Справа № 242/1328/21
Суддя: Владимирська І. М.
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №242/1328/21
Провадження №2-а/242/27/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 травня 2021 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Владимирської І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до батальйону патрульної поліції в м.Краматорськ та Слов`янськ управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до батальйону патрульної поліції в м.Краматорськ та Слов`янськ управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування позову зазначено, що 04.03.2021 року відносно нього було складено постанову про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП, з якою він не згодний, оскільки в постанові відсутні покликання до докази місцезнаходження дорожнього знаку «5.45» «населений пункт» та зони його дії, що могло б дати змогу встановити фактичні обставини щодо вчинення правопорушення. Таким чином, посилання відповідача у постанові на докази щодо фактичного руху в н.п. Костянтинівка є ключовим для вирішення питання щодо порушення швидкісного режиму руху транспортних засобів, визначеного п.12.4 ПДР України більш ніж на 20 км. За відсутності покликання відповідача в оскаржуваній постанові на зазначені докази щодо зони дії дорожнього знаку «5.45» «населений пункт» треба прийти до висновку, що зібраними доказами не підтверджуються обставини стосовно руху транспортного засобу під його керуванням саме в зоні дії дорожнього знаку населений пункт з перевищенням швидкості понад 20 км. Оскаржувана постанова не містить інформації стосовно доказу, яким підтверджувались обставини стосовно розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку «5.70» лише за наявності якого можливе монтування/розміщення автоматичної фототехніки і відеотехніки щодо фіксації обставин порушення правил дорожнього руху в тому числі і швидкісного режиму. Відтак, відповідач не виконав вимоги щодо посилання у постанові про накладення стягнення на докази, які в повній мірі підтверджують факт скоєння ним адміністративного правопорушення, а тому постанова є необґрунтованою та такою, що прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення(вчинення дії). Крім того, під час розгляду справи він неодноразово прохав, подавав усні клопотання поліцейським повідомити центр безоплатної правової допомоги про те, що він потребує юридичної допомоги, але йому було неодноразово відмовлено. Також він вимагав у поліцейських аркуш паперу для написання письмового клопотання про повідомлення поліцейськими в центр правової допомоги про його потребу в адвокаті, але йому протиправно було відмовлено навіть в наданні аркушу. Просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 3865089 від 04.03.2021 року та накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 12 березня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що під час несення служби в м.Костянтинівка, вул..О.Тихого, 04.03.2021 року екіпажем патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20(серійний номер ТС001007) було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме: водій транспортного засобу ЗАЗ Daewoo, номерний знак НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 85 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 35 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР України. Після чого було подано сигнал про зупинку транспортному засобу на підставі ст..35 ЗУ «Про національну поліцію». Поліцейський підійшов до водія, яким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення та попросив пред`явити документи. Встаноивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п.12.4 ПДР України, відповідальність, за яке передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. Водію були роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та винесено постанову за ч.1 ст.122 КУпАП, якою накладено стягнення в розмірі 255 грн. Позивача було ознайомлено зі змістом постанови та під підпис вручено її копію. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху. Позивач, подавши позов, обґрунтував свою позицію, проте не надав жодного доказу на її підтвердження. Щодо правомірності притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності та правові підстави застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 зазначив, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб та номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника. Що стосується процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення зазначив, що до постанови про адміністративне правопорушення додається відеозапис з нагрудного відео реєстратора, на якому зафіксована процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення. Дійсно вимірювання швидкості проводилось в ручному режимі, оскільки даний прилад працює саме в ручному режимі. Посилання позивача на порушення ст..40 ЗУ «Про національну поліцію» є помилковим, оскільки лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 не відноситься до автоматичної фото- і відеотехніки, а є лише вимірювачем швидкості. Частина 1 ст.40 ЗУ «Про національну поліцію» містить вимоги щодо встановлення виключно автоматичних фото і відео технічних пристроїв для забезпечення публічної безпеки та порядку. Покази приладу TruCam LTI 20/20 оцінюються інспектором як доказ в розумінні ст..251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Тобто автоматична система фіксації правопорушень та лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 не є тотожними, отже ст.40 ЗУ «Про національну поліцію» не поширюється на використання лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20. Проте, технічний засіб вимірювання швидкості TruCam LTI 20/20 використовується на підставі п.9 ч.1 ст.31 ЗУ «Про національну поліцію» та використання приладу інспектором поліції, тримаючи його в руках, не впливає на точність вимірювання. Щодо невірно зазначеного часу скоєння адміністративного правопорушення зазначив, що дійсно під час складання постанови поліцейським було помилково вказано час 8 год. 24 хв. замість 8 год. 44 хв.. Як вбачається з відеозапису нагрудного реєстратора, під час заповнення графи с часом скоєння правопорушення, поліцейський звернувся до оператора приладу TruCam LTI 20/20 з уточненням саме часу скоєння, на що оператор повідомив, що час скоєння 8 год. 44 хв., але поліцейський помилково почув час 8 год. 24 хв., що і зазначив у постанові. Крім того, жодних перешкод щодо надання можливості позивачу скористатись правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поліцейський не створював. Позивач стверджував, що дорожні знаки були забруднені, проте 04.03.2021 року була ясна сонячна погода, рухаючись до місця здійснення контролю швидкості екіпаж патрульної поліції проїжджав повз зазначені дорожні знаки, які перебували в чистому стані. Позивач наголошував, що в транспортному засобі, яким він керував був встановлений та працював відео реєстратор, проти ані під час розгляду, ані до суду відеозапис надано не було, що свідчить про обраний спосіб ухилення від притягнення до адміністративної відповідальності. Беручі до уваги те, що позивач дійсно порушив ПДР, позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими і немає жодних правових підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вона винесена законно, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності. Просить позовну заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП залишити без змін; розглянути справу за відсутності відповідача.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, будучі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Таким чином, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду даної справи у письмовому провадженні на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 04.03.2021 року поліцейським батальйону патрульної поліції в м.Краматорськ та Слов`янськ управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції відносно Андрієнко О.О. винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 3865089 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Відповідно до змісту постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН № 3865089, ОСОБА_1 04.03.2021 року о 08 год. 24 хв. у м.Костянтинівка, по вул..О.Тихого, 101, водій керував транспортним засобом, перевищив встановлені обмеження руху більше як на 20 км/год., а саме швидкість руху транспортного засобу складає 85 км/год. Швидкість руху транспортного засобу вимірювалась лазерним вимірювачем TruCam LTI 20/20 ТС001007. Велася відеофіксація з Body cam АН00111, чим порушив п.12.4 ПДР порушення швидкісного режиму в населених пунктах(дозвол. швид. не більше 50 км/год.), за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1ст.122 КУпАП та нього накладено штраф у розмірі 255 грн.

