлялись запити, але належних відповідей Головне управління ДПС у Чернівецькій області отримано не було. Оскільки робота, що проводилась з платником податків не призвела до усунення податкових ризиків відповідачем було прийнято рішення про проведення документальної позапланової перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 .

Оцінюючи вказані доводи податкового органу, судова колегія враховує наступне.

Отримання податкової інформації контролюючими органами регламентується статтею 73 ПК України та Порядком періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1245 (далі - Порядок №1245).

Пунктом 73.3 статті 73 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити: підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За змістом пункту 10 Порядку №1245 запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

Як передбачено у пункті 73.3 статті 73 ПК України, платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Зміст зазначених положень дає підстави для висновку про те, що запит контролюючого органу про надання відповідної інформації платником податків повинен визначати конкретні підстави, тобто наявність чітко окреслених обставин, які у відповідності до пункту 73.3 статті 73 ПК України є умовою, за якої відповідний орган може звернутися із таким запитом. Без повідомлення вказаних фактів платник податків позбавлений об`єктивної можливості надати вмотивовані пояснення та їх документальне підтвердження.

Як встановлено судом першої інстанції, 30.01.2019 року та повторно 12.04.2019 року відповідач звернувся до позивача з запитом про надання інформації, стосовно придбання нерухомості, одержання доходів від відчуження об`єктів нерухомості за 2013 2014 роки, 2016 2017 роки та 3 квартал 2018 року, їх документальні підтвердження (а.с. 168 170, 172 - 173).

Розглянувши вказані звернення, позивач відмовив у наданні витребуваної інформації, зазначивши, що письмові запити відповідача не містять належного обгрунтування підставності їх надіслання платнику податків.

При цьому, позивачем повідомлено відповідача, що ним у відповідності до ст. 52 ПК України до податкового органу подано звернення з питань оподаткування доходів від відчуження нерухомого майна, на яке отримано відповідь та підтверджено, що доходи від відчуження нерухомого майна оподатковуються виключно на підставі ст. 172 ПК України.

Судова колегія, в призмі встановлених обставин наголошує, що обов`язок платника податків із надання запитуваної інформації виникає виключно за умови оформлення запиту згідно з вимогами пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України.

У справі, яка розглядається, судом встановлено, що запит контролюючого органу із вимогою про надання позивачем інформації та її документального підтвердження, окрім загального посилання на наявність певних відомостей, які свідчать про порушення платником податків вимог податкового законодавства, не містить зазначення будь-якої податкової інформації, яка б вказувала на порушення з боку позивача відповідних законодавчих вимог.

Також апеляційний суд виходить із відсутності у матеріалах справи будь-яких доказів на підтвердження таких обставин (фактів), доказів їх виявлення внаслідок перевірок інших платників податків тощо.

Судом першої інстанції в ході розгляду даної справи протилежного також встановлено не було.

Окрім того суд, звертає увагу, що позивач відчужував об`єкти нерухомості виключно з нотаріальним посвідченням договорів купівлі продажу, а отже ним сплачувалися відповідні податки.

Вказана інформація підтверджується дослідженими під час судового розгляду матеріалами, а саме: Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, а також відповідей наданих нотаріусами на запит податкового органу, які підтверджують укладення договорів ОСОБА_1 .

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність відповідачем як суб`єктом владних повноважень наявності підстав включення позивача-платника податків до плану-графіка (коригування плану-графіка), оскільки жодних документів в обґрунтування ризиків, що вказані в аналітичній довідці, ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції надано не було.

При цьому, суд першої інстанції вірно зауважив, що обґрунтування підстав включення платника податків до плану-графіка є невід`ємною частиною паперового варіанту плану-графіка.

Таке правозастосування відповідає позиції Верховного Суду, висловленій, зокрема у постановах від 25 березня 2019 року (справа №806/4875/14), від 17 липня 2019 року (справа №808/553/18), від 17 липня 2020 року (справа №820/2105/16).

В свою чергу, частиною 1, 2 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, у рішення ЄСПЛ по справі Ґарсія Руіз проти Іспанії (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

У відповідності з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, приймаючи до уваги встановлені обставини, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Курко О. П.