Справа № 480/5081/20
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2021-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 р. Справа № 480/5081/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Бартош Н.С. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.02.2021, головуючий суддя І інстанції: І.Г. Шевченко, м. Суми, повний текст складено 26.02.21 по справі № 480/5081/20

за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ

до ОСОБА_1

про стягнення витрат на утримання,

ВСТАНОВИВ:

05.08.2020 року Харківський національний університет внутрішніх справ (далі по тексту - ХНУВС, позивач) засобами поштового зв`язку направив до Сумського окружного адміністративного суду адміністративний позов до ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , відповідач), в якому просив суд першої інстанції стягнути з відповідача - ОСОБА_1 на користь ХНУВС витрати, пов`язані з утриманням, а саме грошові кошти в розмірі 51 951,74 (п`ятдесят одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят одна) грн. 74 коп.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, з посиланням на ч.4 ст.74 Закону України Про Національну поліцію, Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року №261, що ОСОБА_1 повинна відшкодувати витрати, пов`язані з її утриманням в ХНУВС в сумі 51 951,74 грн., які станом на день звернення з позовом до суду останньою не були відшкодовані.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 26.02.2021 року позовну заяву Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат на утримання задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з утриманням у закладі вищої освіти у розмірі 51 951 (п`ятдесят одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят одна) грн. 74коп.

ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2021 року по справі №480/5081/20, та ухвалити нове, яким залишити позовну заяву ХНУВС до ОСОБА_1 про стягнення витрат на утримання, без розгляду, з підстав пропуску строку для звернення до суду з позовом.

В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.02.2021 року є незаконним та необґрунтованим. Зазначає, що в ході розгляду справи, судом було не повно та не всебічно з`ясовано обставини справи, а відтак дане рішення повинно бути скасовано. Посилається на приписи ст. 122 КАС України. Вказує, що у ході розгляду справи було встановлено, що 31.01.2019 року ОСОБА_1 було повідомлено про зобов`язання відшкодувати витрати на навчання. Разом з тим, позовна заява до Сумського окружного адміністративного суду була подана лише у серпні 2020 року, тобто позивач більш ніж на рік прострочив строк в межах якого можливо було звернутися до суду. Вказує, що керуючись ст.123 КАС України, позовну заяву ХНУВС слід було залишити без розгляду. При цьому, твердження позивача, що строк був пропущений з підстав звернення з аналогічним позовом до Недригайлівського районного суду Сумської області, на її думку не заслуговує на увагу, оскільки звертаючись до цього суду, позивач вже пропустив визначений законом строк.

Крім того, ОСОБА_1 було подано доповнення до апеляційної скарги, в якому доповнивши скаргу, стосовно того, що ХНУВС пропущено встановлений ч.5 ст. 122 КАС України місячний строк для звернення до суду з адміністративним позовом, і не заявлено клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду та не наведено поважних причин його пропуску, що з огляду на вимоги КАС України є підставою для залишення позовної заяви без розгляду, проте суд першої інстанції в порушення норм процесуального права не дослідив вказаного питання, просила долучити доповнення до апеляційної скарги. Просила стягнути з позивача на її користь судовий збір за апеляційне оскарження.

Також, ОСОБА_1 було подано додаткові пояснення по справі, в яких остання зазначила про те, що ХНУВС пропущено встановлений ч.5 ст.122 КАС України місячний строк для звернення до суду з адміністративним позовом, і не заявлено клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду та не наведено поважних причин його пропуску, що з огляду на вимоги КАС України є підставою для залишення позовної заяви без розгляду, проте суд першої інстанції в порушення норм процесуального права не дослідив вказаного питання.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідач фактично в апеляційній скарзі та в доповненнях до апеляційної скарги та поясненнях по справі виражає незгоду з ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 14.08.2020 року по даній справі, якою суд першої інстанції визнав причини пропуску ХНУВС строку на звернення з позовом до суду поважними та поновив ХНУВС такий строк.

ХНУВС, не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, у відповідності до ст.304 КАС України.

Враховуючи неприбуття учасників справи в судове засідання призначене на 25.05.2021 року, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, враховуючи приписи ст.311 КАС України, колегія суддів ухвалила апеляційний розгляд справи по справи продовжити в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходила службу в органах внутрішніх справ України та Національній поліції України з 18 серпня 2014 року по 04 лютого 2019 року.

Наказом ХНУВС від 11.08.2014 №174 о/с відповідача прийнято на службу в ОВС і зараховано курсантом ХНУВС з 18.08.2014.

01.09.2014 на виконання вимог Закону України Про міліцію від 20.12.1990 № 565-ХІІ та наказу МВС від 14.05.2007 № 150 Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у ВНЗ МВС України між відповідачем, ХНУВС та Головного управління МВС України в Сумській області укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ.

01.09.2017 між відповідачем, ХНУВС та Головним управлінням МВС України в Сумській області було укладено контракт про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських. При цьому, відповідно до абз.5 п.3 розділу 2 вказаного контракту визначено, що у разі дострокового розірвання контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання ОСОБА_1 зобов`язується відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до п.4 ст.74 Закону України "Про Національну поліцію".

