Справа № 440/3578/21
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2021-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/3578/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/3578/21 за позовом ОСОБА_1 до Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача 3 Територіальний Одеський вузол урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

06.04.2021 ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до державного виконавця Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Мальченко Тетяни Олександрівни, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення виконавчих дій в межах виконавчого провадження №64862686 по примусовому виконанню рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 у справі №440/820/20 в частині стягнення на його користь із 3 Територіального Одеського вузла урядового зв`язку державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України грошових коштів у сумі 14 234,89 грн та зобов`язати відповідача вчинити дії на примусове виконання цього рішення, відновивши виконавче провадження №64862686.

Мотивуючи свої вимоги, позивач обмежився лише констатацією факту бездіяльності відповідача не розкриваючи зміст порушеного права, яке він має на увазі.

У зв`язку з цим судом вживалися заходи на з`ясування мотивів, з якими заявник пов`язує свої позовні вимоги, з огляду на що ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 14.04.2021 позовну заяву було залишено без руху та запропоновано усунути виявлені недоліки шляхом надання до суду позовної заяви із зазначенням нормативно-правових підстав, якими позивач мотивує предмет позову.

13.05.2021 до суду від позивача надійшла уточнена позовна заява з вимогами аналогічними попереднім, але адресованими вже до Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (надалі - відповідач, Миргородський МВДВС).

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 14.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні).

Цією ж ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача 3 Територіальний Одеський вузол урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (надалі - третя особа, 3 ТВУЗ Держспецзв`язку).

Нормативно-правової аргументації позивач навести так і не спромігся, повторюючи лише про обставини протиправної, як на його думку, бездіяльності відповідача.

Тож предмет заявленого позову зводиться лише до суб`єктивних суджень заявника про бездіяльність державного виконавця, в рамках якого суд і буде здійснювати перевірку обставин в ході позовного провадження.

Незважаючи на те, що матеріали справи містять докази інформування усіх учасників щодо відкриття провадження у справі, відповідач правом на подачу відзиву на позов у визначений судом строк, який спливає 31.05.2021, не скористався.

У зв`язку з цим суд, керуючись ч. 6. ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснює розгляд справи за наявними матеріалами з урахуванням особливостей провадження, визначених ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21.04.2021 у справі №440/820/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до 3 Територіального Одеського вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність 3 Територіального Одеського вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, що полягає у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 грошової компенсації відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 31.12.2018. Зобов`язано 3 Територіальний Одеський вузол урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 31.12.2018. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

На примусове виконання судового рішення Полтавським окружним адміністративним судом 26.02.2021 було видано виконавчий лист №440/820/20, який разом із заявою стягувача про примусове виконання судового рішення надійшов до Миргородського МВДВС 17.03.2021 (а.с. 27-30).

У заяві ОСОБА_1 просив прийняти до виконання виконавчий лист №440/820/20 від 21.04.2020, виданий Полтавським окружним адміністративним судом, стягнути із 3 ТВУЗ Держспецзв`язку заборгованість в розмірі 15 008,50 грн, яку самостійно розрахував виходячи з даних, зазначених у довідці про грошове забезпечення ОСОБА_1 від 27.02.2020 №6 (а.с. 31).

На підставі поданої заяви 18.03.2021 головним державним виконавцем Миргородського МВДВС Мальченко Т.О. в рамках виконавчого провадження №64862686 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа (а.с. 34).

Одночасно, 18.03.2021, державний виконавець виніс постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на загальну суму 160,00 грн (а.с. 35).

Листом від 19.03.2021 3 ТВУЗ Держспецзв`язку повідомив начальника Миргородського МВДВС про добровільне виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 у справі №440/820/20 до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (оплата пройшла 15.05.2020, про що свідчить штамп Державної казначейської служби України), у зв`язку з чим боржник просив закінчити виконавче провадження №64862686 (а.с. 36).

До заяви 3 ТВУЗ Держспецзв`язку було додано платіжне доручення №399 від 14.05.2020, яким підтверджено факт зарахування грошової компенсації військовослужбовцю за невикористання додаткової відпустки учаснику бойових дій у травні 2020 року ОСОБА_1 з відміткою Державної казначейської служби України "оплачено" 15.05.2021 та розрахунок такої грошової компенсації (а.с. 37-38).

Враховуючи викладене, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" в рамках виконавчого провадження №.03.2021 головним державним виконавцем Миргородського МВДВС Мальченко Т.О. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с. 41).

