Справа № 300/1935/21
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2021-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2021 р. справа № 300/1935/21

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Боршовського Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Хорта А.Р.,

представника позивача - Тарнавського Г.М.,

представника відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Юрія Анатолійовича

про визнання протиправними та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження від 02.02.2021 та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 10.03.2021, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Юрія Анатолійовича (далі - відповідач), в якому просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову від 02.02.2021 про відкриття виконавчого провадження № 64337629, винесену відповідачем при примусовому виконанні виконавчого напису № 43888, виданого 08.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Гораєм О.С.; визнати протиправною та скасувати постанову від 10.03.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесену Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельником Ю.А. у виконавчому провадженні № 64337629 при примусовому виконанні виконавчого напису № 43888, виданого 08.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Гораєм О.С.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.02.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельником Ю.А., всупереч вимог частини 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження", прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 64337629 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" заборгованості в розмірі 12431,66 грн. Обґрунтовуючи протиправність зазначеної постанови від 02.02.2021 про відкриття виконавчого провадження № 64337629, а також прийнятої в межах такого виконавчого провадження № 64337629 постанови від 10.03.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, представник позивача зазначив, що згідно з частиною 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Так, єдине місце проживання та реєстрації позивача: АДРЕСА_1 . Натомість виконавчим округом приватного виконавця Мельника Ю.А. визначено місто Київ, в якому позивач ніколи не проживала та не має майна. Також ОСОБА_1 отримує дохід (пенсію) в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області. За вказаних обставин, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Ю.А. безпідставно прийняв до виконання виконавчий документ, а тому постанова про відкриття виконавчого провадження № 64337629 від 02.02.2021, а також прийнятої в межах такого виконавчого провадження № 64337629 постанови від 10.03.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 30.04.2021 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано строк для усунення недоліків. Позивач у вказаний в ухвалі строк усунув недоліки.

Одночасно з позовною заявою позивач подала заяву про забезпечення позову в порядку статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом зупинення стягнення згідно постанови від 10.03.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесену у виконавчому провадженні № 62636355, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельником Ю.А. до вирішення справи по суті.

05.05.2021 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду представник позивача подав клопотання від 05.05.2021, згідно якого повідомив суд про допущену позивачем в заяві про забезпечення позову від 28.04.2021 описку щодо номеру виконавчого провадження № 62636355, замість правильного № 64337629.

Також 05.05.2021 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду представник позивача подав клопотання від 05.05.2021 про долучення звіту Управління ПФУ в м. Івано-Франківську про здійснені відрахування 20% з пенсії ОСОБА_1 за квітень 2021 року на підставі постанови від 10.03.2021 у виконавчому провадженні № 64337629.

Ухвалою від 05.05.2021 Івано-Франківського окружного адміністративного суду задоволено частково заяву ОСОБА_1 від 28.04.2021 про забезпечення позову: зупинено дію постанови Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельником Ю.А. у виконавчому провадженні № 64337629 від 10.03.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 300/1935/21.

18.05.2021 Івано-Франківським окружним адміністративним судом відкрито провадження в цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, визначеними статями 268, 269, 271, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, та призначено судове засідання на 27.05.2021 о 13:30 год.

26.05.2021 на електронну пошту Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Ю.А. від 26.05.2021 на позовну заяву. У відзиві на позовну заяву відповідач заперечує проти задоволення позову з тих підстав, що виконавче провадження № 64337629 відкрито відповідно до приписів статей 19, 24 Закону України "Про виконавче провадження". Приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Мельник Ю.А. зазначив, що ТОВ "Фінансова Компанія "Аланд" 01.02.2021 звернулося до приватного виконавця із заявою № 20065234 від 22.01.2021 про примусове виконання рішення, в якій просило відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 43888 від 08.09.2020, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з ОСОБА_1 коштів у розмірі 12431,66 грн. У вказаному виконавчому написі вказано адреса проживання боржника: АДРЕСА_2 . Тобто виконавчим документом встановлено, що місце проживання боржника знаходиться в межах виконавчого округу м.Києва. Частиною 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Законом України "Про виконавче провадження", Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою Міністерством юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, чи будь-яким іншим нормативно-правовим актом, не передбачено обов`язку приватного виконавця проводити виконавчі дії спрямовані на перевірку інформації стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження та обов`язку вимагати від стягувача додаткових документів про підтвердження місця проживання боржника. До відкриття виконавчого провадження, приватний виконавець має право лише перевірити виконавчий документ на відповідність вимогам, передбаченим статтею 4 Закону України "Про виконавче провадження". Оскільки приватний виконавець не уповноважений до відкриття виконавчого провадження здійснювати заходи щодо перевірки інформації щодо боржника, то відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" було відкрито виконавче провадження № 64337629, за адресою проживання, яка зазначена у виконавчому документі. Підстав для повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку із пред`явленням не за місцем виконання не було. З огляду на те, що виконавче провадження № 64337629 відкрито правомірно, а тому постанови про відкриття виконавчого провадження та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 10.03.2021 не підлягають скасуванню. Відповідач просив суд в задоволенні позову відмовити.

