Справа № 420/4701/21
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4701/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ) про визнання протиправними дій щодо зменшення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання із 90 % до 60 %, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФУ в Одеській області), в якій позивач просить:

визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо зменшення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 із 90 % до 60 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;

зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 із 90 % від суддівської винагороди в сумі 197052,50 грн., зазначеної в довідці Одеського апеляційного суду № 06-21/283/2020 від 10.03.2020 р., з урахуванням фактично виплачених сум, з 19 лютого 2020 року.

Ухвалою від 01.04.2021р. прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження по справі та визначено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (ст. 262 КАС України); встановлено, що справа буде розглянута судом на підставі ст.262 КАС України у межах строків, визначених ст.258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є суддею у відставці та з 13.12.2016р. отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 15.02.2017р. у справі №522/1443/18 встановлено право позивача на щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90 % суддівської винагороди. На підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.11.2020р. у справі № 420/10031/20 відповідачем проведено позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020р., виходячи з 60% суддівської винагороди. Позивач вважає дії відповідача щодо проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розрахунку 60% суддівської винагороди працюючого судді на підставі ч.3 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016р. №1402-VIII протиправними та такими, що порушують його конституційні права та охоронювані законом інтереси. Відсоткове значення вже призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є сталим, оскільки визначається на день призначення щомісячного довічного грошового утримання, тому його зменшення при перерахунку пенсії є протиправним.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №21574/21 від 27.04.2021р.), в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що ГУ ПФУ в Одеській області на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.11.2020р. у справі № 420/10031/20 проведено позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020р., виходячи з 60% суддівської винагороди, згідно довідки Одеського апеляційного суду № 06-21/283/2020 від 10.03.2020 р. Враховуючи, що страховий стаж позивача на посаді судді становить повних 25 років, з урахуванням приписів ч.3 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016р. №1402-VIII позивач має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 60 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

27.04.2021р. (вх. № 21576/21) від ГУ ПФУ в Одеській області надійшли матеріали пенсійної справи позивача.

За приписами ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відтак, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Верховної Ради України від 30.06.1993р. позивача обрано суддею Одеського апеляційного суду.

Рішенням Вищої ради юстиції № 3102/0/15-16 від 08.12.2016р. позивач звільнена з посади судді апеляційного суду Одеської області у відставку.

10.03.2020 р. Одеським апеляційним судом ОСОБА_1 видано Довідку №06-21/283/2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за формою Додатка №2 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного Фонду України, згідно якої станом на 01.01.2020 р. суддівська винагорода складає 197 062,50 грн.

22.09.2020 р. позивач звернулась до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки Одеського апеляційного суду №06-21/283/2020 від 10.03.2020 р. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці починаючи з 19.02.2020 р.

23.09.2020 року Управлінням застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Одеській області прийнято рішення № 6251 про відмову у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці відповідно Закону України «Про судоустрій та статус суддів», яким за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 №6251 від 22.09.2020 р., відмовлено у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою про суддівську винагороду від 10.03.2020 р. №06-21/283/2020.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.11.2020р. у справі № 420/10031/20 визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Одеській області від №6251 від 23.09.2020р. про відмову в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки № 06-21/283/2020 від 10.03.2020р., виданої Одеським апеляційним судом; зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Одеського апеляційного суду №06-21/283/2020 від 10.03.2020р. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання в сумі 197 062, 50 грн. з врахуванням раніше виплачених сум з 19 лютого 2020 року.

31.01.2021р. позивач звернулась до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою, в якій просила на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.11.2020р. здійснити перерахунок її щомісячного довічного грошового утримання та продовжувати виплати в новому розмірі із застосуванням 90 % (а.с. 6).

На підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.11.2020р. у справі № 420/10031/20 ГУ ПФУ в Одеській області 09.02.2021р. проведено позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020р., виходячи з 60% суддівської винагороди згідно довідки Одеського апеляційного суду №06-21/283/2020 від 10.03.2020 р.

12.02.2021р. (вих. № 1957-1449/К-02/8-1500/21) ГУ ПФУ в Одеській області повідомлено позивачу, що з 19.02.2020р. на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.11.2020р. у справі № 420/10031/20 щомісячне грошове утримання судді у відставці має розраховуватися, виходячи з відсоткових розмірів суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді згідно вимог Закону України від 07.07.2010 р. № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», в зв`язку з чим новий розмір довічного грошового утримання судді у відставці нараховано на березень 2021 року в сумі 118237,50 грн. (197062,50 грн. *60 %) (а.с. 7-8).

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Таким чином, суд з`ясовує, чи використане повноваження, надане суб`єкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Відповідно до ст. 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя.

Частиною 1 ст.126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 р.

За приписами ч.1 ст.142 Закону №1402-VI судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;

2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

При цьому, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (ч. 2 ст. 142 Закону №1402-VI).

Частиною 4 та 5 ст. 142 Закону №1402-VI передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 3 ст. 135 Закону №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить:

1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Разом з цим, «Прикінцевими та перехідними положеннями» Закону №1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Так, пунктом 22 розділу ХІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №1402-VIII визначалось, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 01.01.2017 року отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010р. № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів».

До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 р. № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (пункт 23 розділу ХІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №1402-VIII).

Законом України від 16.10.2019 року №193-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування», який набрав чинності 07.11.2019 року, виключено зазначені вище пункти 22, 23 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №1402-VIII.

Відповідно до п.24 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №1402-VIII встановлений розмір посадового окладу судді, який з 1 січня 2020 року становить:

а) для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Пунктом 25 розділу ХІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 % суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 року у справі № 2-р/2020 пункт 25 розділу XII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №1402-VIII, визнано таким, що не відповідає Конституції України.

Згідно ч. 1 ст. 91 Закону України від 13.07.2017 року № 2136-VIII «Про Конституційний Суд України» закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 р. №2-р/2020 Закон № 1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

При цьому, набрання чинності рішенням Конституційного Суду України, яким визнаються неконституційними відповідні норми законодавства, тягне за собою виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів правовідносин до яких застосовуються (застосовувалися) положення законодавства, яке згодом було визнано неконституційним. Відтак, такі правовідносини безпосередньо пов`язуються з дією закону. Тобто, якщо це один день (втрата чинності повністю чи в окремій частині закону за рішенням Конституційного Суду України з дня його ухвалення), то цей строк закінчується о 24 години 00 хвилини цього дня. Відповідно, з 00 годин 00 хвилин наступного дня з дати ухвалення відповідного рішення Конституційним Судом України, до правовідносин, що регулюється таким законодавством застосовується норма, що відповідає Конституції України, вступила у силу і діє.

Отже, саме з 19.02.2020 р., наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 року у справі № 2-р/2020, у позивача виникло право на перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно Закону № 1402-VIII.

Проте, суд вважає необґрунтованими твердження позивача, що такий перерахунок має бути здійснений, виходячи з 90% від суддівської винагороди працюючого судді, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ГУ ПФУ в Одеській області на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.11.2020р. у справі № 420/10031/20 проведено позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020р., виходячи з 60% суддівської винагороди згідно довідки Одеського апеляційного суду №06-21/283/2020 від 10.03.2020 р.

Судом встановлено, що рішенням Вищої ради юстиції № 3102/0/15-16 від 08.12.2016р. позивача звільнено з посади судді апеляційного суду Одеської області у відставку.

Згідно наказу голови апеляційного суду Одеської області № 246-ос від 12.12.2016р. відповідно до рішення Вищої ради юстиції № 3102/0/15-16 від 08.12.2016р. позивача виключено із списочного складу суддів апеляційного суду Одеської області 12.12.2016р.

Загальний стаж роботи позивача, який дає право на одержання щомісячного грошового утримання судді у відставці становить повних 25 років.

Як вже було зазначено вище, чинним Законом №1402-VIII визначені інші вихідні дані для обрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а саме:

- щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді (ч.4 ст.142 Закону №1402-VIII);

- базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (з підвищуючими коефіцієнтами для суддів апеляційної та касаційної інстанції) (ч.ч. 3, 4 ст.135 Закону №1402-VIII).

Враховуючи положення ч.2 ст.142 Закону №1402-VIII та суддівський стаж позивача (25 років), з 19.02.2020 р. щомісячне довічне грошове утримання позивача має розраховуватися, виходячи з 60 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

При цьому суд зазначає, що визначення відсотку розміру довічного грошового утримання позивача від суддівської винагороди працюючого судді на підставі норм Закону №1402-VIII не призводить до порушення ст.22 Конституції України, оскільки розмір довічного грошового утримання, на який має право позивач згідно норм Закону №1402-VIII, не є меншим ніж той, який був забезпечений позивачу на підставі положень Закону, чинного на час виходу судді у відставку. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ) про визнання протиправними дій щодо зменшення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання із 90 % до 60 %, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання,- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя: Г.П. Самойлюк