Справа № 280/9327/20
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 травня 2021 року м. Дніпросправа № 280/9327/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку

письмового провадження

в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року (головуючий суддя Бойченко Ю.П.) про відмову в ухваленні додаткового судового рішення в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Любимівської сільської ради, Міського голови Вільнянської міської ради Мусієнко Наталі Олександрівни

про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі Позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Любимівської сільської ради (далі Відповідач-1), Міського голови Вільнянської міської ради Мусієнко Наталі Олександрівни (далі Відповідач-2), в якому просив зобов`язати Відповідачів солідарно внести зміни в п. 2 Рішення сільради від 21 січня 2010 року №10 про строк та продовжити термін виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку для подальшої передачі у власність ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку в селі Грізне, Вільнянського району Запорізької району Запорізької області на три роки з моменту прийняття рішення сільради по цій заяві, тобто по грудень 2023 року.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року у справі №280/9327/20 позовну заяву задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Любимівської сільської ради щодо не розгляду заяви ОСОБА_2 від 20.10.2020 про продовження терміну виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку для подальшої передачі у власність.

Зобов`язано Любимівську сільську раду розглянути заяву ОСОБА_2 від 20.10.2020 про продовження терміну виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку для подальшої передачі у власність та прийняти рішення за результатами її розгляду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

24.03.2021 до суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення у справі №280/9327/20, в якій він просить суд стягнути на користь Позивача судові витрати в сумі 17600,00 грн. та встановити судовий контроль шляхом зобов`язання Відповідача подати у місячний строк звіт про виконання рішення суду.

Заява обґрунтована, зокрема, тим, що агресивна поведінка суб`єкта спрямована на зневагу до рішень суду, законів України та прав людини і практика показує, що Позивач буде довго спонукати суб`єкта до виконання рішення суду через ВДВС, а тому Позивач змушений просити суд про додаткове рішення. Також, Позивач зазначив, що йому завдано збитки, пов`язані із розглядом справи.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 у справі №280/9327/20 Позивачу відмовлено в ухваленні додаткового судового рішення.

Ухвала суду обґрунтована тим, що понесення стороною витрат у зв`язку з розглядом справи, входить до предмета доказування і, відповідно, має бути підтверджене належними і допустимими, у розумінні ст. ст. 73, 74 КАС України, доказами, які до суду не надано. Позивачем у заяві не наведено будь-яких доводів щодо необхідності вжиття такого процесуального заходу, як і не зазначено підстав, через які Відповідач може ухилятися від виконання вказаного судового рішення, суд доходить висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Позивач просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити додаткове рішення, яким встановити Відповідачу строк для виконання рішення суду та зобов`язати подати у строк один місяць звіт суду про виконання рішення суду від 15 березня 2021 року по справі №280/9327/20 та стягнути з Відповідача судові витрати в сумі 17600 гривень.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема, тим, що рішення суду підлягає виконанню і без виконавчого провадження. Позивач вказує, що він ретельно і детально в заяві розтлумачив свої витрати та нормативну базу.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

Частинами першою, третьою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч. 3, 5 ст. 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Таким чином, понесення стороною витрат у зв`язку з розглядом справи, входить до предмета доказування і, відповідно, має бути підтверджене належними і допустимими доказами.

Відповідних доказів понесення витрат Позивачем суду не надано. При цьому самі лише посилання Позивача на понесення витрат, викладені у заяві, не є достатніми для того, щоб вважати їх реально понесеними.

Також, відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Аналіз викладених норм дає змогу дійти висновку, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є диспозитивним правом суду, а не його обов`язком, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Оскільки Позивачем у заяві не наведено будь-яких доводів щодо необхідності вжиття такого процесуального заходу, як і не зазначено підстав, через які Відповідач може ухилятися від виконання вказаного судового рішення, підстави для встановлення судового контролю відсутні.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції стосовно відсутності підстав для ухвалення додаткового рішення.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга Позивача підлягає залишенню без задоволення, підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року у справі №280/9327/20 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов