Справа № 826/15031/18
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2021 року м. Київ № 826/15031/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Чудак О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОМАКС-2000» до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

установив:

13.09.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОМАКС-2000» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04.06.2018 № та №.

В обґрунтування позовної заяви з урахуванням відповіді на відзив зазначено, що згідно податкових повідомлень-рішень від 04.06.2018 № та № до «ТОМАКС-2000» протиправно застосовано штраф у розмірах 22 290 грн (10% від суми податкового зобов`язання) та 82 097,47 грн (20% від суми податкового зобов`язання), відповідно, на підставі статті 126 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (ПК України) з огляду на необґрунтований висновок акту перевірки від 15.05.2018 №5539/26-15-12-13-20 про порушення ТОВ «ТОАКС-2000» строків сплати грошового зобов`язання з ПДВ, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 05.12.2017 №2 у загальному розмірі 581 745 грн.

Позивач зазначає, що грошове зобов`язання з ПДВ у сумі 581 745 грн, визначене податковим повідомленням-рішенням від 05.12.2017 №2, станом на час прийняття спірних рішень не було узгодженим, адже 07.05.2018 ТОВ «ТОМАКС-2000» оскаржило до суду податкове повідомлення-рішення від 05.12.2017 №2. Тому, відповідач не мав права нараховувати штрафні санкції за порушення строків сплати вказаного зобов`язання.

Також позивач вказав на необґрунтованість проведеного відповідачем розрахунку штрафних санкцій, застосованих згідно податкового повідомлення-рішення від 04.06.2018 №. Так, за період з 26.01.2018 по 11.04.2018 ТОВ «ТОМАКС-2000» сплачено ПДВ у загальному розмірі 673 118 грн, що перевищує загальний розмір грошового зобов`язання, нарахованого податковим повідомленням-рішенням від 05.12.2017 №2 на 91 373 грн. Отже, станом на 11.04.2018 ТОВ «ТОМАКС-2000» погашено грошове зобов`язання з ПДВ у сумі 581 745 грн, визначене податковим повідомленням-рішенням від 05.12.2017 №2, а сума 91 373 грн повинна зараховуватись в рахунок погашення недоїмки за декларацією з ПДВ від 18.01.2018 №1. Однак, згідно податкового повідомлення-рішення від 04.06.2018 № до ТОВ «ТОМАКС-2000» застосовано штраф у тому числі й за порушення строку сплати зобов`язань з ПДВ за декларацією з ПДВ від 18.01.2018 №1 у сумі 42 644,6 грн - дата операції 26.04.2018, штраф 8528,92 грн, а також у сумі 8999,35 грн - дата операції 23.04.2018, штраф 1799,87 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.09.2018 відкрито провадження у справі і призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач подав відзив на позовну заяву ТОВ «ТОМАКС-2000» у якому вказав на необґрунтованість та відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Зауважив, що станом на 19.01.2018 за ТОВ «ТОМАКС-2000» рахувався податковий борг у сумі 581 743,42 грн, який виник у зв`язку із несплатою узгодженого грошового зобов`язання з ПДВ, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 05.12.2017 №2 у загальному розмірі 581 745 грн. Кошти, які позивач сплачував у період з 19.01.2018 по 24.05.2018 зараховувались в рахунок погашення вказаного боргу, що призвело до порушення ТОВ «ТОМАКС-2000» строку сплати узгоджених зобов`язань з ПДВ, які визначені податковим повідомленням-рішенням від 05.12.2017 №2, а також декларацією з ПДВ від 18.01.2018 №1.

Суд, дослідив матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надав їм юридичну оцінку та встановив наступне.

Співробітниками Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві проведено камеральну перевірку дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету ТОВ «Томакс-2000» ().

За результатом перевірки складено акт від 15.05.2018 №5539/26-15-12-13-20 у якому зафіксовано порушення ТОВ «ТОМАКС-2000» строків сплати грошового зобов`язання з ПДВ, передбачених:

1) пунктом 57.1 статті 57 ПК України щодо сплати грошового зобов`язання з ПДВ визначеного податковою декларацією з ПДВ від 18.01.2018 №1, у тому числі:

- сплата 26.04.2018 у сумі 42 664,6 грн, порушення строку на 86 днів;

- сплата 23.04.2018 у сумі 8 999,35 грн, порушення строку на 83 дні;

2) пунктом 57.3 статті 57 ПК України щодо сплати грошового зобов`язання з ПДВ визначеного податковим повідомленням-рішенням від 05.12.2017 №2 у загальному розмірі 581 745 грн, у тому числі:

- сплата 26.01.2018 у сумі 100 001,4 грн, порушення строку на 7 днів;

- сплата 29.01.2018 у сумі 122 898,6 грн, порушення строку на 10 днів;

- сплата 26.02.2018 у сумі 230 213 грн, порушення строку на 38 днів;

- сплата 26.03.2018 у сумі 12 281,4 грн, порушення строку на 66 днів;

- сплата 26.03.2018 у сумі 77 719 грн, порушення строку на 66 днів;

- сплата 11.04.2018 у сумі 38 630 грн, порушення строку на 82 дні.

