Справа № 640/24972/20
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2021 року м. Київ №640/24972/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 ОСОБА_2
доФонду гарантування вкладів фізичних осіб
простягнення пені, річних та інфляційних збитків
встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у якому просили суд:

- стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно заподіянні збитки на загальну суму 186818,88 грн,. з яких: пеня становить 80848,72 грн., 3% - 20714,00 грн., інфляційні збитки - 85256,16 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивачі зазначили, що станом на день звернення до суду з даним позовом останнім виплачено відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Банк Михайлівським» із затримкою, а відтак вони мають право на стягнення з Фонду 3% річних, інфляційних витрат та пеню за час прострочення зобов`язання з виплати гарантованого відшкодування.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, у якому зазначив про те, що між позивачами та відповідачем відсутні договірні відносини, а свої обов`язки відповідач здійснює на підставі Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI), який є спеціальним. Отже, Фонд не платить за власний рахунок неустойку, штрафи, пеню, інфляційні, річні та інше за неналежне виконання чи невиконання Банком перед своїми кредиторами.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Рішенням Окружного адміністративного суду у справі №826/9534/18 25 жовтня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб -задоволено. Скасовано рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова О.Ю. про нікчемність правочину, а саме, переказу коштів (транзакції), здійснених ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» () 19.05.2016р. в сумі 113 263,93 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-006-000228847 від 26.04.2016 року» на рахунок № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) та про нікчемність правочину, а саме переказу коштів (транзакції), здійсненних ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» () 19.05.2016р. в сумі 113263,93 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-006-000228841 від 26.04.2016 року» на рахунок № НОМЕР_3 що належить ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_4 ). Зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова О.Ю. внести зміни та доповнення до Переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладок у ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом внесення відомостей: ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) щодо рахунку № НОМЕР_1 на суму 113263,93 грн. та щодо рахунку № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_4 ) на суму 113263,93 грн.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду 20 лютого 2019 року апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2018 року залишено без змін.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з заявою щодо повернення коштів на відшкодування за вкладом у ПАТ «Банк Михайлівський» на загальну суму 226527,86 грн.

Листом №34-036-13367/19 від 01 серпня 2019 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, розглянувши попередньо надіслане звернення (зареєстроване за вх.№Т-2900/1 від 12.07.2019року) повідомив, що для отримання відшкодування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно звернутися з паспортом та документом органу про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) до будь-якого з відділень банків-агентів Фонду.

Відповідно до цього позивачі вважають дату листа, а саме 01 серпня 2019 року датою відліку на отримання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 коштів на відшкодування за вкладом у ПАТ «Банк Михайлівський» у сумі 226527,86 грн.

Виплата гарантованої суми згідно спеціального Закону України «Про систему гарантування вкладів Фізичних осіб» та інформації на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочалась 15 липня 2016 року, а отримати свої кошти вкладники змогли через три роки, після визнання незаконною бездіяльності з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за рішенням суду 01 серпня 2019 року.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними позивачі звернулись з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до частини п`ятої статті 1061 Цивільного кодексу України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Відповідно до статей 526, 525 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень статті 3 Закону №4452-IV Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Фонд є юридичною особою публічного права. Фонд є суб`єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном. Фонд є економічно самостійною установою.

Шкода, заподіяна внаслідок рішень, дій та/або бездіяльності Фонду (його працівників), у тому числі шкода, заподіяна внаслідок професійної помилки членів виконавчої дирекції Фонду та/або уповноважених осіб Фонду, відшкодовується Фондом згідно із законодавством та страховими компаніями відповідно до умов договорів страхування (у разі їх укладення) (частина третя статті 16 Закону № 4452-IV).

Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами (частина перша статті 26 Закону № 4452-VI).

Вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами. Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті (частина друга статті 26 Закону № 4452-VI).

З дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення (частина перша статті 36 Закону № 4452-VI).

У відповідності до положень частини п`ятої статті 36 Закону №4452-VI під час тимчасової адміністрації не здійснюється в тому числі нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку.

Як встановлено в ході судового розгляду гарантовану суму відшкодування позивачі отримали 01 серпня 2019 року в розмірі 226527,86 грн.

Позивачі, звертаючись до суду з позовом зазначали, що 3% річних є збитками, які спричинені позивачу внаслідок дій працівника Фонду.

Згідно до частини другої статті 22 Цивільного кодексу України, збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Стаття 2 Закону № 4452-IV визначає, що уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Згідно частини першої статті 1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Статтею 1174 Цивільного кодексу України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних входить до складу грошового зобов`язання і вважається особливою мірою відповідальності боржника за його прострочення, та є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

При цьому стаття 625 Цивільного кодексу України унормовує питання відповідальності боржника за порушення грошового зобов`язання.

Зазначений правовий висновок міститься в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 22 березня 2017 року у справі № 6-2829цс16, яка є обов`язковою для застосування судом.

Крім того, між позивачами та Фондом відсутні договірні відносини, оскільки свої обов`язки останній здійснює на підставі Закону №4452-IV, який є спеціальним нормативним актом. Певні строки виплати суми відшкодування коштів за вкладами даним Законом не встановлені.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що Фонд не має фінансових зобов`язань перед позивачем, а нараховані на підставі частини другої статті 625 Цивільного кодексу України три проценти річних не можуть бути стягнуті з відповідача як шкода, то суд доходить висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог позивачів.

Беручи до уваги положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України та враховуючи відмову позивачам у задоволенні позовних вимог, відшкодування судового збору останнім не здійснюється.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко