Справа № 420/6008/21
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2021-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6008/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (; адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

13 квітня 2021 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса 65012; код ЄДРПOУ 20987385) щодо застосування при здійсненні перерахунку пенсії на підставі Довідки про грошове забезпечення від 12.10.2020 р № 11/2571, виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України , провести перерахунок та виплату (із врахуванням раніше виплачених сум) пенсії з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії. Розмір грошового забезпечення від загальної суми 10714,20 грн. у справі № 420/12891/20, яка набрала законної сили від 18.02. 2021 р. Позивачу був безпідставно та необґрунтовано зменшений до 70% , що порушує його права;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса 65012 ) здійснити перерахунок та виплату пенсії, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), виходячи з розміру 90% відповідних сум грошового забезпечення від загальної суми 10714,20 грн. Здійснити відповідні виплати з урахуванням усіх доплат, надбавок та раніше проведених виплат, на підставі Довідки про грошове забезпечення від 12.10.2020 р № 11/2571, виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України пенсії з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, а також перерахованої та виплачуваної різниці пенсії на день проведення такого перерахунку.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа №420/6008/21 о 16:24:19 розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою суду від 16.04.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до положень ст. 263 КАС України.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив про те, що йому - ОСОБА_1 після звільнення з військової служби призначена та виплачується пенсія за вислугу років. Органом, яким здійснюються призначення пенсії, її перерахунок та виплата, є Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

15 березня 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області з 01.04.2019 проведено перерахунок пенсії позивача. Як вбачається з Перерахунку пенсії, пенсія позивачу перерахована з 01.04.2019 року, виходячи з 70% грошового забезпечення та в підсумку з урахуванням надбавок і доплат до пенсії, пенсія обчислена та складає 7499,94 гривень. Проте, як зазначає позивач, розмір призначеної йому пенсії за вислугу років складає 90% грошового забезпечення за вислугу 34 роки. Однак, при перерахунку пенсії з 01.04.2019 року відповідачем зменшено основний розмір пенсії до 70 % грошового забезпечення.

Водночас, позивач вважає, що здійснене відповідачем зменшення відсотку основного розміру пенсії суперечить чинному законодавству та правовій позиції Верховного Суду у зразковій справі № 240/5401/18. Так, позивач вважає, що відсоткове співвідношення, встановлене ст. 13 ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб вже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії. Тому при перерахунку пенсії має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, застосування меншого показника при перерахунку пенсії є протиправним, оскільки даний показник може бути застосованим лише до призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених.

З наведених підстав позивач звернувся до суду з даним позовом, оскільки вважає порушеним своє право на пенсію, гарантоване ст. 46 Конституції України.

06.05.2021 року за вх.№ЕП/12493/21 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач вказує на те, що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 по справі № 420/12891/20 проведено 15.03.2021 року перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також усіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення в розмірах та на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії. Що стосується виплати перерахованої з 01.04.2019 року пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення, відповідач зазначив, що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.07.2020 по справі № 420/4733/20, Позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.01.2018 виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% відповідних сум грошового забезпечення.

Рішення судів, якими зобов`язано органи Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження строком, виконуються сторонами в межах покладених зобов`язань. А саме, виплати, призначені на виконання судового рішення, продовжуються до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення, або до зміни умов пенсійного забезпечення.

Відповідач зазначає, що питання, щодо перерахунку пенсії Позивача у розмірі 90% грошового забезпечення, не було предметом спору по справі № 420/12891/20.

З цих підстав відповідач стверджує, що перерахунок пенсії позивача проведено відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 по справі № 420/12891/20 та вимог законодавства, що діяло на момент виникнення права на такий перерахунок.

Розглянувши у письмовому провадженні справу за наявними матеріалами, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , є військовим пенсіонером Державної Прикордонної служби України та перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області.

На підставі ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" в редакції на час звільнення, ОСОБА_1 набув право на пенсію у розмірі - 90% відповідних сум грошового забезпечення.

Як зазначає позивач та не заперечується відповідачем, на звернення ОСОБА_1 Адміністрація Державної прикордонної служби України листом направила до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області оновлену довідку № 11/2571 від 12.10.2020 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 р, для проведення перерахунку пенсії.

02.11.2020 року ОСОБА_2 звернувся з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з вимогою перерахувати пенсії відповідно до довідки довідку № 11/2571 від 12.10.2020 року виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України.

Листом від 12 листопада 2020 року №10705-10595/К-02/8-1500/20 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області відмовило позивачу в задоволенні заяви, зазначивши, що після визнання протиправними та не чинними пунктів 1, 2 Постанови - 103, Урядом України акти, які визначають механізм перерахунку пенсій відповідних категорій військовослужбовців не приймались, а також що для проведення перерахунку пенсії позивача правових підстав немає, а довідку про розмір грошового забезпечення від 12 жовтня 2020 року № 11/2571 повернуто до Адміністрації Державної прикордонної служби України для "перевірки законності її видачі".

