Справа № 260/3572/20
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2021-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 травня 2021 рокум. Ужгород№ 260/3572/20

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Гаврилка С.Є.,

з участю секретаря судового засідання - Поп Н.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

за участі представника позивача - Дубровської Олени Миколаївни;

відповідач: Державна установа "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Закарпатській області" - представник - не з`явився;

відповідач: Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області в особі Ліквідаційної комісії Головного Управління МВС у Закарпатській області - представник - Олашин Оксана Михайлівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області в особі Ліквідаційної комісії Головного Управління МВС у Закарпатській області та Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Закарпатській області" про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2020 року до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в особі представника Дубровської Олени Миколаївни ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області в особі Ліквідаційної комісії Головного Управління МВС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Ф.Ракоці, буд.13, ) (далі по тексту - відповідач 1) та Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Закарпатській області" (88017, Закарпатська область м. Ужгород, вул. Грибоедова, 12, код ЄРДПОУ 08734492) (далі по тексту - відповідач 2), яким просить суд: "1. Ухвалити рішення, яким визнати протиправною бездіяльність Головного управління МВС України у Закарпатській області в особі ліквідаційної комісії Головного Управління МВС у Закарпатській області щодо не включення до стажу його служби у пільговому обчисленні та для призначення пенсії в період з 01 вересня 1996 р. по 27 липня 2011 року та зобов`язати Головне управління МВС України у Закарпатській області в особі ліквідаційної комісії Головного Управління МВС у Закарпатській області включити до його вислуги років у пільговому обчисленні час служби в підрозділах карного розшуку органів внутрішніх справ України в період з 01 вересня 1996 р. по 27 липня 2011 р. розрахунку один місяць служби за півтора місяці; 2. Зобов`язати Головне управління МВС України у Закарпатській області в особі ліквідаційної комісії Головного Управління МВС у Закарпатській області підготувати та направити до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Закарпатській області" документи, необхідні для вирішення питання щодо призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років; 4. Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1681,60 грн.".

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року даний позов було залишено без руху.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі.

Свої позовні вимоги позивач мотивував наступним. Позивач перебував на службі в органах внутрішніх справ в період з 01 вересня 1996 року до 31 січня 2012 року. Наказом начальника УМВС України в Закарпатській області № 14/ос від 30 січня 2012 року, позивача було звільнено у запас (пункт 64 "ж") з органів внутрішніх справ, а саме з посади оперуповноваженого Мукачівського міжрайонного - відділу по боротьбі з організованою злочинністю УБОЗ УМВС України в Закарпатській області (в період з 08 вересня 2011 року до 31 січня 2012 року виконував обов`язки начальника сектора карного розшуку Мукачівського РВ УМВС України в Закарпатській області). Календарна вислуга на день звільнення позивача складала - 15 років 05 місяців, 00 днів. Після звільнення пенсія відповідно до Закону України ''Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не призначалася. У жовтні 2019 року позивач звернувся за роз`ясненням до працівників Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області з приводу призначення пенсії за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Позивачу було роз`яснено, що він не набув такого права, оскільки відповідно до чинної редакції вказаного закону для набуття права на призначення пенсії на час звільнення було необхідним наявність календарної вислуги - 20 років 6 місяців. Позивач вважає, що набув права на призначення пенсії до 01 жовтня 2011 року, тобто до вступу в дію змін до статті 12 Закону України ''Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", оскільки на той час вислуга з урахуванням пільгової становила понад 20 років, а тому застосування до спірних правовідносин вимог статті 12 Закону України ''Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції Закону № 3668-VI від 08.07.2011 порушує принцип незворотності дії закону у часі, і маг наслідком звуження змісту та обсягу існуючих прав. Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області з письмовою заявою про призначення пенсії, та пакет відповідних документів (копія паспорту, наказ про звільнення, довідки про грошове утримання, додаткові види грошового утримання, послужний список, трудову книжку). Однак, на таку заяву отримав письмову відповідь, у якій відповідач фактично відмовив у призначенні пенсії з посиланням на необхідність попереднього звернення до ГУ УМВС України в Закарпатській області, яке у свою чергу також не визнає права позивача на пенсійне забезпечення.