Незважаючи на це позивач вважає, що державний виконавець не вчинив належних дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду, не перевірив усіх обставин наявності у боржника заборгованості перед позивачем у розмірі 14 234,89 грн та розміру виплаченої суми боржником, не взяв розрахунки ОСОБА_1 до уваги. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом прохаючи визнати протиправною бездіяльність щодо не проведення виконавчих дій по примусовому виконанню рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/820/20 в частині стягнення на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 14 234,89 грн та зобов`язати відповідача відновити виконавче провадження №64862686 та здійснити виконавчі дії на примусове виконання рішення суду.

Таким чином вимоги позивача хоча й звучать про бездіяльність, однак фактично стосуються надання оцінки обставинам правомірності постанови відповідача про закінчення виконавчого провадження від 23.03.2021.

Надаючи правову оцінку цій постанові, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин другої, третьої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (надалі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VІІІ передбачено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною п`ятою статті 26 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Як визначено частинами першою та другою статті 63 Закону №1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Як встановлено судом з матеріалів справи, на підставі заяви ОСОБА_1 від 17.03.2021 головним державним виконавцем у строк передбачений ч. 5 ст. 26 Закону №1404-VIII 18.03.2021 відкрито виконавче провадження №64862686.

Разом з цим 3 ТВУЗ Держспецзв`язку своїм листом-заявою від 19.03.2021 за вх №2496/8 та доданим до нього розрахунком грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій і платіжним дорученням №399 від 14.05.2020 повідомив начальника Миргородського МВДВС про факт виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 у справі №440/820/20 (а.с. 36-38).

З платіжного доручення №399 від 14.05.2020 суд з`ясував, що 15.05.2020 відбулося зарахування Державною казначейською службою України грошової компенсації військовослужбовцю за невикористані дні додаткової відпустки учаснику бойових дій у травні 2020 року ОСОБА_1 в сумі 18 873,61 грн, про що свідчить відмітка "оплачено" 15.05.2020 (а.с. 37).

Вказана обставина безапеляційно свідчить на користь висновку про фактичне виконання боржником рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 у справі №440/820/20 ще до моменту пред`явлення ОСОБА_1 виконавчого листа до примусового виконання в Миргородський МВДВС.

У зв`язку із встановленим фактом виконання рішення суду у добровільному порядку головним державним виконавцем Миргородського МВДВС обґрунтовано прийнято рішення щодо закінчення виконавчого провадження №64862686, про що 23.03.2021 винесено відповідну постанову (а.с. 59).

Однак, позивач не погоджується з діями виконавця щодо закінчення виконавчого провадження, вважає, що відповідач не вчинив належних дій, спрямованих на виконання рішення суду, оскільки не перевірив факту такого виконання, не встановив суми коштів, яка насправді підлягала стягненню із 3 ТВУЗ Держспецзв`язку на користь ОСОБА_1 .

З огляду на це суд з`ясував, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21.04.2021 у справі №440/820/20, за яким позивач ініціював примусове виконання, зобов`язано 3 ТВУЗ Держспецзв`язку нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 31 грудня 2018 року.

Зі змісту резолютивної частини судового рішення видно, що таке є рішенням зобов`язального характеру, оскільки на 3 ТВУЗ Держспецзв`язку судом покладено обов`язок вчинити дії по нарахуванню та виплаті грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2018 рік. При цьому, судом не визначено конкретної суми, яку боржник має виплатити на користь стягувача, оскільки повноваження щодо нарахування грошової компенсації відносяться до виключної компетенції 3 ТВУЗ Держспецзв`язку.

У свою чергу державний виконавець здійснюючи заходи щодо примусового виконання рішення суду не вправі самостійно визначати суми, які належать до виплати боржнику, оскільки такі не визначені судом, так як це дискреційні повноваження боржника.

Як вже встановлено судом вище, 3 ТВУЗ Держспецзв`язку нараховано та виплачено на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2018 рік у сумі 18 873,61 грн, що підтверджується дослідженими судом доказами.

Таким чином звинувачення позивача у протиправній бездіяльності відповідача не відповідають дійсності, а тому судом до уваги як такі не приймаються.

Відтак суд констатує факт правомірності рішення держаного виконавця про закінчення виконавчого провадження, приймаючи яке відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

За таких обставин суд визнає позов необґрунтованим в цілому та відмовляє у його задоволенні в повному обсязі.

Позивач витрат на сплату судового збору не поніс, тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (вул. Гоголя, 165, м. Миргород, Полтавська область, 37602, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача 3 Територіальний Одеський вузол урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (вул. Гоголя, 179, м. Миргород, Полтавська область, 37602, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його підписання.

Суддя Є.Б. Супрун