26.05.2021 на електронну пошту Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Ю.А. від 26.05.2021 про зупинення провадження у справі. Вказане клопотання мотивоване тим, що в провадженні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду перебуває справа № 380/9335/20, яка стосується аналогічних правовідносин, які склалися у справі № 300/1935/21. Відповідач просив суд зупинити провадження у справі № 300/1935/21 до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції у справі № 380/9335/20.

Приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Мельник Ю.А. в судове засідання 27.05.2021 не з`явився.

27.05.2021 суд оголосив перерву в судовому засіданні до 14:00 год. 28.05.2021 у зв`язку з клопотанням представника позивача про ознайомлення з відзивом на позовом та додатками до нього.

28.05.2021 Приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Мельник Ю.А. в судове засідання не з`явився.

Суд зазначає, що особливості подання заяв по суті справи в окремих категоріях адміністративних справ визначені статтею 269 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), відповідно до частини 1 якої, у справах, визначених, в тому числі, статтею 287 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив). Копії позовної заяви та доданих до неї документів направляються відповідачу й іншим учасникам справи на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - електронною поштою, якщо така відома суду, або надаються для ознайомлення в судовому засіданні (частина 2 статті 269 КАС України).

Отже, повідомлення сторін про розгляд даної справи, зокрема визначеної статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України здійснено вчасно, оскільки такі правовідносини врегульовані спеціальною статтею 269 КАС України.

Згідно з частиною 4 статті 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Таким чином, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача, повідомленого належним чином про місце, дату й час розгляду справи.

Обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

12.09.2013 між ПАТ "Платинум Банк" та ОСОБА_1 укладено договір № 06060/0008XSGF про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту, згідно якого банк надав позивачу у користування платіжний засіб - міжнародну платіжну картку, розмір кредитного ліміту 4000,00 грн., розмір щомісячного платежу 260,00 грн., розмір щомісячної комісії за кредитне обслуговування рахунку 79,70 грн. Відповідно до змісту вказаного договору № 06060/0008XSGF від 12.09.2013, адреса місця реєстрації та листування: АДРЕСА_1 .

08.09.2020 приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинив виконавчий напис № 43888 щодо договору про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту № 06060/0008XSGF від 12.09.2013. Згідно вказаного виконавчого напису від 08.09.2020 за № 43888 правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ "Платинум Банк" на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 23.03.2018 є ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал". В свою чергу, правонаступником всіх прав та обов`язків ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 11.08.2020 є ТОВ "Фінансова компанія "Аланд".

За змістом виконавчого напису від 08.09.2020 за № 43888 загальна сума заборгованості за кредитним договором № 06060/0008XSGF від 12.09.2013, що підлягає стягненню, складає 12431,66 грн. Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником за кредитним договором вказано ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 .

01.02.2021 ТОВ "Фінансова компанія "Аланд", як стягувач, звернувся до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Ю.А. із заявою № 20065234 від 22.01.2021 про примусове виконання рішення, а саме: виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. за № 43888 від 08.09.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" заборгованості в розмірі 12431,66 грн.

02.02.2021 на виконання виконавчого напису від 08.09.2020 за № 43888 приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Мельник Ю.А. прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження № 64337629 (а.с. 8-9).