У відзиві на позовну заяву відповідач 1 просив суд відмовити повністю в задоволенні позову. Вказав, що наказом начальника УМВС України в Закарпатській області №14/ос від 30 січня 2012 року, позивача було звільнено у запас (пункт 64 "ж") з органів внутрішніх справ, а саме з посади оперуповноваженого Мукачівського міжрайонного - відділу по боротьбі з організованою злочинністю УБОЗ УМВС України в Закарпатській області, з 31 січня 2012 року. Вислуга років на день звільнення в органах внутрішніх справ у календарному обчисленні складає 15 років 05 місяців 00 днів. Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб врегульовані Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі по тексту - Закон України № 2262-ХІІ). На момент звільнення позивача з органів внутрішніх справ (31 січня 2012 року) вказаний Закон України № 2262-ХІІ діяв у редакції від 11 листопада 2011 року. Згідно із статтею 12 пунктом "а" абзацом 3 Закону України № 2262-ХІІ для призначення пенсії за вислугу років у період з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року необхідно було мати вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше. Позивач звільнений з органів внутрішніх справ 31 січня 2012 року з календарною вислугою 15 років 05 місяців 00 днів. У зв`язку з відсутністю достатньої календарної вислуги років підстав для призначення йому пенсії немає. В позовній заяві позивач також посилається на Постанову Кабінету Міністрів від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" за якою, на його думку, повинна була зарахуватися пільгова вислуга. Дана Постанова не може застосовуватися для обчислення розміру вислуги років позивача, оскільки на момент звільнення з органів внутрішніх справ він не мав права на призначення пенсії відповідно до Закону.

У відзиві на позовну заяву відповідач 2 просив суд відмовити повністю в задоволенні позову, що відповідно до вимог статті 12 пункту "а" Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсія за вислугу років призначається, зокрема, особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, у період з 01 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних роки та 6 місяців і більше. Вислуга років позивача на день звільнення в органах внутрішніх справ у календарному обчисленні складає 15 років 05 місяців 00 днів, а відтак правових підстав для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" відсутні.

Відповідач - Державна установа "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Закарпатській області" в судове засідання не з`явилася та не повідомила суд про причини неявки, хоча судом вживалися заходи щодо його виклику, що передбачені Главою 7 Розділу І КАС України.

У відповідності до статті 205 частини 1, 3 пункту 1 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд, враховуючи наявність достатньої кількості доказів у справі, а також скорочені строки розгляду вказаної справи, наявність правової позиції учасників справи щодо спірних правовідносин судом вирішено проводити розгляд справи у відсутності вказаного відповідача. Відповідна ухвала зафіксована у протоколі судового засідання.

Під час розгляду справи по суті позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити позов у повному обсязі з мотивів, що наведені у ньому.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні, проти задоволення позовних вимог заперечив та просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Відповідно до статті 19 частини 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, що передбачені Конституцією та законами України.

Наказом начальника УМВС України в Закарпатській області №14/ос від 30 січня 2012 року, позивача було звільнено у запас (пункт 64 "ж" за власним бажанням) з органів внутрішніх справ, а саме з посади оперуповноваженого Мукачівського міжрайонного - відділу по боротьбі з організованою злочинністю УБОЗ УМВС України в Закарпатській області, з 31 січня 2012 року. Календарна вислуга на день звільнення позивача складала - 15 років 05 місяців, 00 днів (а.с. 48).

24 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Закарпатській області" з заявою, в якій просив та підготувати необхідні документи для призначення пенсії за вислугою років (а.с. 16).

Згідно листа від 02 вересня 2020 р. № 33/27-507 ДУ "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Закарпатській області" розглянуто заяву позивача та повідомлено, що відповідно до вимог статті 12 пункту "а" Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсія за вислугу років призначається, зокрема, особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, у період з 01 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних роки та 6 місяців і більше (а.с.а.с. 72, 73).

