Справа № 640/30581/20
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2021-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2021 року м. Київ № 640/30581/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Аблова Є.В.,

при секретарі судового засідання Дьяченко О.В.,

за участю представників сторін:

представника позивача: Дубчак Л.С.,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
достаршого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єрмакової Олени Анатоліївни
провизнання протиправною та скасування постанови, -,-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єрмакової Олени Анатоліївни (далі по тексту - відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 11 листопада 2020 року у виконавчому провадженні № 47994853.

Підставою звернення до суду з даним позовом стала незгода позивача з правомірністю та обґрунтованістю оскаржуваного акту індивідуальної дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження, а справу призначено до розгляду у судовому засіданні.

20.01.2021 та 22.01.2021 через канцелярію суду ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подано клопотання про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Вказані клопотання вмотивовані тим, що вони є стягувачами у даному виконавчому провадженні, а ухвалене рішення по даній справі може вплинути на їх права та обов`язки у майбутньому.

Протокольною ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.01.2021, враховуючи клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено до 04.02.2021.

Протокольною ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.02.2021 відмовлено у задоволенні клопотань ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача та оголошено перерву до 05.02.2021.

Протокольною ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.02.2021, враховуючи клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено до 16.02.2021.

В ході судового засідання представником позивача - Дубчак Л.С. заявлено клопотання про зупинення провадження в адміністративній справі №640/30581/20 до набрання законної сили рішенням в адміністративній справі №640/29464/20 (суддя Арсірій Р.О.), позивачем у якій є ОСОБА_4 .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 лютого 2021 року зупинено провадження у справі №640/30581/20 до набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 січня 2021 року в адміністративній справі № 640/29464/20.

Представник позивача 14 квітня 2021 року (вх. №03-14/59784/21) звернувся до суду з клопотанням про поновлення провадження у справі №640/30581/20.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 квітня 2021 року поновлено провадження у справі №640/30581/20, призначено судове засідання на 11 травня 2021 року.

Довідкою, складеною секретарем судового засідання від 11.05.2021, зважаючи на неявку представників сторін у судове засідання, розгляд справи перенесено на 01.06.2021.

В судове засідання, призначене на 01.06.2021 з`явився представник позивача Дубчак Л.С. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити.

Відповідач правом подачі відзиву не скористався, хоча був повідомлений про час і місце судового розгляду.

Так, частиною 4 статті 159 КАС України визначено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Водночас, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на те, що відповідачем у встановлений судом строк (з урахуванням часу на пересилання поштової кореспонденції) не надано суду відзив на позов та не повідомлено суд про причини за яких такий відзив не може бути подано, суд кваліфікує неподання відповідачем відзиву на позов, як визнання позову у повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У С Т А Н О В И В:

Як слідує з матеріалів справи, 04 листопада 2020 року старшим державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єрмаковою Оленою Анатоліївною було вселено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в ізольовану кімнату площею 21,5 кв.м., шо знаходиться в квартирі АДРЕСА_1 .

Також, 04 листопада 2020 року після проведення виконавчих дій та після виконання рішення суду в цивільній справі №753/14070/14 (виконавчий лист Дарницького районного суду міста Києва від 19.06.2015 №753/14070/14) старшим державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єрмаковою Оленою Анатоліївною складено акт державного виконавця від 04.11.2020.

Цього самого дня, 04 листопада 2020 року старшим державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єрмаковою Оленою Анатоліївною винесено постанову про закінчення виконавчою провадження ВП №47970225. В якій зазначено про те, що рішення суду виконано, про що свідчить акт державного виконавця, постанови про стягнення виконавчого збору та витрати виконавчого провадження виділено в окремі виконавчі провадження.

В подальшому, а саме - 28 листопада 2020 року ОСОБА_1 ознайомилась з постановою про накладення штрафу від 11.11.2020 із рекомендованого листа.

Як відображено в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, 10 листопада 2020 року старшим державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єрмаковою Оленою Анатоліївною винесено постанову про відновлення виконавчого провадження ВП №47970225 відповідно до п. 6 ст. 67 Закону України «Про виконавче провадження»» та зазначено, що до відділу надійшла заява стягувача про відновлення виконавчого провадження, оскільки боржник перешкоджає перебуванню стягувачів за адресою: .м. Київ. вул. Харківське шосе, 152. кб.2.

11 листопада 2020 року старшим державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єрмаковою Оленою Анатоліївною винесено постанову про накладення штрафу у ВП № 47994853, згідно якої за невиконання рішення суду накладено на боржника штраф на користь держави у розмірі 1 700 грн.

Не погоджуючись з даною постановою про накладення штрафу позивач звернулась до суду з даним позовом.

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваного рішення - постанови від 11.11.2020, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає наступне.

За правилами статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 (далі іменується - Закон України №1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як встановлено судом, після відкриття виконавчого провадження №47970225 вселення стягувача в ізольовану кімнату площею 21,5 кв.м., що знаходиться в квартирі АДРЕСА_1 (акт державного виконавця від 04.11.2020) (а.с. 13), за наслідками чого державним виконавцем закінчено виконавче провадження у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду.

Відповідно до частини шостої статті 67 Закону України №1404-VIII, у разі подальшого перешкоджання боржником проживанню (перебуванню) стягувача у приміщенні, в яке його вселено, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. У такому разі державний виконавець має право повторно здійснити примусове вселення стягувача та накласти на боржника штраф у подвійному розмірі відповідно до статті 75 цього Закону. Виконавче провадження не відновлюється і повторне примусове вселення стягувача не здійснюється, якщо особа, яка перешкоджає його проживанню (перебуванню), не є боржником. Питання про вселення стягувача в такому разі вирішується в судовому порядку.