10.03.2021 приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Мельник Ю.А. у виконавчому провадженні № 64337629 прийняв постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 9).

Управління ПФУ в м. Івано-Франківську здійснило відрахування 20% з пенсії ОСОБА_1 за квітень 2021 року на підставі постанови від 10.03.2021 у виконавчому провадженні № 64337629.

16.04.2021 представник позивача звернувся до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Мельника Ю.А. з адвокатським запитом про надання копій постанов про відкриття виконавчого провадження 64337629 від 02.02.2021 та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 10.03.2021 (а.с. 12).

Відповідач листом 26.04.2021 направив представнику позивача копії виконавчого напису від 08.09.2020 за № 43888 та постанов про відкриття виконавчого провадження 64337629 від 02.02.2021 та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 10.03.2021 (а.с. 13).

Вважаючи протиправними зазначені постанови приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Мельника Ю.А., ОСОБА_1 звернулася з цим адміністративним позовом до суду про їх скасування.

Оцінка аргументів сторін. Норми права, якими керувався суд, та мотиви їх застосування. Висновки суду.

Щодо клопотання Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Ю.А. від 26.05.2021 про зупинення провадження у справі, то суд вказує на таке.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду прийняв ухвалу від 27.04.2021 про передачу справи № 380/9335/20 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про визнання протиправною та скасування постанови, на розгляд судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян, до якої входить колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, що розглядає цю справу. Позовні вимоги в справі № 380/9335/20 обґрунтовані тим, що приватним виконавцем Дорошкевич В.Л. відкрито виконавче провадження з порушенням статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», а саме виконавче провадження відкрито не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи або знаходженням майна.

Підстави зупинення провадження у справі визначені статтею 236 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною 1 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України визначено підстави, за наявності яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі.

Частиною 2 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України визначено підстави, за наявності яких суд має право зупинити провадження у справі.

Пунктом 5 частини 2 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Таким чином, частиною 2 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право, а не обов`язок суду зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

При цьому, суд звертає увагу на наявність усталеної судової практики Верховного Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду з вирішення адміністративних спорів у подібних правовідносинах, а саме: постанова від 31.2021 в справі № 380/7750/20, постанова від 05.05.2021 в справі № 160/15005/20. В силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" такі висновки Верховного Суду враховуються судом під час вирішення цього спору.

Отже, в задоволенні клопотання Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Ю.А. від 26.05.2021 про зупинення провадження у справі належить відмовити.

Щодо правомірності прийняття оскаржуваних постанов про відкриття виконавчого провадження 64337629 від 02.02.2021 та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 10.03.2021.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закону України "Про виконавче провадження".

Частиною 1 статі 5 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчі написи нотаріусів віднесено до виконавчих документів, які підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з частиною 5 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 3 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 Закону України "Про виконавче провадження" про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України. У повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються зокрема виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 23 Закону України "Про виконавче провадження" у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Окрім цього, основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає Закон України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до статті 1 цього Закону, примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Пунктом 4 частини 2 статті 23 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" визначено, що в Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

В даному випадку згідно відомостей з Єдиного реєстру приватних виконавців України, виконавчим округом приватного виконавця Мельника Юрія Анатолійовича визначено: м.Київ.

Частиною 1 статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Згідно з частиною 2 статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Як встановлено судом вище, у виконавчому написі № 43888 від 08.09.2020 адреса реєстрації ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Суд звертає увагу на те, що положеннями статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" установлено, що "місце перебування" - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; "місце проживання" - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; "реєстрація" - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку".

Частиною 2 статті 2 цього Закону визначено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Пунктом 1 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затв. наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), визначено, що виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3 розділу ІІІ цієї Інструкції у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо).

Абзацом 4 пункту 3 розділу ІІІ вказаної Інструкції визначено, що у разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцезнаходженням майна боржника до заяви про примусове виконання рішення додається документальне підтвердження, що майно боржника (грошові кошти на рахунках в банках або інших фінансових установах) знаходиться(яться) на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця.