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі по тексту - Закон України № 2262-ХІІ) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

У відповідності до пункту 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.02.2007 року № 3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.02.2007 року за №135/13402 (далі по тексту - Порядок № 3-1), заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом ( 2262-12 ), та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України. Міністерства внутрішніх справ України. Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України. Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України. Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Судом встановлено, що позивача було звільнено у запас з органів внутрішніх справ, а саме з посади оперуповноваженого Мукачівського міжрайонного - відділу по боротьбі з організованою злочинністю УБОЗ УМВС України в Закарпатській області.

Таким чином, заяви про призначення пенсій за вислугу років особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом України № 2262-ХІІ, подаються цими особами до Головних управлінь Пенсійного фонду України в областях, як органів, що призначає пенсії, через уповноважені структурні підрозділи, в даному випадку, ліквідаційна комісія управління МВС України в Закарпатської області.

Судом встановлено, що у відповідності до матеріалів справи позивач не звертався до Управління Міністерства внутрішніх справ України в особі його ліквідаційної комісії з відповідною заявою щодо підготування документи для призначення пенсії за вислугою років, наявна в матеріалах справи заява про підготування документи для призначення пенсії за вислугою років була скерована позивачем до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Закарпатській області" яка є окремою юридичною особою.

Враховуючи наведене у задоволенні позовних вимог в частині, визнання бездіяльності Головного управління МВС України у Закарпатській області в особі ліквідаційної комісії щодо не включення до стажу ОСОБА_1 служби у пільговому обчисленні та для призначення пенсії в період з 01 вересня 1996 року по 27 липня 2011 року протиправною слід відмовити.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15 вересня 2020 року, № 11 було затверджено зміни до Положень підрозділів ДУ "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Закарпатській області", зокрема Положення про сектор із соціально-гуманітарних питань, до функцій якого в тому числі віднесено: прийом від особи, яка набула право на пенсію відповідно до Закону заяви та документів для призначення (перерахунку) пенсії; перевірка правильності оформлення поданих документів для призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта громадянина України та іншим документам; надання до уповноваженого структурного підрозділу МВС матеріалів щодо призначення (перерахунку) пенсій пенсіонерам ОВС, особам, що мають право отримувати пенсію по втраті годувальника, документів, які є підставою для отримання пільг, посвідчень, оформлення довідок про грошове забезпечення тощо; розгляд звернень, заяв та скарг з питань пенсійного та соціального забезпечення осіб, звільнених з ОВС, та членів їх сімей, а також іншої кореспонденції з питань, що належать до компетенції сектору (а.с.а.с. 61-66).

Тобто, Міністерством внутрішніх справ України делеговано сектору із соціально-гуманітарних питань, який діє в складі Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Закарпатській області" владні функції в частині прийому та первинного опрацювання документів (заяв) щодо призначення пенсій.

Статтею 1-2 пунктом "б" Закону України № 2262-XII передбачено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Відповідно до статті 12 частини 1 пункту "а" Закону України № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше; з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2014 року до 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення, мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше; з і жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Статтею 17 частиною 1 Закону України № 2262-ХІІ визначено вичерпний перелік видів служби та періодів часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом.

Статтею 17 частиною 2 Закону України № 2262-ХІІ передбачено, що до вислуги років поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Відповідно до статті 17 частини 4 Закону України № 2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Статтею 17-1 Закону № 2262-ХІ визначено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 17-2 частини 2 Закону України № 2262-ХІІ перелік документів, що підтверджують окремі періоди військової служби, служби в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, які підлягають зарахуванню до вислуги років у календарному обчисленні або на пільгових умовах визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону України № 2262-ХІІ, Кабінет Міністрів України прийняв Постанову "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" від 17.07.1992 року № 393 (далі по тексу - Постанова № 393).