За правилами частини другої статті 75 Закону України №1404-VIII, у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що після отримання заяви стягувача про невиконання рішення боржником державний виконавець має встановити причини такого невиконання та визначити, чи є вони неповажними. Крім того, після відновлення виконавчого провадження за заявою стягувача державний виконавець зобов`язаний здійснювати усі необхідні виконавчі дії для виконання виконавчого документа, які визначені Законом України №1404-VIII. Зазначені обставини мають підтверджуватися доказами, обов`язок наданні яких суду покладено на суб`єкт владних повноважень - державного виконавця.

Відповідно до частини першої статті 67 Закону України №1404-VIII, державний виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання боржником рішення про вселення стягувача.

У разі невиконання боржником рішення про вселення стягувача самостійно державний виконавець виконує його примусово.

Аналогічні приписи містяться у частини першій статті 63 Закону України №1404-VIII, відповідно до яких, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

За правилами абзацу 1 частини шостої статті 26 Закону України №1404-VIII, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Тобто, відновлюючи виконавче провадження за заявою стягувача, державний виконавець зобов`язаний у постанові про відновлення виконавчого провадження встановити боржнику 10-денний строк для добровільного виконання рішення немайнового характеру.

Як вбачається зі змісту постанови про відновлення виконавчого провадження від 10.11.2020 такий строк державним виконавцем взагалі не був встановлений боржнику; дана постанова не містить жодного припису щодо встановлення такого строку, що не відповідає положенням статті 26 Закону України №1404-VIII; тобто, боржнику не було надано строку для добровільного виконання рішення суду, після закінчення якого державний виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення суду примусово.

Окрім того, постанова про відновлення виконавчого провадження від 10.11.2020 взагалі не містить описової частини, що свідчить про неналежне оформлення такого документа.

Як зазначалося вище, відповідно до частини першої статті 67 Закону України №1404-VIII, державний виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання боржником рішення про вселення стягувача.

Відповідно до частини шостої статті 67 Закону України №1404-VIII, у разі подальшого перешкоджання боржником проживанню (перебуванню) стягувача у приміщенні, в яке його вселено, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. У такому разі державний виконавець має право повторно здійснити примусове вселення стягувача та накласти на боржника штраф у подвійному розмірі відповідно до статті 75 цього Закону.

Тобто, дана норма чітко визначає те, що після відновлення виконавчого провадження державний виконавець встановлює боржнику 10-денний строк для виконання рішення суду; після спливу даного строку перевіряє виконання боржником рішення суду; у разі невиконання у добровільному порядку рішення суду - повторно здійснює примусове вселення стягувача та у подальшому накладає на боржника штраф.

Крім того, за правилами частини другої статті 67 Закону України №1404-VIII, примусове вселення полягає у забезпеченні державним виконавцем безперешкодного входження стягувача у приміщення, зазначене у виконавчому документі, та його проживання (перебування) в ньому.

Відповідно до частини третьої статті 67 Закону України №1404-VIII, державний виконавець зобов`язаний письмово повідомити боржника і стягувача про день і час примусового вселення. Боржник вважається повідомленим про примусове вселення стягувача, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися вселення, чи іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем.

Відсутність боржника, належним чином повідомленого про день і час примусового вселення, під час виконання рішення про вселення не є перешкодою для вселення стягувача.

Матеріали справи не містять належним доказів повідомлення боржника про вчинення виконавчих дій після відновлення виконавчого провадження від 10.11.2020 щодо примусового вселення в ізольовану кімнату.

Тобто, станом на дату винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу від 11.11.2020 відповідачем не здійснено заходів щодо фактичного вселення стягувача у житлове приміщення.

Відповідно до частини четвертої статті 67 Закону України №1404-VIII, у разі якщо боржник перешкоджає виконанню рішення про вселення стягувача, державний виконавець накладає на нього штраф та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Відповідач не довів факту вчинення боржником будь-яких перешкод виконанню рішення про вселення стягувача, що унеможливлює накладення на нього штрафу.

Суд зазначає, що оскаржувана постанова від 11.11.2020 є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки: відповідачем в порушення приписів Закону України №1404-VIII не надано боржнику 10-денний строк для добровільного виконання рішення суду, що унеможливлює у подальшому вчинення відповідачем дій щодо перевірки виконання боржником рішення суду після закінчення строку для добровільного виконання; жодних належних та допустимих доказів повторного невиконання боржником рішення суду не надано; виконавчі дії вчинені відповідачем з порушенням норм Закону України №1404-VIII; ненадання боржнику строку для добровільного виконання рішення суду виключає можливість притягнення його до відповідальності у вигляді накладення штрафу за невиконання такого рішення суду.

За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем не доведено правомірності оскаржуваних дій та постанови про накладення штрафу від 11.11.2020 у порядку статті 77 КАС України, а тому права та інтереси позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправним і скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп., сплачена відповідно до квитанції.

Керуючись статтями 241-246, 255, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 11 листопада 2020 року у ВП № 47994853, винесену старшим державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єрмаковою Оленою Анатоліївною.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 (вісімдесят) коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Відповідно статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 )

Відповідач: Дарницький районний відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Київ (адреса: 02099, м. Київ, вул. Заслонова, 16, )

Суддя Є.В. Аблов