Згідно з пунктом 4 розділу ІІІ зазначеної Інструкції виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених частиною четвертою статті 4 Закону, про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня пред`явлення виконавчого документа.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІІ цієї Інструкції у разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з пунктом 10 розділу ІІІ вказаної Інструкції місце виконання рішення визначається відповідно до вимог, встановлених статтею 24 Закону.

За змістом пункту 13 розділу ІІІ зазначеної Інструкції приватний виконавець самостійно проводить перевірку інформації про наявність боржника, його майна, місця роботи в іншому виконавчому окрузі або залучає для перевірки цієї інформації іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій за встановленою типовою формою (додаток 3).

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджено наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012. Так, відповідно до підпунктів 1 та 2 Глави 12 розділу І цього Порядку захист цивільних прав здійснюється нотаріусом шляхом вчинення виконавчого напису. Виконавчі написи вчиняються нотаріусами на документах, які встановлюють заборгованість або передбачають повернення майна.

Згідно з підпунктами 2.1 та 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II вказаного Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені:

- відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника;

- дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи;

- номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи;

- строк, за який має провадитися стягнення;

- інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.

Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Пунктом 4 Глави 16 розділу II наведеного Порядку визначено зміст виконавчого напису, зокрема, найменування та місце проживання (місцезнаходження) боржника, дату й місце його народження, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб).

Відповідно до підпунктів 7.1 та 7.6 Глави 16 розділу II зазначеного Порядку у справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису. Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи.

З огляду на вищевказані положення Закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах його виконавчого округу, в іншому випадку - виконавець зобов`язаний повернути виконавчий документ стягувачу. У свою чергу, місце виконання визначається, виходячи із місця проживання/перебування боржника або з місцезнаходження майна боржника.

Такий правовий висновок зазначений в постановах Верховного Суду від 08.04.2020 в справі № 804/6996/17, від 30.04.2020 в справі № 580/3311/19.

Таким чином, приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи, у яких зазначено місце проживання/перебування боржника або місцезнаходження майна боржника, які знаходяться в межах його виконавчого округу.

За змістом частини 1 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі обов`язково зазначається адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи.

Водночас, законодавець, визначаючи місце виконання рішення, вживає поняття "місце проживання" та "місце перебування", під якими розуміються відповідно адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, та житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Оскільки за приписами частини 2 статті 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження, то законодавець розрізняє поняття "місце проживання", "місце перебування" і "місце реєстрації".

Отже, визначальне значення для визначення місце виконання рішення має саме місце проживання/перебування боржника-фізичної особи, а не місце його реєстрації, а також місцезнаходження майна боржника.

На підставі частини 1 статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" постанови про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанови, передбачені пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Виходячи із системного тлумачення частини 1 статті 4, частини 1 статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі має бути зазначено адресу місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), або місцезнаходження майна боржника, які знаходяться у межах виконавчого округу приватного виконавця. Саме за зазначеною у виконавчому документі адресою приватний виконавець в силу положень частини 1 статті 28 вказаного Закону зобов`язаний надіслати постанову про відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, положення статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" встановлюють імперативний обов`язок приватного виконавця надіслати постанову про відкриття виконавчого провадження саме за адресою, зазначеною у виконавчому документі, що обумовлює відсутність меж розсуду у приватного виконавця при визначенні адреси боржника.

Такий висновок про необхідність направлення постанов про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі, узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними в постановах від 19.08.2020 в справі № 520/9978/18, від 08.04.2020 в справі № 804/6996/17.

Водночас, при надходженні виконавчого документа приватний виконавець зобов`язаний перевірити наявність в ньому всіх обов`язкових реквізитів, визначених частиною 1 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи.

У випадку, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання, тобто якщо адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), що вказана у виконавчому документі, або місцезнаходження майна боржника не знаходиться в межах виконавчого округу приватного виконавця, він зобов`язаний повернути виконавчий документ без виконання відповідно до приписів пункту 10 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Якщо ж виконавчий документ пред`явлено до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцезнаходженням майна боржника до заяви про примусове виконання рішення обов`язково додається документальне підтвердження, що майно боржника (грошові кошти на рахунках в банках або інших фінансових установах) знаходиться(яться) на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця (абзац 4 пункту 3 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012).