Згідно із пункту 3 Постанови № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах, серед іншого, час: проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції - один місяць служби за три місяці; у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств - один місяць служби за півтора місяця.

З аналізу викладених положень наведеного Порядку № 393 вбачається, що пільгова вислуга враховується саме при призначенні пенсій згідно із статтею 12 пунктом а Закону України № 2262-ХІІ.

Відтак, положення усіх зазначених вище нормативно-правових актів не ставлять в залежність набуття права на пенсію за вислугою років від наявності відповідної кількості виключно календарної вислуги та не встановлюють те, що вислугу років у пільговому обрахуванні не можуть зараховувати до вислуги років для призначення особі відповідної пенсії.

Отже, згідно із статті 12 пункту "а" абзацом 3 Закону України № 2262-ХІІ для призначення пенсії за вислугу років у період з 01 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року необхідно було мати на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше.

Позивач звільнений з органів внутрішніх справ 31 січня 2012 року з календарною вислугою 15 років 05 місяців 00 днів.

Статтею 17 Закону України № 2262-ХІІ визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 17-1 Закону України № 2262-ХІІ встановлено саме порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.

Отже, Законом України № 2262-ХІІ передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.

Постановою № 393 визначено, зокрема, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років. Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.

Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон України № 2262-ХІІ. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 03 березня 2021 року у справі № 805/3923/18-а.

Також, Верховний Суд у постанові від 14 квітня 2021 у справі № 480/4241/18 дійшов висновку про те, що передбачена Порядком № 393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону України № 2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.

У відповідності до інформації, яка міститься в матеріалах справи та надана на вимогу суду, вислуга років позивача у пільговому обчисленні для призначення пенсії при наявності умов її нарахування - складає 20 років 10 місяців 24 дні (а.с.а.с. 119-122).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання Головного управління МВС України у Закарпатській області в особі ліквідаційної комісії Головного Управління МВС у Закарпатській області включити ОСОБА_1 до вислуги років у пільговому обчисленні час служби в підрозділах карного розшуку органів внутрішніх справ України в період з 01 вересня 1996 року по 27 липня 2011 року з розрахунку один місяць служби за півтора місяці та зобов`язання Головного управління МВС України у Закарпатській області в особі з ліквідаційної комісії Головного Управління МВС у Закарпатській області підготувати та направити до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Закарпатській області" документи (довідку, розрахунок) щодо вислуги років у пільговому обчисленні за час служби в підрозділах карного розшуку органів внутрішніх справ України в період з 01 вересня 1996 року по 27 липня 2011 року з розрахунку один місяць служби за півтора місяці.

Згідно вимог статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 77 частини 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до статті 2 частини 1 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до статті 139 частини 4 КАС України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області в особі Ліквідаційної комісії Головного Управління МВС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Ф.Ракоці, буд.13, ) та Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Закарпатській області" про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління МВС України у Закарпатській області в особі ліквідаційної комісії Головного Управління МВС у Закарпатській області включити ОСОБА_1 до вислуги років у пільговому обчисленні час служби в підрозділах карного розшуку органів внутрішніх справ України в період з 01 вересня 1996 року по 27 липня 2011 року з розрахунку один місяць служби за півтора місяці.

Зобов`язати Головне управління МВС України у Закарпатській області в особі ліквідаційної комісії Головного Управління МВС у Закарпатській області підготувати та направити до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Закарпатській області" документи (довідку, розрахунок) щодо вислуги років у пільговому обчисленні за час служби в підрозділах карного розшуку органів внутрішніх справ України в період з 01 вересня 1996 року по 27 липня 2011 року з розрахунку один місяць служби за півтора місяці.

Стягнути з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області в особі Ліквідаційної комісії Головного Управління МВС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Ф.Ракоці, буд.13, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по справі у розмірі 1681,60 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня 60 копійок) грн.

У задоволенні позову у частині інших позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 27 травня 2021 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. Рішення суду у повному обсязі було складено 01 червня 2021 року.

СуддяС.Є. Гаврилко