Справа № 380/1909/20
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2021-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 року справа №380/1909/20

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судового засідання Новак Л.М.

за участю:

представника позивача Заяць О.І. представника відповідача Павліш О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказу і податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 04.06.2020 року, просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 02.12.2019 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну, код платежу 21081500.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що фактична перевірка його господарської діяльності не здійснювалась, копії рішення контролюючого органу, оформленого наказом на проведення фактичної перевірки вручено не було, працівники контролюючого органу до перевірки не допускалися, жодних документів позивачем працівникам відповідача за фактичною перевіркою не надавалося. Вказує, що направлення на проведення фактичної перевірки також не пред`являлось. При цьому, особа ОСОБА_2 , який був ознайомлений з актом перевірки позивачу не знайомий, з нею не працює. Стверджує, що жодні працівники позивача за адресою у селі Верхнє Висоцьке не знаходяться, а про винесення спірного податкового повідомлення-рішення позивач дізналася 07.12.2019 року, коли отримала його поштою. Зазначає, що її адвокатом підготовлено і скеровано до відповідача адвокатський запит. Натомість, підстав проведення фактичної перевірки відповідачем на вказаний запит не повідомлено.

Відповідач у своїх запереченнях вказує, що у разі якщо контролюючим органом була проведена перевірка на підставі наказу про її проведення і за наслідками такої перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення чи інші рішення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження після допуску платником податків посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки не є належним способом захисту права платника податків, оскільки наступне скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Належним способом захисту порушеного права у такому випадку є саме оскарження рішення, прийнятого за результатами перевірки. Тому позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

У своїй відповіді на відзив позивач посилається на те, що при проведенні перевірки мали місце процедурні порушення при призначенні та проведенні перевірки позивача, які зумовлюють протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Представник позивача просить позов задоволити з урахуванням наведених мотивів.

Представник відповідача проти позову заперечує, просить в його задоволенні відмовити повністю.

Ухвалою суду від 31.03.2020 року відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі.

Ухвалою занесеною до протоколу судового засідання від 20.10.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Судові засідання неодноразово відкладалися за клопотаннями сторін з мотивів запровадженням карантину, пов`язаного із запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) та у зв`язку з невиконанням вимоги суду щодо приводу свідка.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, судом встановлено такі обставини.

За результатами фактичної перевірки з питань додержання фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 вимог встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами та пального на АЗС, що розташована за адресою Турківський район, с.Верхнє Висоцьке відповідачем складено акт (довідку) №13/88/32.01./НОМЕР_1 від 24.10.2019 року яким встановлено порушення ст.15 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 року «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а саме реалізація/зберігання дизельного пального без наявної ліцензії на право роздрібної торгівлі.

На підставі згаданого акту прийнято податкове повідомлення-рішення від 02.12.2019 року №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп.

Окрім того, за результатами розгляду скарги позивача від 17.12.2019 року згадане податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Не погодившись з вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся з позовом до адміністративного суду.

Змістом спірних правовідносин є прийняте податкове повідомлення-рішення від 02.12.2019 року №.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI, з наступними змінами та доповненнями (далі - ПК України).

Відповідно до п.61.1 ст.61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно із підп.62.1.3 п.62.1 ст.62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Як передбачено п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (підп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України).

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначені Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995 року, з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон №481/95-ВР).

Відповідно до ч.20 ст.15 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Згідно із ч.33 ст.15 Закону №481/95-ВР ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним (ч.35 ст.15 Закону №481/95-ВР).

Як передбачено ч.2 ст.17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 гривень.

Судом встановлено, що відповідачем 24.10.2019 року було проведено фактичну перевірку з питань додержання фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 вимог встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами та пального на АЗС, що розташована за адресою Турківський район, с.Верхнє Висоцьке.

В матеріалах справи містяться пояснення заправника ОСОБА_2 , в яких він зазначає, що у день перевірки позивачем на 500 грн. 00 коп. здійснено заправку дизельним пальним.

Вказане підтверджує і відповідач у своїх запереченнях та допитані в судовому засіданні ревізори-інспектори, які проводили перевірку - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Однак, в матеріалах справи міститься квитанція, долучена відповідачем, від 14.10.2019 року про відпуск пального на суму 200 грн. 00 коп.

Суд звертає увагу на невідповідність зазначеної у згаданій квитанції дати та дати проведення перевірки та суми, на яку було здійснено відпуск пального.

Окрім того, зі згаданої квитанції неможливо встановити, що саме через електронно-касовий апарат позивача було вчинено дану операцію.

Також, судом неодноразово в судове засідання викликався заправник ОСОБА_2 , пояснення якого брались до уваги відповідачем при складенні акта (довідки) №13/88/32.01./НОМЕР_1 від 24.10.2019 року, однак, останній не з`явився, привід його до суду залишився нереалізованим.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем під час судового засідання не було доказано факт вчинення порушення позивачем, за яке його притягнуто до відповідальності, як цього вимагає ч.2 ст.77 КАС України.

При цьому, судом не беруться до уваги посилання відповідача на практику Верховного Суду, зокрема постанову №1326 від 21.10.2019 року, яка стосується визнання протиправним та скасування наказу про проведення перевірки, оскільки 04.06.2020 року оскільки позивач подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить визнати протиправним та скасувати лише податкове повідомлення - рішення від 02.12.2019 року №.

Також, судом процедурних порушень під час проведення перевірки не встановлено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 02.12.2019 року № не відповідає критерію правомірності, передбаченому п.1 ч.2 ст.2 КАС України, а тому підлягає скасуванню.

Відтак, позовні вимоги є обгрунтованими, а позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то суд зазначає, що оскільки в матеріалах справи відсутні докази отримання правничої допомоги та її оплати, питання щодо стягнення таких витрат буде вирішуватися судом після надання позивачем відповідних доказів.

Що стосується судового збору, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такий підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 02.12.2019 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (адреса: м.Львів, вул.Стрийська, 35, ) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 02 червня 2021 року.

Суддя В.Я.Мартинюк