Таким чином, необхідно встановити, чи знаходиться адреса місця проживання або місця перебування боржника (фізичної особи) або місцезнаходження майна боржника, що вказана у виконавчому документі, в межах виконавчого округу приватного виконавця. Якщо адреса місця проживання/перебування боржника (фізичної особи) або місцезнаходження майна боржника, вказана у виконавчому документі, знаходиться в межах виконавчого округу приватного виконавця, то відкриття виконавчого провадження, за умови дотримання приватним виконавцем інших вимог Закону України "Про виконавче провадження", є правомірним.

Якщо ж адреса місця проживання або місця перебування боржника (фізичної особи) або місцезнаходження майна боржника, вказана у виконавчому документі, знаходиться поза межами виконавчого округу приватного виконавця, приватний виконавець зобов`язаний повернути такий виконавчий документ.

У випадку пред`явлення виконавчого документа не за місцем проживання або місцем перебування боржника (фізичної особи), а за місцезнаходженням майна боржника, на стягувача покладено обов`язок надати документальне підтвердження, що майно боржника (грошові кошти на рахунках в банках або інших фінансових установах) знаходиться(яться) на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця.

Відповідно до абзацу 9 статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" документами, до яких вносяться відомості про місце проживання є паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.

Згідно з копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Івано-Франківським ГУВС МВС в Івано-Франківській області 23.06.2004, адресою місця проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 (а.с. 5-7).

Таким чином, на час відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження боржник був зареєстрований за адресою, яка не відноситься до виконавчого округу відповідача.

Доказів проживання ОСОБА_1 в м.Києві, чи наявності в неї будь-якого майна в м.Києві (в межах виконавчого округу відповідача) відповідач суду не надав.

Відповідно до пункту 10 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, місце виконання рішення визначається відповідно до вимог, встановлених статтею 24 Закону.

Згідно з пунктом 13 розділу III цієї Інструкції приватний виконавець самостійно проводить перевірку інформації про наявність боржника, його майна, місця роботи в іншому виконавчому окрузі або залучає для перевірки цієї інформації іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій за встановленою типовою формою.

Так, в заяві № 20065234 від 22.01.2021 про примусове виконання рішення адресою місця проживання боржника зазначено: АДРЕСА_2 , яка відноситься до виконавчого округу відповідача; адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Проте, як встановлено судом вище, у виконавчому написі від 08.09.2020 № 43888 вказана адреса місця реєстрації боржника, яка до виконавчого округу відповідача не відноситься. Водночас у приватного виконавця не було будь-яких відомостей (доказів) на підтвердження проживання боржника в м.Києві.

Суд вважає, що виконавчий напис від 08.09.2020 № 43888, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., не засвідчує факт проживання позивача за адресою: АДРЕСА_2 .

Натомість в наданому відповідачем суду з матеріалів виконавчого провадження договорі № 06060/0008XSGF від 12.09.2013 про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту, зазначено єдину адресу як місця реєстрації, так і листування: АДРЕСА_1 .

Окрім цього, якщо переглянути відомості з відкритого пошукового сайту google.com/maps, за адресою: АДРЕСА_2 , то за вказаною адресою знаходиться не житловий багатоквартирний будинок, а Храм в честь ікони Божої Матерії «Прошуку загиблих» Православної Церкви ( https://www.google.com/maps/place/%D1%83%D0%BB.+%D0%9D%D0%B0%D1%80%D0%BE%D0%B4%D0%BD%D0%B0%D1%8F,+17,+%D0%9A%D0%B8%D0%B5%D0%B2,+02000/@50.4188711,30.484624,21z/data= !4m13!1m7!3m6!1s0x40d4ced07784c633:0x6722bfdfb0fd2750!2z0YPQuy4g0J3QsNGA0L7QtNC90LDRjywgMTcsINCa0LjQtdCyLCAwMjAwMA!3b1!8m2!3d50.4189271!4d30.4847055!3m4!1s0x40d4ced06f9f1449:0xf4629f27cecae0e8!8m2!3d50.4189172!4d30.4846624).

