Справа № 400/5776/20
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2021-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/5776/20
Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року, ухвалене у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві, по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2020 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в призначені пенсії на пільгових умовах; зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у позивача наявний стаж роботи за Списком №2 у період з 01.08.1982 р. по 18.03.1991 р., в який позивач працювала в цеху з нейтралізації хімічних стоків та очистки промислових вод, а також період з 09.04.1990 р. по 04.11.1997 р., в який позивач працювала в савхозі на посаді доярки та відповідно до вимог чинного законодавства України звернулась до відповідача із заявою щодо призначення пенсії, однак відповідачем протиправно відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач надала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, задовольнити апеляційну скаргу та визнати право на пенсію на пільгових умовах. Доводами апеляційної скарги зазначено, що апелянт неодноразово зверталась до відповідача та надавала документи для призначення їй пенсії на пільгових умовах, проте відповідачем їй було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що позивач не зверталась до відповідача із заявою про призначення пенсії та, як наслідок, рішення про відмову в призначенні пенсії не приймалось, тому вимоги про визнання дій протиправними в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язання вчинити дії щодо призначення пенсії на пільгових умовах є передчасними. До того ж наявність загального стажу є необхідною умовою законодавства для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. З огляду на зазначене, відповідач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Відповідно до п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорії незначної складності.

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно трудової книжки працювала у період з 01.08.1982 р. по 18.03.1991 р в цеху з нейтралізації хімічних стоків та очистки промислових вод, а також період з 09.04.1990 р. по 04.11.1997 р. в савхозі на посаді доярки.

25.09.2020 р. позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах. До заяви крім трудової книжки та інших визначених чинним законодавством документів, надала уточнюючі довідки які підтверджували факт роботи на посадах робота на яких, дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Списку №2.

Листом відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Списку № 2, у зв`язку із відсутністю у позивача необхідного страхового стажу 22 роки 6 місяців.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо не призначення пенсії за віком за Списком № 2, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем повністю доведено правомірність своїх дій, оскільки у позивача відсутній загальний стаж 22 роки 6 місяців.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п.2 ч.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу, зокрема, з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи;

жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 3, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, на день звернення за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 позивачу виповнилось 56 років, страховий стаж складає 17 років 19 днів, пільговий стаж складає 15 років 2 місяці 13 днів.

Відповідно до листа відповідача (а.с. 8), ним зараховано до пільгового стажу 8 років 7 місяців 18 днів, однак такий розрахунок пільгового стажу не став підставою для відмови. Підставою для відмови позивачу у призначені пенсії на пільгових умовах є відсутність загального страхового стажу 22 роки 6 місяців.

З огляду на норми Закону 1058, судом першої інстанції вірно встановлено, що законодавець передбачив три складові, які є обов`язковими для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 у випадку щодо позивача досягнення нею віку 56 років, наявність страхового стажу не менше 22 років 6 місяців та наявність стажу не менше 10 років на роботах з особливо шкідливими умовами праці.

На момент звернення із заявою до відповідача позивач досягла 56 віку, має стаж роботи роботах з особливо шкідливими умовами праці 15 років 2 місяці 13 днів, але страховий стаж складає 17 років 6 місяців, тоді як необхідний страховий стаж для призначення пенсії на пільгових умовах складає 22 роки 6 місяців.

Апелянт не надала ніяких пояснень шодо відсутності у неї на момент звернення до Пенсійного фонду страхового стажу 22 років 6 місяців.

Колегія суддів погоджується з висновокм суду першої інстанції, що у позовній заяві позивач не просить суд зобов`язати відповідача зарахувати стаж роботи за Списком №2 як пільговий у період з 09.04.1990 р. по 04.11.1997 р., а тому дане питання судом не вирішується.

Також вірним є висновок суду першої інстанції, що навіть при зарахуванні до спеціального стажу вищезазначеного періоду, цей період ніяким чином не вплине на призначення пенсії на пільгових умовах, у зв`язку із відсутністю у апелянта загального стажу 22 роки 6 місяців.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Миколаївського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року залишити без змін.

Відповідно до ст. 325-328 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик