Справа № 640/5030/21
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2021-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/5030/21 Головуючий у 1 інстанції - Качур І.А.
Суддя-доповідач - Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,

за участю секретаря Зубрицького Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.03.2021 за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Автогаз Преміум» про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Автогаз Преміум» до Кабінету Міністрів України, Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України, ДП «ДержавтотрансНДІпроект», треті особи - Міністерство інфраструктури України, Міністерство внутрішніх справ України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Автогаз Преміум» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо невнесення змін до Порядку переобладнання транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 607 від 21.07.2010;

- зобов`язати Кабінет Міністрів України привести у відповідність до Закону № 124-ІХ Порядок переобладнання транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 607 від 21.07.2010, шляхом внесення відповідних змін;

- визнати протиправними дії Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України та ДП «ДержавторансНДІпроект» щодо видачі свідоцтв про погодження конструкції відповідно до положення п. 3 та 13 Порядку переобладнання транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 607 від 21.07.2010, в редакції станом на момент подачі цього позову;

- зобов`язати Головний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України та ДП «ДержавторансНДІпроект» утриматися від вчинення дій щодо видачі свідоцтв про погодження конструкції відповідно до положення п. 3 та 13 Порядку переобладнання транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 607 від 21.07.2010, в редакції станом на момент подачі цього позову.

В подальшому, позивачем подано до суду першої інстанції заяву про забезпечення адміністративного позову, в якій він просив вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Головному сервісному центру МВС України надавати адміністративну послугу з розгляду проектів нормативно-технічної документації щодо погодження проектів конструкцій транспортних засобів для роботи на газовому моторному та альтернативних видах рідкого і газового палива у частині дотримання вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху з видачею свідоцтва про погодження конструкції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.03.2021 заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Автогаз Преміум» про забезпечення позову задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою Головний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати зазначену ухвалу суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначена апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статями 150, 151 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

У відповідності до вимог частини першої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи може вжити визначені цією статтею заходи забезпечення адміністративного позову.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачем за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, а тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно частини другої статті 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття забезпечення позову для заінтересованих осіб.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина шоста статті 154 КАС України).

При цьому, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

У той же час, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, дотримання дозволеного законодавством способу забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 826/8556/17, від 25.04.2019 у справі № 826/10936/18, від 07.04.2020 у справі № 826/13413/18.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також, суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Разом з тим, суд не вправі вживати заходи забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.02.2020 у справі № 826/4679/18.

З матеріалів справи вбачається, що предметом вирішення даної справи є правомірність дій/бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо невнесення змін до Порядку переобладнання транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 607 від 21.07.2010 та правомірність дій Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України та ДП «ДержавторансНДІпроект» щодо видачі свідоцтв про погодження конструкції відповідно до положення п. 3 та 13 Порядку переобладнання транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 607 від 21.07.2010, в редакції станом на момент подачі цього позову.

Подаючи заяву про забезпечення позову ТОВ «Автогаз Преміум» посилається на те, що діяльність відповідачів фактично заподіює шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі. Захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення до моменту вирішення спору по суті та набрання законної сили судовим рішенням.

Водночас, колегія суддів зауважує, що позивачем не доведено обставини, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду, шляхом подання позовної заяви.

При цьому, у разі вжиття заходів забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб судом буде фактично ухвалене рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Разом з тим, сама ж лише незгода позивача із діями/бездіяльністю суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про визнання їх протиправними і зобов`язання вчинити певні дії ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що безумовно, рішення, дії або бездіяльність суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів правовідносин. Це може завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно.

Однак, відповідно до статті 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 826/14951/18 від 10.04.2019 у справі № 826/16509/18, від 26.12.2019 у справі № 640/13245/19 та від 29.01.2020 у справі № 280/4367/19.

Таким чином, дослідивши встановлені обставини, проаналізувавши вищенаведені правові норми та всі доводи апелянта, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття адміністративним судом заходів забезпечення позову відповідно до положень ст. 150 КАС України.

Отже, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції прийняте рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В свою чергу, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив її скасувати та ухвалити нове рішення, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 312, 315, 317, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.03.2021 - скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Автогаз Преміум» про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлений 31.05.2021.