04.06.2018 на підставі вказаних висновків акту від 15.05.2018 №5539/26-15-12-13-20 відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № про застосування до ТОВ «ТОМАКС-2000» штрафу на підставі 126 ПК України у розмірі 22 290 грн (10% від суми податкового зобов`язання, сплати по якого порушено не більш як на 30 днів);

- № про застосування до ТОВ «ТОМАКС-2000» штрафу на підставі 126 ПК України у розмірі 82 097,47 грн (20% від суми податкового зобов`язання, сплати по якого порушено більш як на 30 днів).

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними та таким, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Кодексом та законами з питань митної справи.

Пункт 126.1 статті 126 ПК України передбачає, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно із пунктом 57.1. статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 203.1 статті 203 ПК України передбачено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до положень пункту 203.2 цієї статті, сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Встановлено, що 18.01.2018 ТОВ «ТОМАКС-2000» подано податкову декларацію з ПДВ №1, а в акті перевірки відображено порушення позивачем вимог пункту 57.1 статті 57 ПК України шляхом сплати грошового зобов`язання з ПДВ визначеного вказаною декларацією 23.04.2018 у сумі 8 999,35 грн, 26.04.2018 у сумі 42 664,6 грн.

Згідно з пунктом 131.2 статті 131 ПК України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, насамперед зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. При повному погашенні суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, зараховуються у рахунок погашення штрафів, і лише в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Відповідно до пункту 87.9 статті 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Судом встановлено, що ТОВ «ТОМАКС-2000» сплачено самостійно визначені зобов`язання за податковою декларацією з ПДВ від 18.01.2018 №1 ТОВ «ТОМАКС-2000».

Разом з цим, фактичне зарахування коштів в рахунок погашення зобов`язань за податковою декларацією ТОВ «ТОМАКС-2000» з ПДВ від 18.01.2018 №1 за даними ІКП позивача проведено 23.04.2018 у сумі 8 999,35 грн, 26.04.2018 у сумі 42 664,6 грн, у зв`язку із тим, що кошти, які позивач сплачував з 19.01.2018 зараховувались у рахунок погашення грошового зобов`язання з ПДВ у сумі 581 745 грн, визначене податковим повідомленням-рішенням від 05.12.2017 №2.

Відповідно до пункту 54.5. статті 54 ПК України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Як передбачено пунктом 57.3. статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до пункту 56.18 статті 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що згідно податкових повідомлень-рішень від 04.06.2018 № та № застосовано до позивача штрафні санкції за порушення строків сплати грошових зобов`язань з ПДВ існування яких фактично зумовлене податковим повідомленням-рішенням від 05.12.2017 №2.

07.05.2018 ТОВ «ТОМАКС-2000» подано до Окружного адміністративного суду м. Києва адміністративний позов про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.12.2017 №, №2, №2, №2.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.04.2020 у справі №826/7193/18, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.07.2020, зокрема, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 05.12.2017 №2.

Суд зазначає, що у зв`язку із скасуванням податкового повідомлення-рішення від 05.12.2017 №2 вважається таким, що юридично не існувало, а отже й відсутні підстави для застосування штрафних санкції за порушення строків сплати податкових зобов`язань, які нараховані таким рішенням.

Крім того, відсутні також й підстави для зарахування вказаних платежів ТОВ «ТОМАКС-2000» за податковою декларацією з ПДВ від 18.01.2018 у рахунок погашення зобов`язань, визначених податковим повідомленням-рішенням від 05.12.2017 №2.

Таким чином, суд дійшов висновку про необґрунтованість висновку акту перевірки від 15.05.2018 №5539/26-15-12-13-20 про порушення ТОВ «ТОМАКС-2000» вимог пунктів 57.1 та 57.3 статті 57 ПК України, що свідчить про протиправність податкових повідомлень-рішень від 04.06.2018 № та №.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції» визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України). Системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, суд вважає, що наявні для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Частинами першою, сьомою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Оскільки даний позов сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, підлягає задоволенню повністю, а згідно матеріалів справи позивачем за його подання сплачено судовий збір у розмірі 1762 грн, то вказана сума підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОМАКС-2000» задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 04.06.2018 № та №.

Стягнути з Головного управління ДФС у місті Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОМАКС-2000» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот) грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОМАКС-2000» (місцезнаходження юридичної особи: 04050, місто Київ, вулиця Білоруська, будинок 26; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 34794382).

Відповідач - Головне управління ДФС у місті Києві (місцезнаходження юридичної особи: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 39439980).

Суддя О.М. Чудак