Справа № 560/2347/20
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
Справа № 560/2347/20
Головуючий у І інстанції: Тарновецький І.І.
Суддя-доповідач: Біла Л.М.
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Білої Л.М.
суддів: Курка О. П. Гонтарука В. М.
розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
Сьомий апеляційний адміністративний суд постановою від 18 травня 2021 року апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області залишено без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року - без змін.
Позивач, заявою поданою до суду апеляційної інстанції 26 лютого 2020 року, просив суд вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених стороною в зв`язку з розглядом справи в апеляційному суді, зазначивши, що докази розміру понесених витрат на правничу допомогу будуть надані заявником після ухвалення рішення у справі.
24 травня 2021 року, в порядку, встановленому ч. 7 ст. 143 КАС України, заявником було надіслано на адресу суду докази в підтвердження розміру витрат на професійну правову допомогу, понесених ОСОБА_1 в зв`язку з розглядом апеляційної скарги Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області.
Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Приписами ч. 3 ст. 143 КАС України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Згідно ч. 5 ст. 143 КАС України, у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
Суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ст. 252 КАС України).
Враховуючи, що постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду ухвалена судом в порядку письмового провадження, розгляд заяви ОСОБА_1 здійснюється в порядку письмового провадження.
Судова колегія розглянувши заяву позивача та надавши оцінку доводам заявника щодо підставності вирішення питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, в призмі наданих заявником доказів, відзначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Частиною 3 ст. 134 КАС України передбачено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).
Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Аналіз наведених положень законодавства, дає підстави суду апеляційної інстанції для висновку, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Крім цього, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 17.09.2019 у справі № 810/3806/18, від 10.12.2019 у справі № 10.12.2019.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що до заяви про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу додано, зокрема: копію Договору про надання правничої допомоги від 08.04.2020 року №4/20, укладеного між Адвокатським об`єднанням "Адвокатська контора братів Бейлик" та ОСОБА_1 ; копію Додатку 2-1 до Договору про надання правничої допомоги від 08.04.2020 року №4/20, яким визначено зобов`язання АО "Адвокатська контора братів Бейлик" здійснити комплекс дій щодо представництва інтересів ОСОБА_1 в Сьомому апеляційному адміністративному суді; копію Акту № 1 від 20.02.2021 року прийому-передачі наданої правової допомоги до Договору про надання правової допомоги від 08.04.2020 року №4/20; копію Звіту про витрачений час на надання правничої допомоги при підготовці до розгляду та при розгляді справи №560/2347/20 в Сьомому апеляційному адміністративному суді; копію рахунку-фактури № 21/05/21 від 21.05.2021 року на суму 7330 грн.
Так, відповідно до Акту № 1 від 20.02.2021 року прийому-передачі наданої правової допомоги до Договору про надання правової допомоги від 08.04.2020 року №4/20 перелік правничої допомоги, що була надана позивачу, а також витрачений час для її надання, вказані у Звіті про витрачений час на надання правничої допомоги при підготовці до розгляду та при розгляді справи №560/2347/20 в Сьомому апеляційному адміністративному суді. Зокрема, АО "Адвокатська контора братів Бейлик" надала позивачу наступні юридичні послуги: отримання Адвокатом на електронну пошту апеляційну скаргу ГУ ДКСУ у Київській області, ознайомлення зі змістом апеляційної скарги та додатками, зустріч із замовником, ознайомлення зі змістом апеляційної скарги, надання доручення Об`єднанню для підготовки відзиву на апеляційну скаргу (1 година) - 2000 грн., аналіз практики та правових позицій Верховного Суду та Європейського суду у даних правовідносинах, підготовка відзиву для суду і для відповідача, підписання замовником та адвокатом, підготовка додатків та засвідчення копій, направлення адвокатом адвокатом усіх документів поштою відповідачу та апеляційному суду (2 години) - 4000 грн., підготовка заяви про розподіл судових витрат, підписання адвокатом , скріплення ЕЦП, направлення до суду електронною поштою (10 хвилин) - 330 грн., отримання повного тексту постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду, підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення та включення до судових витрат позивача витрати на професійну правничу допомогу, підписання заяви за допомогою ЕЦП, направлення заяви до додатками відповідачу та суду електронною поштою (30 хвилин) - 1000 грн.
Загальний обсяг часу, витраченого на надання правової допомоги часу склав 3 години 40 хвилин, вартість наданих послуг - 7330 грн.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені: договором на правову допомогу, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документи про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що в матеріалах цієї справи наявний належним чином складений договір про надання правової допомоги, оформлені та підписані документи, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.
Однак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що сума судових витрат на професійну правничу допомогу, яку позивач просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутності ознак співмірності, визначених ч. 5 ст. 134 КАС України.
В даному випадку, судова колегія вважає, що визначена адвокатом сума компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу позивачем, за результатами розгляду апеляційної скарги ГУ ДКСУ у Київській області в розмірі 7330 грн., не є належним чином обґрунтованою у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.
Судова колегія в призмі розгляду даного питання зважає на те, що предметом розглядуваного спору, є справа незначної складності, а обсяг наданих послуг адвокатом не потребували витрачання значної кількості часу, оскільки представник позивача, приймаючи участь у справі ще під час розгляду справи в суді першої інстанції здійснив детальне вивчення та правовий аналіз всіх обставин справи і відповідно написання відзиву на апеляційну скаргу не потребувало ні додаткового вивчення обставин справи, ні аналізу норм чинного законодавства, ні тим більш, вивчення практики Європейського суду з прав людини.
При цьому, колегія суддів зазначає, що зміст відзиву на апеляційну скаргу практично є ідентичним змісту позовної заяви, що викликає сумнів у необхідності затрати великої кількості часу на його підготовку за умови успішного досвіду судового супроводу справи у суді першої інстанції, а тому, на переконання колегії суддів, розмір, заявлений позивачем до відшкодування за надання такої послуги, є необґрунтованим та підлягає зменшенню.
Тож, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу та те, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною з вимогами, які заявлені у позовній заяві, судова колегія вважає, що розмір вказаних витрат підлягає стягненню в сумі 1500 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ, практику Європейського Суду з прав людини, застосовують як джерело права.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заяву про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу необхідно задовольнити частково.
Керуючись ст.ст. 243, 252, 310, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі №560/2347/20 - задовольнити частково.
У задоволені решти вимог заяви відмовити.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Курко О. П. Гонтарук В. М.