Справа № 400/3661/21
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2021-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 травня 2021 р. № 400/3661/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., ознайомившись з матеріалами заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову до Миколаївської міської ради (вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001), поданої до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2021 року фізична особа-підприємець (надалі ФОП) ОСОБА_1 звернувся до суду (до подання позову) із заявою про забезпечення позову шляхом постановлення ухвали про заборону Миколаївській міській раді, її виконавчим органам, будь-яким іншими особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на демонтаж належного ФОП ОСОБА_1 зупиночного комплексу, розташованого в АДРЕСА_2 .

В обґрунтування необхідності забезпечення позову ФОП ОСОБА_1 вказав на те, що 20.05.2021 Миколаївською міською радою затверджено проект рішення № S-zr-26/20 «Про відмову ФОП ОСОБА_1 у продовженні строку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_2 під тимчасовою спорудою по Заводському району м. Миколаєва» (надалі Проект).

Проектом (текст якого ФОП ОСОБА_1 додав до заяви про забезпечення позову) передбачено таке:

1. Відмовити ФОП ОСОБА_1 у продовженні строку оренди земельної ділянки (кадастровий номер :12:014:0003) загальною площею 77 м2, з цільовим призначенням відповідно до КВЦПЗ: В.03.10, яка була надана рішенням міської ради від 08.12.2016 № 11/17 для обслуговування зупинкового комплексу по АДРЕСА_2 .

2. Договір оренди землі, який зареєстрований в книзі записів договорів оренди землі від 10.12.2013 № 9855, визнати припиненим.

3. Зобов`язати ФОП ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку від споруди та повернути земельну ділянку у стані, придатному для подальшого використання.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 , зокрема, вказав, що «… в цей же день, 20 травня 2021 року затверджено також проєкт рішення … про відмову ФОП ОСОБА_1 у продовженні строку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_2 поблизу спорткомплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » … вже 11 травня того ж року, за ініціативою Департаменту внутрішнього фінансового контролю, нагляду та протидії корупції демонтовано належний позивачу на праві власності об`єкт. В той же час, відповідний проєкт рішення оприлюднений на офіційному сайті відповідача 24.04.2021 року, тобто протиправні дії, направлені на знищення майна, належного позивачу на праві власності, вчинені виконавчий органом ММР ще до того, як сам власник земельної ділянки визначився з тим, чи має намір він поновити договір оренди або ні. Наведені обставини безсумнівно виявляють, що відповідач, а також його виконавчі органи, діють недобросовісно, нехтують як положеннями чинного процедурного законодавства, так і цивільними та конституційними правами самого позивача. Отже, вважаємо, що наявні достатні підстави для того, що бути впевненим, що той чи інший виконавчий орган міської ради, її працівник, або будь-яка інша особа за їх дорученням, не очікуючи завершення процедури оформлення рішення та часу набрання ним чинності, вживатиме заходи для вивільнення спірної земельної ділянки шляхом демонтажу належного позивачу об`єкта …».

Також у заяві ФОП ОСОБА_1 зазначив, що «… після належного оформлення рішення ради, його підписання міським головою, оприлюднення, позивач має конституційне право його оскаржити, та захисти порушене цим актом право в суді …». При цьому, на думку ФОП ОСОБА_1 , є ризик того, що Миколаївська міська рада (її виконавчі органи або інші особи), вчинять дії, що спрямовані на демонтаж об`єкта, розташованого на зазначеній земельній ділянці, що призведе до незворотних наслідків.

При розгляді заяви ФОП ОСОБА_1 суд виходив з такого.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову до подання позовної заяви подається до суду, до якого має бути поданий позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Як вказано вище, предметом позову, з яким ФОП ОСОБА_1 має намір звернутись до адміністративного суду, є протиправність рішення Миколаївської міської ради про відмову у продовженні строку користування земельною ділянкою.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно із частиною другою статті 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Ознаками господарського спору є, зокрема: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Відповідно до частин першої та другої статті 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до виключних повноважень органу місцевого самоврядування віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Згідно із пунктом «а» частини першої статті 12 Земельного кодексу України розпорядження землями територіальних громад віднесено до повноважень сільських, селищних, міських рад на території сіл, селищ, міст.

Матеріали заяви свідчать, що позивач - суб`єкт господарювання (орендар) має намір пред`явити до відповідача - органу місцевого самоврядування (орендодавця), який здійснює повноваження власника земельної ділянки, позовну вимогу, яка фактично полягає в поновленні договору оренди земельної ділянки, яка надана для обслуговування тимчасово розміщеного зупиночного комплексу, тобто щодо зміни правочину в господарській діяльності.

Відтак, як за суб`єктним складом сторін спірних правовідносин, так і за предметом спору ця справа підлягає до розгляду за правилами господарського судочинства.

Аналогічна правова позиція щодо господарської юрисдикції відповідного спору щодо поновлення договору оренди земельної ділянки викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 908/299/18.

За приписами частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з частиною другою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Оскільки позов, з яким ФОП ОСОБА_1 має намір звернутись до суду, не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про те, що заява ФОП ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає поверненню як очевидно безпідставна.

Керуючись статтями 153, 167, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову з доданими матеріалами повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Птичкіна