Вказані обставини встановлені судовим рішенням у справі №420/12891/20 та наявними матеріалами справи.

Рішенням суду від 18.01.2021 року у справі №420/12891/20 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати розмір пенсії ОСОБА_1 на підставі Довідки про розмір грошового забезпечення від 12.10.2020 р №11/2571, виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України, провести перерахунок та виплату (із врахуванням раніше виплачених сум) пенсії з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії.

На виконання цього 15.03.2021 року проведено перерахунок пенсії позивача, втім, як вбачається з Перерахунку пенсії, пенсія позивачу перерахована з 01.04.2019 року, виходячи з 70% грошового забезпечення.

При цьому, рішенням Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/4733/20 від 01.07.2020 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії за вислугу років виходячи з 90% відповідних сум грошового забезпечення та здійснити виплату пенсії в цьому розмірі з 01.01.2018 року із врахуванням раніше виплачених сум.

Не погоджуючись із проведеним 15.03.2021 року перерахунком, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

01.01.1992 року введений в дію Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Стаття 13 вказаного Закону визначає розміри пенсій за вислугу років.

При цьому, слід зазначити, що стаття 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб неодноразово змінювалась в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення.

Основний відсотковий розмір пенсії позивача за вислугу у 34 роки складає 90% грошового забезпечення (з урахуванням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року по справі №420/4733/20).

Відповідно до ч.4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, -95 процентів.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року № 3668-VІ до вказаної норми були внесені зміни, якими обмежено максимальний розмір пенсії на рівні 80% від відповідних сум грошового забезпечення.

В подальшому Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 р. №1166-VII також внесені зміни до частини другої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та змінено до 70% максимальний розмір пенсії від сум грошового забезпечення.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

При вирішені даного спору застосуванню підлягають положення ст. 58 Конституції України, за змістом якої, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

З аналізу викладених норм слідує, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців та особам, які мають право на пенсію за цим Законом, має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Внесені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи"» від 08.07.2011 р. № 3668-VІ та Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 р. №1166-VIІ зміни до частини другої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що при перерахунку розміру пенсії на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» максимальний її розмір має обраховуватися із вказаного у довідці грошового забезпечення, але виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію і розмір яких не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві.

Конституційний Суд України неодноразово висновував стосовно того, що заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, у зв`язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені.

Як вже було зазначено, рішенням Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/4733/20 від 01.07.2020 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії за вислугу років виходячи з 90% відповідних сум грошового забезпечення та здійснити виплату пенсії в цьому розмірі з 01.01.2018 року із врахуванням раніше виплачених сум.

Отже, основний відсотковий розмір пенсії позивача за вислугу у 34 роки складає 90% грошового забезпечення, що не підлягає доказуванню у даній справі.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд зазначає, що оцінка діям відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 01.01.2018 року з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення вже надана судом у справі №420/4733/20 рішенням від 01.07.2020 року, в якому суд встановив, що з 01.01.2018 розмір пенсії становить 90% від відповідних сум грошового забезпечення.

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок, про наявність підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії позивача під час перерахунку з 01.04.2019 року з 90% на 70 % грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд відхиляє доводи відповідача стосовно того, що перерахунок пенсії позивача проведено відповідно до вимог законодавства, що діяло на момент виникнення права на такий перерахунок, оскільки цей перерахунок проведено з 01.04.2019 року (дата набуття права), а відтак, основний відсотковий розмір пенсії позивача за вислугу у 34 роки з 01.01.2018 року складає 90% грошового забезпечення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення основного розміру пенсії з 90% до 70% грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.04.2019 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням розміру пенсії за вислугу років 90 процентів грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, а доводи відповідача відхиляє з вищенаведених підстав.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено 908 (дев`ятсот вісім) грн. судового збору (а.с.8).

Суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судових витрат зі сплати судового збору у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн., поклавши ці витрати на відповідача.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 260, 263, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (; адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% до 70% грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії, при перерахунку пенсії від 15.03.2021 року на підставі Довідки від 12.10.2020р. №11/2571.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.04.2019 року перерахунок та виплату з урахуванням вже виплачених сум пенсії ОСОБА_1 пенсії з урахуванням розміру пенсії за вислугу років 90 процентів грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн., поклавши ці витрати на відповідача.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 01.06.2021 року у зв`язку із перебуванням судді Аракелян М.М. у відпустці з 17.05.2021 року по 31.05.2021 року включно.

Суддя М.М. Аракелян