Із оглянутого в судовому засіданні відеозапису, наданого відповідачем до відзиву, вбачається, що 04.03.2021 року о 08 год. 43 хв. працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням позивача. Представник поліції представився водієві та роз`яснив, що було зафіксовано, що водій рухався зі швидкістю 85 км/год., ознайомивши його з фіксацією з приладу «TruCam», пояснивши, що нимперевищено встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 35 км/год., тобто порушення ним п.12.4 ПДР України. Водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. На пропозицію водія надати йому право на правову допомогу, інспектором поліції було надано номер телефону центру правової допомоги. Отже, інспектор поліції надав водію можливість реалізувати своє право на отримання правової допомоги. Однак, позивач не скористався своїм правом на звернення до центру з надання безоплатної допомоги, відкласти розгляд справи не просив. Крім того зателефонував адвокату та отримав консультацію по телефону.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Пунктом 1.10 передбачено, що населений пункт - забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.45, 5.46, 5.47, 5.48.

Дорожній знак «5.70.» «Фото-, відео фіксування порушень ПДР» інформує про можливість здійснення контролю за порушення ПДР за допомогою спеціальних технічних та(або) технічних засобів.

У відповідності до 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР України.

Так, ч. 2 ст. 258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до приписів частин 1, 2 статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів, зокрема за порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд враховує те, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів (ТЗ), тобто конструктивно створений для у тримання в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху ТЗ в автоматичному режимі. В автоматичному режимі без участі оператора забезпечується циклічне виконання послідовних дій: вибір цільового ТЗ, вимірювання швидкості руху ТЗ, документування результатів вимірювання та фото фіксація належної до цих результатів дорожньої ситуації. Алгоритми обробки вимірювальної інформації забезпечують отримання результатів вимірювань швидкості руху ТЗ в межах максимально допустимої похибки, як в ручному так і в автоматичному режимах: - ±2 км/год. в діапазоні від 2 до 200 км/год.; - ±1 км/год. в діапазоні від 201 до 320 км/год.

Пунктом 11 частини першої Про Національну поліцію (далі - Закон) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з ст. 31 Закону, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Враховуючи викладене, суд бере у якості доказу дані лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 № ТС000755 до уваги.

Разом із тим, суд не бере до уваги посилання позивача на те, що прибор «TruCam» знаходився у поліцейського в руці, оскільки лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів (ТЗ), тобто конструктивно створений для у тримання в руках під час вимірювань.

Інспектором поліції було надано водію можливість реалізувати своє право на отримання правової допомоги, надавши номер телефону центру правової допомоги, але позивач не скористався ним. Ненадання водієві аркушу паперу для написання письмового клопотання щодо потреби в послугах адвоката не свідчить про порушення порядку розгляду справи щодо адміністративного правопорушення або порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Крім того, як вбачається з відеозапису, позивач користувався правовою допомогою за телефоном.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами ст. 90 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтями 8 та 9 цього Кодексу встановлено, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем надано суду належно допустимі, достатні докази правомірності оспорюваної постанови про притягнення позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, з огляду на наявні в матеріалах справи докази, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відсутність належних доказів, на спростування цього факту, суд вважає, що підстави для скасування постанови про адміністративне правопорушення відсутні.

При прийнятті такого рішення, судом враховано практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «О`Халлоран і Френсис проти Великобританії», де зазначено, що будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди; можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 286, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до батальйону патрульної поліції в м.Краматорськ та Слов`янськ управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення(ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя І.М. Владимирська