Справа № 211/5508/20
Суддя: Гіда О. С.
Дата ухвалення: 2021-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/5508/20
Провадження № 2-а/211/18/21
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

01 червня 2021 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Гіди О. С.,

при секретарях Маслечко А.А., Мариненко Е.П.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Краснова К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

до суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 16.09.2020 року поліцейським роти 1 батальйону 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг сержантом поліції Коломійцевим В.А. винесено постанову серії ЕАМ № 3143302 за ст. 122 ч. 1 КУпАП, в якій зазначено, що ОСОБА_1 о 22:06 годині, керуючи транспортним засобом Daewoo «NEXIA», державний номер НОМЕР_1 у місті Кривий Ріг Дніпропетровської області по вул. Героїв АТО, 30А, не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч», а саме здійснив рух ліворуч, чим порушив п. 8.4. г ПДР «Порушення вимог наказових знаків». Вказує, що дії інспектора були протиправними, а постанова є незаконною, винесеною безпідставно з грубим порушенням норма матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню за таких підстав. Під час складання відповідачем постанови Позивач наполягав на тому, що він не порушував ПДР, подавав клопотання, але всі вони відхилялись, пропонував відповідачу надати належні докази вчинення ним адміністративного правопорушення, але відповідач відмовив. Оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку. Крім того, позивач вказує, що відповідно до ДСТУ 4100-2014, згідно якого мусять бути встановлені дорожні знаки, а саме п.10.6.2. знаки (а саме 4.2.) встановлюється на перехрещенні доріг. Вважає, що з огляду на те, що виїзд зі стоянки магазину «Сільпо», за адресою, що зазначена в постанові є прилегллою територією, а не перехрещеням доріг, його встановлення є таким, що суперечить ДСТУ 4100-2014.Разом з тим, відповідно до ДСТУ 4100-2014 «Знаки дорожні» п.10.1.1.Дорожні знаки потрібно розташовувати так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху

Просить суд відповідно до первісного та уточненого позовів визнати протиправними дії інспектора роти 1 батальйону 2 УПП в Дніпропетровській області Полку патрульної поліції сержанта Коломійцева В.А., постанову серії ЕАМ № 3143302 від 16.09.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП, у виді штрафу в сумі 255 грн. скасувати.

Заяви (клопотання) учасників справи.

22.10.2020 року інспектор полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції Коломійцев Віталій Анатолійович подав до канцелярії суду відзив на позовну заяву разом з доданими до нього відеозаписом. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що під час патрулювання 12.09.2020 ним - інспектором Коломійцевим В.А., було виявлено порушення ПДР, а саме: був помічений транспортний засіб Део Нексія з номерним знаком НОМЕР_1 , водій якого виконав поворот ліворуч при цьому порушивши вимоги дорожнього знаку 4.2 ПДР. Водієм вказаного автомобіля був позивач. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення інспектором було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Вказав, що факт скоєння правопорушення підтверджується складеною у відповідності до вимог КУпАП постановою про адміністративне правопорушення, відеозаписом на якому зафіксовано факт правопорушення та позовною заявою, де позивач не заперечує, що бачив дорожній знак 4.2 ПДР та все одно повернув праворуч. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Процесуальні дії суду по справі.

Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.10.2020 відкрито провадження та призначено судове засідання на 13.10.2020. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін з особливостями, передбаченими ст. 286 КАС України.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Краснов К.В. у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов.

Вислухавши сторони у справі, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 16.09.2020 поліцейським патрульної поліції Коломійцевим В.А. винесено постанову серії ЕАМ № 3143302 за ст. 122 ч. 1 КУпАП, в якій зазначено, що ОСОБА_1 о 22:06 годині, керуючи транспортним засобом «Daewoo «NEXIA», державний номер НОМЕР_1 у місті Кривий Ріг Дніпропетровської області по вул. Героїв АТО, 30А, не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч», а саме здійснив рух ліворуч, чим порушив п. 8.4.г ПДР «Порушення вимог наказових знаків» та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно п. 1.1. ПДР України - ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ДСТУ 4100:2014 «Знаки дорожні» розділу 10 «Правила застосування» 10.1 «Загальні положення» п. 10.1.1 Дорожні знаки повинні розташовуватись так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий, так і в темний час доби, була забезпечена зручність експлуатації і обслуговування, а також було неможливе їх ненавмисне пошкодження. При цьому вони не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами (зеленими насадженнями, щоглами зовнішнього освітлення тощо). Під час розташування дорожніх знаків повинна бути забезпечена спрямованість інформації, яку вони передають, тільки до тих учасників руху, для яких її призначено.

Стороною відповідачів у якості доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення було надано до суду записи відеореєстратора з автомобіля поліцейських, та відеозапис з боді камер поліцейських.

В судовому засіданні було оглянуто вказані відеозаписи. Оглядаючи відеозапис з відеореєстратора №2020-10-21_12-21-09 судом встановлено, що його було здійснено в нічний час (початок запису 22:06:26, закінчення запису 22:06:54), на значній відстані від автомобіля ймовірного порушника, крім того, оглядаючи вказаний відеозапис неможливо зробити однозначний висновок де саме розміщений дорожній знак 4.2 «Рух праворуч»,чи є там вказаний знак взагалі, якщо знак дійсно розміщено, то не вбачається де саме він розміщений і в якому стані знаходиться (пошкоджений чи ні). Позивач у судовому засіданні визнав, що дійсно бачив предмет схожий на дорожній знак, але він був зім`ятий, тобто мав механічні пошкодження. Відповідач не спростував в судовому засіданні належними та допустимими доказами доводи позивача про те, що дорожній знак 4.2 «Рух праворуч», який встановлений в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області по вул. Героїв АТО, 30А, містить пошкодження. Позивач зазначає, що вказаний дорожній знак встановлений з порушенням стандартів ДСТУ та його оглядовість обмежена для водіїв, відповідач не надав суду доказів на спростування вказаних доводів позивача. Також треба зауважити, що автомобіль ОСОБА_1 знаходиться на значній відстані від автомобілю патрульної поліції, що унеможливлює достовірно встановити не тільки факт інкримінованого йому порушення п. 8.4.г ПДР України, але й марку автомобіля та державний номерний знак, яким начебто керував позивач.

Крім того, в судовому засіданні було оглянуто інші відеозаписи з боді камер поліцейських, однак вказані записи були здійснені вже після того, як автомобіль під керуванням ОСОБА_2 було зупинено не містять доказів вчинення адміністративного правопорушення, а лише фіксують порядок притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності .

Суд звертає увагу, що усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень на користь особи-позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обов`язку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач. За даних обставин заперечення, наведені відповідачем без їх доказового підтвердження, спростовуються обґрунтованою позицією позивача, котра в сукупності з наявними доказами, рядом сумнівів щодо доведеності його вини, які в силу ст.63 Конституції України тлумачаться на його користь.

Водночас, приймаючи рішення по справі, суд не приймає до уваги доводи позивача що за кермом автомобіля був не він, а інша особа, назвати яку він відмовився у судовому засіданні, так як вказане не підтверджується матеріалами справи, оглядаючи відеозаписи з відеореєстратора в автомобілі поліцейських №2020-10-21_12-20-57 та відеозапис з бодікамер поліцейських № судом встановлено, що за кермом автомобіля був саме ОСОБА_1 , інших осіб в автомобілі не було. Показання позивача, що після зупинки транспортного засобу інша особа швидко вийшла із автомобіля а він сів за кермо не підтверджуються матеріалами справи. Суд також не приймає до уваги доводи позивача щодо порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення в частині неналежного повідомлення його про дату та час розгляду справи. Порядок повідомлення осіб про розгляд справи про адміністративне правопорушення, визначено в ст.277-2 КУпАП, де зазначено що виклик здійснюється повісткою, яка вручається не пізніше ніж за три доби до розгляду справи, та в якій вказано дата і місце розгляду справи. В судовому засіданні позивач визнав, що його було завчасно повідомлено про день та час розгляду справи, він з`явився до полку для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, незважаючи на зазначені приписи, відповідачем на надано доказів, які б спростовували наведені позивачем твердження про те, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Приймаючи рішення по справі суд приймає до уваги доводи позивача, що

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що відповідач не надав суду переконливих доказів правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд вважає, що постанова ЕАМ № 3143302 від 16.09.2020 підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та відповідно до ст. 286 КАС України закрити відносно останнього справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи, що ст. 286 КАС України не передбачено визнання дій суб`єкта владних повноважень незаконними, в цій частині в позові відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 90, 134, 139, 241-246, 286 КАС України, суд -

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАМ № 3143302 від 16.09.2020, винесену поліцейським роти № 1 батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Коломійцевим Віталієм Анатолійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя: О. С. Гіда