Зазначені відомості, які є у відкритому доступі, виключають можливість проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, перед відкриттям виконавчого провадження, за наявності в нього двох адрес проживання боржника, відповідач належним чином не пересвідчився з наявних в нього документів, офіційних даних з державних реєстрів та відкритих джерел в достовірності інформації щодо проживання боржника - ОСОБА_1 та наявності в неї майна в м.Києві.

Згідно з пунктом 10 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

В той же час, відповідачем долучені до справи матеріали виконавчого провадження, серед яких постанова приватного виконавця від 10.03.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Згідно вказаного документу позивач отримує пенсійні виплати від Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, що додатково підтверджує факт проживання позивача та отримання доходів поза межами виконавчого округу міста Києва.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про те, що відповідач, ігноруючи наявну в заяві про примусове виконання рішення, виконавчому написі, кредитному договорі та додатках до нього інформацію про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання позивача в Івано-Франківській області, що в контексті частини 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" є місцем проживання боржника, надав перевагу інформації про ймовірне місце проживання останнього, та відкрив виконавче провадження з порушенням вищенаведеної норми зазначеного Закону щодо прийняття до виконання виконавчих документів.

Аналогічні висновки щодо правомірності прийняття до виконання виконавчих документів за відсутності доказів, які б підтверджували місце проживання, перебування боржника містяться у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 29.01.2020 в справі № 804/476/17, від 30.04.2020 у справі № 580/3311/19, від 31.03.2021 у справі № 380/7750/20, від 05.05.2021 у справі № 160/15005/20, які в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" враховуються судом під час вирішення цього спору.

Як встановлено судом вище, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 , і ця інформація міститься у паспорті громадянина України.

Щодо "адреси проживання", яку повідомив стягувач (ТзОВ "Фінансова компанія "Аланд"), то жодного підтвердження вірогідності цієї інформації немає. Тобто об`єктивних даних, на основі яких можна було б стверджувати, що ОСОБА_1 проживала у м.Києві (хоча б на дату відкриття виконавчого провадження), чи має майно на території цього виконавчого округу, відповідач не надав.

З огляду на викладене, положення законодавства про свободу пересування та вільний вибір місця проживання відповідачу відомі, тож і зрозумілою є відмінність між місцем проживання і "зареєстрованим" місцем проживання. У цьому зв`язку потрібно зауважити, що спільним для обох понять є те, що особа проживає (має право проживати) в обох місцях, водночас для офіційного "спілкування" з фізичними/юридичними особами, контролюючими органами визначає лише одне із них і несе відповідальність за свій вибір (у тому сенсі, приміром, що зареєстроване місце проживання є своєрідним орієнтиром для державних органів, фізичних/юридичних осіб при визначенні територіальної юрисдикції судових справ за участі цієї особи; надсилання поштової кореспонденції за зареєстрованим місцем проживання є умовою належного повідомлення особи).

У контексті спірних правовідносин сама лише вказівка на місце проживання, яке не має жодного взаємозв`язку з особою боржника, не може вважатися достатньою підставою для прийняття виконавчого документа приватним виконавцем, територіальний округ якої охоплює місце виконання, визначеного за цією адресою. За описаної вище ситуації визначення місця виконання виконавчого документа щодо позивача (як фізичної особи-боржника) має відбуватися за зареєстрованим місцем проживання боржника. Будь-яка інша адреса місця проживання чи відомості про місце перебування особи-боржника можуть слугувати додатковою інформацією і сприяти примусовому виконанню рішення, але не використовуватися як юридичний факт, з яким Закон України "Про виконавче провадження" пов`язує місце виконання рішення, а з ним і виконавчий округ приватного виконавця.

Суд також звертає увагу на висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 05.05.2021 за результатом розгляду справи № 160/15005/20:

«…60. Аналізуючи наведене правове регулювання у контексті встановлених обставин справи, а також через призму згаданого вище правового висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 31 березня 2021 року у справі № 380/7750/20, колегія суддів констатує, що відповідач, ухваливши спірну постанову про відкриття виконавчого провадження за повідомленим стягувачем місцем проживання боржника (позивача у справі), яке не є його (боржника) зареєстрованим місцем проживання, й за відсутності належного підтвердження того, що останній має чи будь-коли мав (зокрема, на дану винесення спірної постанови) майно на території міста Києва чи фактично там проживав, діяв неправомірно. Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що визначальним при визначенні місця виконання рішення і, заодно, виконавчого округу, має бути зареєстроване місце проживання боржника. Якщо визначене таким чином місце виконання виконавчого документа знаходиться у межах виконавчого округу приватного виконавця, останній має право приймати його до виконання».

