Справа № 440/6794/20
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2021-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 р.Справа № 440/6794/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Чалого І.С.,

суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,

за участю секретаря судового засідання Сузанського О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 10.02.2021, головуючий суддя І інстанції: Є.Б. Супрун, м. Полтава, повний текст складено 10.02.21 по справі № 440/6794/20 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до Приватного акціонерного товариства "Завод "Лтава"про відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій,

ВСТАНОВИВ:

20.11.2020 Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Завод "Лтава", в якому просить суд стягнути з відповідача невідшкодовану суму витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком №1 та за списком №2, за період жовтень - листопад 2017 року, липень - вересень 2020 року в сумі 60 240,29 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.02.2021 заяву голови правління Приватного акціонерного товариства "Завод "Лтава" Хохлова Е.В. від 04.01.2021 задоволено.

Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у справі №440/6794/20 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до Приватного акціонерного товариства "Завод "Лтава" в частині вимог щодо відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком №2, за період жовтень - листопад 2017 року залишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги з посиланням на правову позицію Верховного суду України, викладену у постанові від 25.11.2015 у справі № 803/2199/14, вказав, що у разі звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості (недоїмки), яка виникла через несвоєчасне нарахування та/або сплату суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, до відносин щодо стягнення такої заборгованості (недоїмки) застосовуються положення частини п`ятнадцятої статті 106 Закону № 1058-IV. Водночас строки звернення до суду із позовом про стягнення цієї заборгованості (недоїмки), передбачені статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства (в редакції, яка діяла до 15.12.2017), не застосовуються.

Скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідач просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

У судове засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтоване неможливістю представника управління прийняти участь в судовому засіданні у зв`язку з службовою зайнятістю.

Зважаючи на те, що доводи викладені в клопотанні про відкладення розгляду справи, не підтверджені належними доказами, а також на те, що відповідач, який отримав судову повістку про розгляд справи 14.05.2021, мав достатньо часу для вжиття заходів, спрямованих для забезпечення участі у справі призначеній до розгляду на 20.05.2021 іншого представника, колегія суддів уважає за необхідне відмовити в задоволенні вказаного клопотання.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) , не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 20.11.2020 позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача невідшкодовану суму витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком №1 та за списком №2, за період жовтень - листопад 2017 року, липень - вересень 2020 року в сумі 60 240,29 грн.

04.01.2021 до суду надійшла заява представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви у даній справі, в якій просить суд залишити без розгляду заявлений позов у частині вимог щодо стягнення з відповідача невідшкодованої суми витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком №1, за період жовтень - листопад 2017 року у розмірі 26 094,88 грн з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом.

Вирішуючи дану заяву та залишаючи позову в цій частині без розгляду, суд першої інстанції з`ясовував обставини попередніх звернень позивача до суду з подібними позовними вимогами, за наслідками чого встановив, що ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.12.2017 позов Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (попередник позивача до реорганізації системи органів Пенсійного фонду) до Публічного акціонерного товариства "Завод Лтава" (попередник відповідача) у справі №816/2260/17 про відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком №2, за період жовтень - листопад 2017 року у розмірі 26 094,88 грн було залишено без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України у редакції Закону від 03.10.2017 №2147-VIII у зв`язку з повторним неприбуттям представника пенсійного органу у судове засідання без поважних причин.

З урахуванням вказаного вище суд першої інстанції дійшов висновку, що обставини заборгованості заводу за період жовтень - листопад 2017 року, які є предметом судового спору у даній справі, були відомі позивачеві ще у 2017 році, а тому позивач заявляючи, крім іншого, вимоги про відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком №2, за період жовтень - листопад 2017 року, звернувся до суду з пропуском тримісячного строку.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку: підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком.

Положення ст. 122 КАС України передбачають, що для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.

В свою чергу, статтею 106 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV передбачена відповідальність страхувальників, банків, організацій, що здійснюють виплату і доставку пенсій, та їх посадових осіб, згідно із частиною п`ятнадцятою якої строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

Так, Верховний Суд України у постанові від 25.11.2015 у справі № 803/2199/14 та Верховний Суд, зокрема у постановах від 20.03.2018 у справі № 804/18891/14, від 25.05.2018 у справі № 809/1756/15, від 26.06.2018 у справі № 804/8277/14 висловив правовий висновок, відповідно до якого у разі звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості (недоїмки), яка виникла через несвоєчасне нарахування та/або сплату суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, до відносин щодо стягнення такої заборгованості (недоїмки) застосовуються положення частини п`ятнадцятої статті 106 Закону № 1058-IV. Водночас строки звернення до суду із позовом про стягнення цієї заборгованості (недоїмки), передбачені статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства (в редакції, яка діяла до 15.12.2017), не застосовуються.

Верховний Суд у постановах від 28 листопада 2019 року у справі №460/3113/18, від 20 грудня 2019 року у справі №806/1240/16 вирішив не відступати від зазначеного вище висновку, оскільки в даному випадку термін "недоїмка" вжито в широкому розумінні заборгованості. Тобто, в розумінні суми фінансових зобов`язань (грошових боргів), що підлягає погашенню, поверненню в певний термін.

Таким, чином, у разі звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості (недоїмки), яка виникла через несвоєчасне відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах строки звернення до суду, визначені положеннями КАС України - не застосовуються.

Зважаючи на викладене, доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права є такими, що заслуговують на увагу, а висновок суду першої інстанції про пропуск позивачем тримісячного строку звернення до суду є помилковим.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції на підставі ст.320 КАС України підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області задовольнити.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 10.02.2021 по справі № 440/6794/20 скасувати

Справу № 440/6794/20 в частині позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до Приватного акціонерного товариства "Завод "Лтава" щодо відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком № 2, за період жовтень - листопад 2017 року направити для продовження розгляду до Полтавського окружного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко
Повний текст постанови складено 31.05.2021