Справа № 640/23026/19
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2021 року м. Київ № 640/23026/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Головного управління ДПС у м. Києві

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільгоспоспінвестіндастріалгруп»

про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у м. Києві (адреса: 04116, місто Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19, ідентифікаційний код 43141267) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільгоспоспінвестіндастріалгруп» (адреса: 02090, м. Київ, вул. Володимира Сосюри, буд. 6, ідентифікаційний код 38017540), в якому просить суд стягнути з рахунків платника податків у банках, що обслуговують такого платника податків та/або за рахунок готівки на суму податкового боргу у розмірі 1 434 720,55 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідачем не сплачено податковий борг у розмірі 1 434 720,55 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.11.2019 (суддя Пащенко К.С.) відкрито провадження у даній адміністративній справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання на 13.02.2020.

Призначеного дня, а також 24.03.2020, 14.04.2020 та 21.05.2020 судом оголошувались перерви, розгляд справи призначено на 06.08.2020.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.08.2020 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.10.2020.

Вказаного дня розгляд справи відкладено до 03.12.2020.

Зважаючи на неявку представників сторін у судове засідання 03.12.2020 розгляд адміністративної справи № 640/23026/19 вирішено здійснювати у порядку письмового провадження.

Суд відмічає, що з часу відкриття провадження у справі відповідач відзиву на позов не подав.

При цьому, копію ухвали про відкриття провадження направлено за адресою місця реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільгоспоспінвестіндастріалгруп»: 02090, м. Київ, вул. Володимира Сосюри, буд. 6, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення № 218.

Таким чином відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження в адміністративній справі та про право надати свій відзив на позов або заяву про визнання позову.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позов та додаткові документи до суду не надав.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільгоспінвестіндастріалгруп» зареєстровано як юридична особа 26.01.2012, присвоєно ідентифікаційний код 38017540, місцезнаходження: 02090, місто Київ, вулиця Володимира Сосюри, 6.

Первісно Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільгоспінвестіндастріалгруп» було зареєстровано як ТОВ «Контракт», зміна назви підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до інтегрованої картки платника податків, станом на 31.12.2019 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільгоспінвестіндастріалгруп» обліковується заборгованість у сумі 1 773 015,29 грн, код класифікації доходів бюджету 14010100 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), з яких 300 179,40 грн залишок несплаченої пені.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 13.09.2016 в адміністративній справі № 815/2356/16, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2016, відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Контракт» (ідентифікаційний код 38017540) у задоволенні позову про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 28.04.2016 № та №. Постанова Одеського окружного адміністративного суду від 13.09.2016 набрала законної сили 27.12.2016 згідно з інформацією в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Зі змісту рішень судів у справі № 815/2356/16 вбачається, що розмір грошового зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Контракт», оформленого податковим повідомленням-рішенням від 28.04.2016 № складає 1 464 310,00 грн.

Контролюючим органом сформовано податкову вимогу від 10.03.2017 № 3313-17, яку направлено на адресу відповідача.

У зв`язку з несплатою відповідачем податкового боргу, який виник на підставі податкового повідомлення-рішення від 28.04.2016 № , позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд вказує таке.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-17 (далі по тексту - ПК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

Згідно з пунктами 15.1-15.2 статті 15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом, та законами з питань митної справи.

Грошове зобов`язання платника податків відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14 статті 14 ПК України - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове зобов`язання згідно 14.1.156 пункту 14 статті 14 ПК України - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Крім того, підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з положеннями підпункту 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Так, статтею 31 ПК України встановлено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Судом встановлено, що ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2016 в адміністративній справі № 815/2356/16, залишено без змін постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13.09.2016, яка набрала законної сили 27.12.2016, якою було відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Контракт» (ідентифікаційний код 38017540) у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 28.04.2016 № та № .

Податкове зобов`язання з податку на додану вартість є узгодженим з 04.01.2017 з урахуванням абзацу четвертого пункту 56.18 статті 56 ПК України, за яким при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Положеннями пункту 95.2 статті 95 ПК України визначено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Водночас, згідно пункту 95.1 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.3 статті 95 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Судом також встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.04.2020 у справі № 826/16768/17, яке набрало законної сили 08.07.2020, задоволено позов Головного управління ДПС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільгоспінвестіндастріалгруп» про стягнення заборгованості податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 196,00 грн та податку на додану вартість із вироблених товарів в Україні в розмірі 1 761 247,99 грн.

Так, підставами для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільгоспінвестіндастріалгруп» податкового боргу, зокрема з податку на додану вартість із вироблених товарів в Україні, слугувало узгодження суми боргу з 04.01.2017, яка підтверджена податковим повідомленням-рішенням від 28.04.2016 № , та несплата грошового зобов`язання на підставі податкової вимоги від 10.03.2017 № 3313-17.

Зазначені обставини, а також відсутність в матеріалах судової справи № 826/16768/17 доказів сплати боргу, слугували підставою для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача податкового боргу в розмірі 1 761 247, 99 грн.

При цьому, положеннями частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд наголошує, що стягнення податкового боргу з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільгоспінвестіндастріалгруп» за грошовим зобов`язанням, підтвердженим податковим повідомленням-рішенням від 28.04.2016 № було предметом судового розгляду у справі № 826/16768/17.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 20.05.2019 у справі № 417/3668/17.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 6, 72- 77, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у м. Києві - відмовити повністю.

Рішення, відповідно до статті 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу Перехідні положення КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд м. Києва.

Суддя К.С. Пащенко