Справа № 340/1615/20
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2021-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 червня 2021 року м. Дніпросправа № 340/1615/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 в адміністративній справі № 340/1615/20 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України, в якому просив:

визнати протиправними дії МВС України щодо відмови у виплаті йому одноразової грошової допомоги;

зобов`язати МВС України направити на адресу ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області рішення про призначення йому одноразової грошової допомоги для видання наказу про виплату грошової допомоги у розмірі, визначеному у абзаці першому підпункту 2 пункту 3 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850.

В обгрунтування позовних вимог посилався на те що у період з 1980 по 1998 роки він проходив службу в органах внутрішніх справ. Наказами Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області №462о/с від 01.12.1998 року та №3 о/с від 04.01.1999 року звільнений зі служби через хворобу.

За наслідками первинного огляду МСЕК 13.01.1999 року позивачу встановлено третю групу інвалідності. У зв`язку із втратою позивачем 60 відсотків працездатності дирекцією НАСК "Оранта" йому здійснено виплату страхової суми з державного особистого страхування у розмірі 2460 гривень. За результатами повторного огляду МСЕК 05.09.2018 році позивачу встановлено першу групу інвалідності та підтверджено її причину. Позивач звернувся до ліквідаційної комісії УМВС України в Кіровоградській області з клопотанням про виплату йому одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 року.

Матеріали про призначення та виплату позивачу одноразової грошової допомоги направлені до Департаменту фінансово-облікової політики МВС України, однак листом №15/2-3932 від 25.10.2018 року повернені відповідачем як такі, що не відповідають вимогам законодавства.

У грудні 2019 року позивач звернувся до Департаменту фінансово-облікової політики МВС України за роз`ясненнями щодо підстав повернення матеріалів його заяви. Разом із супровідним листом №Д-2996/15 від 10.03.2020 року отримав відповідь відповідача №Д-50/15 від 03.01.2020 року щодо відмови у виплаті йому одноразової грошової допомоги через те, що з дати первинного до повторного оглядів МСЕК пройшло більше двох років. Позивач вважає таке рішення відповідача протиправним та наполягає на тому, що він має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із настанням інвалідності, внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження ним служби в органах внутрішніх справи.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 в адміністративній справі № 340/1615/20 позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо нерозгляду питання про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням першої групи інвалідності, пов`язаної з проходження служби в органах внутрішніх справ.

Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України не пізніше 30 днів з дня набрання цим рішенням суду законної сили розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням першої групи інвалідності, пов`язаної з проходження служби в органах внутрішніх справ, за його заявою від 18.09.2018 року та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позов, суд виходив з того, що у спірних правовідносинах відповідач допустив протиправну бездіяльність, оскільки у встановленому порядку не розглянув заяву позивача та не прийняв рішення щодо можливості призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності, натомість безпідставно повернув матеріали як такі, що не відповідають вимогам законодавства, чим порушив право позивача на належний розгляд його заяви і прийняття рішення відповідно до Порядку та умов №850.

Таким чином, оскільки МВС України по суті рішення не приймало за зверненням позивача, тому належним захистом буде зобов`язання повторно розглянути питання.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Міністерство внутрішніх справ України подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 в адміністративній справі № 340/1615/20 та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги відповідач зазначає, що з дати первинного огляду МСЕК пройшло більше 2 років, після первинного встановлення інвалідності, що за умовами пункту 4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 не дає йому права на отримання грошової допомоги у більшому розмірі.

Крім вищезазначеного, питання про прийняття рішення за наслідками розгляду заяви позивача про призначення останньому спірної грошової допомоги носить дискреційний характер.

Зокрема, рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № Я(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Повноваження щодо розгляду заяви позивача про виплату йому спірної грошової допомоги, у даному випадку, є виключною компетенцією МВС, відтак суд не повинен і не може втручатись у здійснення цих повноважень шляхом зобов`язання прийняття відповідачем конкретного рішення.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді заступника начальника Управління карного розшуку кримінальної міліції УМВС України в Кіровоградській області. Наказами начальника УМВС України в Кіровоградській області №462 о/с від 01.12.1998 року та №3о/с від 04.01.1999 року позивача звільнено з органів внутрішніх справ з 30.11.1998 року у запас Збройних Сил України через хворобу. (а.с. 9 - 10)

За результатами первинного огляду МСЕК 13.01.1999 року позивачу встановлено третю групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується випискою з акту огляду МСЕК до довідки серії МСЕ №065766 від 13.01.1999 року. (а.с. 12)

На підставі цієї довідки та у зв`язку із втратою ОСОБА_1 60% працездатності Національною страховою компанією "Оранта" йому була нарахована та виплачена страхова сума з державного обов`язкового особистого страхування у розмірі 2460 грн. (а.с. 13)

За результатами повторного огляду МСЕК 05.09.2018 року позивачу встановлено першу групу інвалідності з 14.08.2018 року та підтверджено її причину, інвалідність встановлено безтерміново. (а.с. 14)

У вересні 2018 року позивач звернувся до ліквідаційної комісії УМВС України в Кіровоградській області із заявою від 18.09.2018 року, в якій просив виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку з отриманням інвалідності першої групи, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ. (а.с. 64)

УМВС України в Кіровоградській області склало висновок про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про міліцію" на підставі пункту 3.2 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850, у розмірі 457 790 грн. (а.с. 65)

Вказаний висновок разом із документами позивача направлений УМВС України в Кіровоградській області до Департаменту фінансово-облікової політики МВС України для розгляду. (а.с. 73)

Департамент фінансово-облікової політики МВС України, розглянувши подані матеріали позивача, листом №15/2-3932 від 25.10.2018 року повернув їх до ліквідаційної комісії УМВС України в Кіровоградській області, пославшись на те, що вони не відповідають вимогам законодавства. У вказаному листі зазначено, що з дати первинного огляду МСЕК ОСОБА_1 пройшло більше двох років, отже надіслані матеріали суперечать пункту 4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 року. (а.с. 74).

У зв`язку з цим УМВС України в Кіровоградській області листом №2240/28/01-18 від 30.10.2018 року повідомило позивача про повернення Департаментом фінансово-облікової політики МВС України матеріалів його заяви про виплату одноразової грошової допомоги. (а.с. 75).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з абзацом 3 пункту 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII від 02.07.2015, право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

У "Прикінцевих положеннях" вказаного Закону зазначено про необхідність Кабінету Міністрів України, міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади у тримісячний строк після набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 року (по тексту - Порядок № 850) встановлено, що особам, які до набрання чинності Законом України від 13.02.2015 № 208-VIII "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 № 707.

Згідно із пунктом 4 даного Порядку, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами первинного огляду МСЕК 13.01.1999 року позивачу встановлено третю групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується випискою з акту огляду МСЕК до довідки серії МСЕ №065766 від 13.01.1999 року. (а.с. 12)

За результатами повторного огляду МСЕК 05.09.2018 року позивачу встановлено першу групу інвалідності з 14.08.2018 року та підтверджено її причину, інвалідність встановлено безтерміново. (а.с. 14)

Відповідно до пункту 7 вищевказаного Порядку, працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

При цьому, пунктом 9 Порядку № 850 передбачено, що МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Згідно з пунктом 8 Порядку №850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

До набрання чинності Законом України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII), тобто до 07.11.2015, порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами статті 23 Закону України "Про міліцію" та Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 (далі-Порядок №850).

Міністерство внутрішніх справ України в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Отже, після надходження передбачених Порядком № 850 документів МВС України у місячний строк зобов`язано прийняти одне з двох рішень: про призначення або про відмову у призначенні вказаної грошової допомоги.

Судом першої інстанції встановлено вірно, що Департаментом фінансово-облікової політики МВС України розглянуто подані документи щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності, однак, всупереч вказаному Порядку жодного рішення за результатами розгляду таких документів не прийнято, тобто повернуто без прийняття рішення, про що було листом №15/2-3932 від 25.10.2018 року Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області повідомлено позивача.

Отже, Міністерство внутрішніх справ України всупереч п. 9 Порядку № 850, не прийняло жодного рішення за результатами розгляду заяви позивача, а тому спосіб, у який відповідач розглянув заяву та документи про виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності Законом України №565-ХІІ та Порядком № 850 не передбачений.

Таким чином, за позивачем зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом №565-ХІІ відповідно до Порядку №850, який діяв до набрання чинності Законом №580-VIII, виходячи з положень якого, обов`язок з прийняття рішення про призначення чи відмову в призначенні грошової допомоги покладено саме на Міністерство внутрішніх справ України.

При цьому, Законом №565-ХІІ не встановлено обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги, які передбачені пунктом 4 Порядку № 850. Вказана норма Порядку №850 не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а лише встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності. Так само цей пункт Порядку не містить жодних застережень щодо неможливості проведення виплати грошової допомоги у разі встановлення особі після спливу дворічного терміну іншої групи інвалідності чи більшого відсотку втрати працездатності.

Таким чином, вичерпний перелік випадків, за яких особі може бути відмовлено у призначенні грошової допомоги, визначено у пункті 14 Порядку № 850, і підстави, з якої виходив відповідач, вказана норма не містить.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, в постановах від 13.02.2018 у справі №808/1866/16, від 18.10.2018 у справі №369/13187/17 та від 28.03.2019 у справі №296/10138/16-а.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що викладені з урахуванням приписів ч. 5 ст. 242 КАС України та вважає спростованими доводи апеляційної скарги щодо відсутності права у позивача на отримання грошової допомоги у більшому розмірі.

Колегія суддів зазначає, що під час перегляду рішення суду першої інстанції порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог скаржника та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 в адміністративній справі № 340/1615/20 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 в адміністративній справі № 340/1615/20 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко