Справа № 540/3717/20
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2021-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/3717/20
Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Цандура М.Р.,

представника відповідача Жданової І.В. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 січня 2021 року (суддя Василяка Д.К., м. Херсон, повний текст рішення складений 12.01.2021) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Нижньосірогозького районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

20 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з позовом до Нижньосірогозського РВ ДВС ПМУМЮ (м. Одеса), в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 07.10.2020 року ВП №61891700, посилаючись на її невідповідність вимогам законодавства.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 12 січня 2021 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивачка подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 , спираючись на доводи позовної заяви, наполягає, що оспорювана постанова держвиконавця винесена на підставі виконавчого документу, якій не відповідає вимогам статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідач надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, пояснення представника відповідача Жданової І.В., вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 05 лютого 2019 року ГУ Держпраці у Херсонській області винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ХС3238/498/АВ/ТД-ФС, якою на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 1 126 710,00 грн.

22 квітня 2020 року старшим державним виконавцем Верхньорогачицького районного РВ ДВС ПМУМЮ (м. Одеса) Хоменко О.В. на підставі заяви ГУ Держпраці у Херсонській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61891700 з примусового виконання зазначеної постанови від 05.02.2019 року №ХС3238/498/АВ/ТД-ФС (а.с. 17).

Не погодившись із законністю зазначеної постанови від 22.04.2020 року ВП №61891700, ОСОБА_1 оскаржила її до суду.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року у справі №540/1313/20 постанову про відкриття виконавчого провадження від 22.04.2020 року ВП №61891700, винесену Верхньорогачицьким РВ ДВС ПМУМЮ (м. Одеса), скасовано (а.с. 18-28).

07 жовтня 2020 року головним державним виконавцем Нижньосірогозького РВ ДВС ПМУМЮ (м. Одеса) розглянуто заяву стягувача та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61891700 з примусового виконання постанови ГУ Держпраці у Херсонській області від 05.02.2019 року №ХС3238/498/АВ/ТД-ФС про стягнення з ФОП ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1 126 710,00 грн. на користь державного бюджету.

Вважаючи дану постанову держвиконавця Нижньосірогозького РВ ДВС про відкриття виконавчого провадження такою, що прийнята з порушенням вимог чинного законодавства, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості, оскільки у державного виконавця були відсутні підстави для повернення виконавчого документу стягувачу, постанова про відкриття виконавчого провадження винесена в межах чинного законодавства та скасуванню не підлягає.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, частиною другою статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 цього Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - «рішення») - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону №1404-VIII у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

У разі пред`явлення до примусового виконання рішення міжнародного юрисдикційного органу у випадках, передбачених міжнародним договором України, такий виконавчий документ повинен відповідати вимогам, встановленим міжнародним договором України.

Згідно частини третьої статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Пунктом 6 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо, зокрема, виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Частиною першою статті 5 Закону №1404-VІІІ встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частин третьої та четвертої зазначеної статті 18 виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

З наведеного правового регулювання випливає, що законодавство України про виконавче провадження надає органам ДВС повноваження, які вони мають використовувати при здійсненні виконавчого провадження.

Відтак, посилання апелянти/позивачки на те, що у виконавчому документі стягувачем зазначено УК у Нижньосірогозькому p-ні, рахунок 1218, , в той час як за кодом в ЄДР зареєстровано юридичну особу - УДКС України у Нижньосірогозькому районі Херсонської області, а також те, що в графі «прізвище, ім`я, по батькові» повністю не зазначено ім`я та по батькові особи, яка підписала цю постанову, а зазначено лише одну літеру «В», на переконання судів 1-ї та 2-ї інстанцій, є формальними недоліками такого документа та не можуть слугувати підставою для повернення виконавчого документа стягувачу (неналежною підставою), оскільки орган державної виконавчої служби не позбавлений можливості звернутися до відповідних органів для отримання інформації у разі наявності підстав, що унеможливлюють виконати такий виконавчий документ.

Враховуючи обставини даної справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутність у виконавчому документі відомостей про повне найменування стягувача, а також повного ім`я по батькові особи, що підписала такий документ, не може слугувати підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію довів та обґрунтував.

У зв`язку з цим, за результатом апеляційного розгляду даної справи колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження від 07.10.2020 року ВП №61891700 відповідача щодо ОСОБА_1 ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права та прийнята з урахуванням усіх фактичних обставин, без порушень її прав.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, суд першої інстанції правильно з`ясував усі обставини справи, оскаржуване рішення ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 292, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 січня 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційного суду, або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя І.П.Косцова

Суддя Ю.В.Осіпов

Повне судове рішення складено 31 травня 2021 року.