В подальшому, наказом ХНУВС від 23.06.2018 №246 о/с відповідача відраховано зі складу курсантів у зв`язку із закінченням навчання 23.06.2018 та направлено до ГУНП в Сумській області. При цьому, вказано, що сума витрат, пов`язаних з її утриманням складає 51 951,74 грн.

Наказом ГУНП в Сумській області від 31.01.2019 №33 о/с відповідача звільнено згідно п.7 ч.1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію (за власним бажанням) з 04.02.2019.

31.01.2019 ОСОБА_1 було повідомлено про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в навчальному закладі, за весь період навчання, про що свідчить підпис відповідача на повідомленні про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в навчальному закладі.

Згідно з довідкою за №18 витрати на утримання курсанта ОСОБА_1 в ХНУВС складають 51951,74 грн.

ХНУВС, вважаючи, що ОСОБА_1 повинна відшкодувати витрати, пов`язані з її утриманням в Харківському національному університеті внутрішніх справ в сумі 51 951,74 грн., які станом на день звернення з позовом до суду відповідачем не відшкодовані, 05.08.2020 року засобами поштового зв`язку направив до Сумського окружного адміністративного суду позов.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надав доказів про відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, у розмірі 51951,74 грн., у зв`язку з чим позивачем доведена правомірність та обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача сум витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі, натомість відповідачем не було надано до суду жодного доказу щодо спростування позиції позивача, викладеної в заявленому позові, та доказів добровільної сплати зазначеної суми витрат на момент розгляду справи.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.17 ч.1 ст.4 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Статтею 1 Закону України від 10.01.2002 за №2925-ІІІ "Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України" визначено, що навчальні заклади, науково-дослідні установи, підприємства та установи забезпечення включенні до загальної структури МВС України.

Згідно зі ст.18 Закону України "Про міліцію" (в редакції, чинній на момент укладення договору між позивачем, відповідачем та ГУМВС України в Сумській області) порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує Міністерство внутрішніх справ України за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Наказом Міністерства внутрішніх справ №150 від 14.05.2007 на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 01 березня 2007 року № 313 "Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ" та відповідно до вимог Закону України Про вищу освіту, Закону України Про міліцію, з метою вдосконалення порядку підготовки фахівців у вищих навчальних закладах МВС України за державним замовленням, затверджено Типовий договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, яким передбачено відшкодування вказаних витрат.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію".

Відповідно до ч.1 статті 1 Закону України "Про Національну поліцію", Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Частиною 1 ст.59 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до ст.72 Закону України "Про Національну поліцію" професійне навчання поліцейських складається з: 1) первинної професійної підготовки; 2) підготовки у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання; 3) післядипломної освіти; 4) службової підготовки - системи заходів, спрямованих на закріплення та оновлення необхідних знань, умінь та навичок працівника поліції з урахуванням оперативної обстановки, специфіки та профілю його оперативно-службової діяльності.

Згідно із ч.2 ст.74 Закону України "Про Національну поліцію" підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

Відповідно до ч.4 ст.74 Закону України "Про Національну поліцію" особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 5 ст.74 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.2 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.3 ст.122 КАС України).

Відповідно до ч. 5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Як вбачається з матеріалів даної справи, ОСОБА_1 , яка перебувала на публічній службі в Національній поліції України на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Недригайлівського відділення поліції Роменського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, з 04.02.2019 було звільнено зі служби в поліції відповідно до п.7 (за власним бажанням) ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (Наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області від 31.01.2019 №33 о/с).

Колегія суддів зазначає, що спір у цій справі відноситься до справ щодо проходження публічної служби, а отже, відповідно до положень частини 5 статті 122 КАС України, для звернення до суду з цим позовом законом встановлено місячний строк.

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Згідно довідки про фактичні витрати, пов`язані з утриманням курсанта ОСОБА_1 в Харківському національному університеті внутрішніх справ від 18.06.2018 №4/295д за період з 18.08.2014 по 23.06.2018 сума фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 склала 51 951,74 грн.

Відповідно до повідомлення про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в навчальному закладі адресованому ОСОБА_1 звільненій служби в поліції наказом ГУНП в Сумській області від 31.01.2019 №33 о/с з 04.02.2019, останню було повідомлено, що вона зобов`язана протягом 30 діб з моменту отримання цього повідомлення відшкодувати МВС України в особі ХНУВС витрати в повному обсязі за весь період навчання. Вказане повідомлення було вручено ОСОБА_1 31.01.2019 року, що підтверджується відповідним підписом останньої (том 1, а.с.6).

Відповідно до листа Головного управління Національної поліції в Сумській області від 31.01.2019 року №435/117/12/2/01-2019, адресованого ректору ХНУВС, останнього повідомлено, що наказом Головного управління Національної поліції в Сумській області від 31.01.2019 №33 о/с звільнено випускника ХНУВС 2018 року лейтенанта поліції ОСОБА_1 за власним бажання, оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Недригайлівського відділення поліції Роменського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, що підтверджується відповідною відміткою вхідної кореспонденції ВРСДЗ ХНУВС про отриманні вказаного листа 04.02.2019. До вказаного листа Головним управління Національної поліції в Сумській області було додано витяг з наказу Головного управління Національної поліції в Сумській області та копія повідомлення про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в навчальному закладі (том 1, а.с. 12).

Тобто, починаючи з 05.02.2019, на наступний день після того, коли позивач дізнався про порушення своїх прав, розпочався перебіг строку звернення до суду з позовом.

Однак, як вбачається з матеріалів даної справи, з первісним позовом до суду (Недригайлівського районного суду Сумської області) ХНУВС звернувся лише 11.12.2019 (том 1, а.с. 13).

Таким чином, позивач, отримавши 04.02.2019 листа Головного управління Національної поліції в Сумській області від 31.01.2019 року №435/117/12/2/01-2019, яким його повідомлено про звільнення відповідача за власним бажанням, звернувся до суду з позовом з пропуском місячного строку звернення до суду, встановленого частиною 5 статті 122 КАС України.

Згідно із частиною 6 статті 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

З аналізу статті 123 КАС України, вбачається, що пропуск цього строку не є безумовною підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки за наявності поважних причин його пропуску такий строк може бути поновлено судом за заявою особи, яка його подала.

Суд може встановити наявність підстав для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала позовну заяву.

При цьому, мотивуючи в суді першої інстанції (Сумському окружному адміністративному суді) заяву про поновлення строків, яку позивач додав до адміністративного позову, останній зазначив, що ухвалою Недригайлівського районного суду Сумської області від 14.07.2020 по справі №582/1587/19 за позовом ХНУВС до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, провадження в цивільній справі було закрито, роз`яснено про те, що питання відшкодування коштів пов`язане з публічно правовими відносинами та їх потрібно розглядати у порядку адміністративного судочинства та звертатися з позовом до адміністративного суду. Вказує, що повний текст вказаної ухвали надійшов на адресу ХНУВС 28.07.2020, а тому позивачу стало відомо та вручено повний текст ухвали Недригайлівського районного суду Сумської області від 14.07.2020 з 28.07.2020.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що це не впливає на вирішення даної справи та жодним чином не може вказувати на дотримання позивачем місячного строку звернення до суду, визначеного ст.122 КАС України, оскільки вже на момент звернення з первісним позовом до суду (Недригайлівського районного суду Сумської області) - 11.12.2019, позивачем вже було пропущено такий строк звернення до суду, навіть з урахуванням 30 - денного строку на добровільне відшкодування відповідачем витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному навчальному закладі, що свідчить про значне пропущення позивачем строку звернення до суду з позовом.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що Сумський окружний адміністративний суд, отримавши 10.08.2020 року позов ХНУВС до відповідача про стягнення витрат на утримання, який було направлено засобами поштового зв`язку 05.08.2020, і визнаючи причини пропуску ХНУВС строку на звернення з позовом до суду поважними та поновлюючи останньому такий строк ухвалою від 14.08.2020 року, фактично жодним чином не навів належним мотивів такого рішення та не врахував вже факт пропуску позивачем місячного строку звернення до суду станом на 11.12.2019.

За таких обставин, суд першої інстанції, не врахувавши наведене вище, дійшов неправильного висновку, щодо визнання причин пропуску ХНУВС строку на звернення з позовом до суду поважними та поновлення останньому такого строку.

Враховуючи наведене вище, оскільки позивачем було пропущено встановлений законом строк звернення до суду зі вказаними позовними вимогами та належних обґрунтувань обставин та доказів, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом останнім не було надано, колегія суддів вважає, що позов ХНУВС підлягає залишенню без розгляду.

З урахуванням наведених вище висновків суду, доводи сторін щодо суті спору жодним чином не впливають на вирішення даної справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Згідно із ч.1 ст.319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Пунктом 8 ч.1 ст.240 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами 3 та 4 статті 123 цього Кодексу.

Частинами 3 та 4 ст.123 КАС України визначено, що якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи викладене, з огляду на пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду, колегія суддів вважає за необхідне скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції, а позов ХНУВС залишити без розгляду.

Згідно з ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.10 ст.139 КАС України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.6 ст.143 КАС України у випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат.

Як вбачається з матеріалів даної справи, при поданні апеляційної скарги ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 3153 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією 0.0..1 від 01.04.2021 року. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем заявлено вимоги про повернення вказаної сплаченої суми судового збору за подання апеляційної скарги .

Враховуючи, що оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а позовна заява ХНУВС залишенню без розгляду, витрати зі сплати судового збору у зазначеному вище розмірі підлягають стягненню на користь відповідача за рахунок бюджетних асигнувань позивача у справі.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 311, 315, 319, 321, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу - задовольнити.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.02.2021 по справі №480/5081/20 - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов Харківського національного університету внутрішніх справ залишити без розгляду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Харківського національного університету внутрішніх справ на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 3153 грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош З.Г. Подобайло