Щодо доводів відповідача про необхідність застосування висновків Верховного Суду, зазначених у постанові від 09.12.2020 в справі № 460/3537/20, то суд звертає увагу на те, постановою від 09.12.2020 Верховний Суд направив справу на новий розгляд з мотивів неповноти дослідження обставин справи, які мали значення для правильного її вирішення, тому це судове рішення не може слугувати прикладом застосування норми матеріального права у подібних правовідносинах.

Водночас суд додатково звертає увагу на усталену практику Восьмого апеляційного адміністративного суду в подібних правовідносинах: постанови від 21.12.2020 у справі № 300/2680/20, від 12.01.2021 у справі № 300/2557/20, від 06.04.2021 у справі № 300/3867/20.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Презумпція винуватості, встановлена частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Презумпція винуватості суб`єкта владних повноважень-відповідача означає припущення, що повідомлені позивачем обставини у справі про рішення, дії, бездіяльність відповідача і про порушення права, свободи чи інтересу відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує на основі доказів.

В даному випадку, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Мельник Ю.А. не надав суду будь-яких доказів того, що постанова про відкриття виконавчого провадження № 64337629 від 02.02.2021 прийнята відповідачем на підставі закону, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

З огляду на вказане, постанова приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Мельник Ю.А. про відкриття виконавчого провадження № 64337629 від 02.02.2021 є протиправною та підлягає скасуванню.

Враховуючи висновок суду щодо протиправності оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження № 64337629 від 02.02.2021, суд дійшов висновку, що як наслідок, є й протиправною постанова приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Мельник Ю.А. від 10.03.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, оскільки така постанова прийнята в межах виконавчого провадження № 64337629, яке відкрите приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Мельником Ю.А. без належних для цього повноважень.

Таким чином, позов ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Ю.А. належить задовольнити повністю: визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 64337629 від 02.02.2021; визнати протиправною та скасувати постанову від 10.03.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № 64337629.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В підтвердження судових витрат у справі позивачем подано: квитанцію про сплату судового збору від 28.04.2021 № 25816668 в сумі 909,00 грн. за подання позовної заяви (а.с. 1); квитанцію про сплату судового збору від 11.05.2021 № 0.0..1 в сумі 907,00 грн. за подання позовної заяви (а.с. 33); квитанцію від 28.04.2021 № 25816668 про сплату судового збору в сумі 909,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову (а.с. 21).

З огляду на задоволення позову, позивачу належить відшкодувати за рахунок приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Мельника Ю.А. 2156,50 грн., з яких 1816,00 грн. судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та 340,50 грн. судові витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову (681/2=340,50 грн. у зв`язку з частковим задоволенням заяви про забезпечення позову).

Водночас позивачем згідно квитанцію від 28.04.2021 № 25816668 зайво сплачено 228,00 грн. судового збору за подання позовної заяви про забезпечення позову, оскільки ставка судового збору за подання заяви про забезпечення позову становить 0,3 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, а саме: 681,00 грн. Вказані зайво сплачені кошти в сумі 228,00 грн. згідно зі статтею 7 Закону України "Про судовий збір" можуть бути повернуті позивачу лише за його клопотанням. Однак на час постановлення цієї постанови позивачем такого клопотання до суду не подано. Суд роз`яснює позивачці про те, що вона вправі подати таке клопотання до суду й після ухвалення судом рішення в цій адміністративній справі.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Мельника Юрія Анатолійовича про відкриття виконавчого провадження № 64337629 від 02.02.2021.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Мельника Юрія Анатолійовича від 10.03.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № 64337629.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Мельника Юрія Анатолійовича (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , АДРЕСА_5 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2156 (дві тисячі сто п`ятдесят шість) гривень 50 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Мельник Юрій Анатолійович, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , АДРЕСА_5 .

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.