Справа № 440/2422/21
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2021-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/2422/21
Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Ясиновського І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (надалі також - позивач) до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (надалі також - відповідач), у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області у вирішенні клопотання ОСОБА_1 від 15.10.2020 року (зареєстрований за № З-22016/0/25-20 від 15.10.2020 року) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства на території Черевківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, за межами населених пунктів та передати у власність земельну ділянку площею 2,00 га, кадастровий номер :00:010:0017.

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області затвердити поданий ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства на території Черевківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, за межами населених пунктів та передати у власність земельну ділянку площею 2,00 га, кадастровий номер :00:010:0017, з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області у вирішенні вказаного клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства на території Черевківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, за межами населених пунктів та передати у власність земельну ділянку площею 2,00 га, оскільки позивачем при поданні такого клопотання дотримано вимог ст. 186-3 Земельного кодексу України шляхом отримання погодження згідно висновку від 17.03.2020 №5758/82-20. В даному випадку відповідачем не дотримано строку затвердження відповідного проекту землеустрою, у зв`язку з чим позивач припускає, що така технічна документація була погоджена за принципом мовчазної згоди.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 29 березня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

14 квітня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача висловив свої заперечення проти позову. Вказує, що за результатами розгляду відповідного клопотання позивача ГУ Держгеокадастру у Полтавській області винесено наказ, яким позивачу відмовлено у затвердженні проектної документації із землеустрою, у зв`язку з тим, що згідно проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж села Черевки Черевківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, затвердженого рішенням п`ятдесят четвертої сесії сьомого скликання Миргородської районної ради Полтавської області від 09.11.2020 №14, земельна ділянка, передбачена проектом землеустрою до відведення, розташована в межах населеного пункту Черевки. У головного управління відсутні повноваження щодо розпорядження земельними ділянками розташованими в межах населених пунктів. Тривалий розгляд клопотання позивача, відповідач пояснює тим, що на період карантину було зупинено надання адміністративних послуг, в тому числі і питань щодо затвердження проектів землеустрою та посилається на ч. 3 ст. 2 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» від 18.04.2020 № 530-1Х (зі змінами), яким внесено зміни, зокрема у Закон України "Про адміністративні послуги" і якою зупинено з дня оголошення карантину надання адміністративних послуг /а.с. 53-57/.

Позивач своїм правом на надання відповіді на відзив не скористався.

Розгляд даної справи, відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, в межах строку, встановленого статтею 258 цього ж Кодексу.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області із заявою від 12.10.2020 (представник позивача помилково вказує в позові дату 15.10.2020) (вх.№З-22016/0/25-20 від 15.10.2020) /а.с.59/ про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства на території Черевківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, за межами населених пунктів та передати у власність земельну ділянку площею 2,00 га, кадастровий номер :00:010:0017. До вказаної заяви додано проект землеустрою та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку /а.с. 10-37/.

Вважаючи свої права порушеними бездіяльністю відповідача у вирішенні клопотання ОСОБА_1 (зареєстрований за № З-22016/0/25-20 від 15.10.2020) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства на території Черевківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, за межами населених пунктів та передати у власність земельну ділянку площею 2,00 га, кадастровий номер :00:010:0017, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із такого.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Підстави набуття права на землю шляхом передачі земельних ділянок у власність встановлюються нормами Земельного кодексу України.

За змістом частини першої статті 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України, в редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до частини четвертої цієї статті, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

За змістом пункту "б" частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Частинами шостою, сьомою статті 118 ЗК України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 1861 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1861 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а відповідно до частини шостої цієї статті - підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Отже, перевірка проекту землеустрою на відповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації здійснюється на етапі його погодження.

За приписами частин дев`ятої - десятої статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

В силу частини п`ятої статті 1861 ЗК України органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Відповідно до приписів Закону України «Про Державний земельний кадастр», Постанови Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2011 року № 835 (із змінами) «Деякі питання надання Державною службою з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальними органами адміністративних послуг», надання рішення про передачу у власність, надання у постійне користування та оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності є адміністративною послугою, яка надається територіальними органами Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про адміністративні послуги» суб`єктом надання адміністративної послуги на кожну адміністративну послугу, яку він надає відповідно до закону, затверджуються інформаційна і технологічна картки. Інформаційна картка адміністративної послуги, що надається територіальним органом центрального органу виконавчої влади, іншого державного органу, їх посадовими особами, які уповноважені відповідно до закону надавати адміністративну послугу, затверджується на підставі типової інформаційної картки, затвердженої відповідним центральним органом виконавчої влади, іншим державним органом.

Суд погоджується з твердженнями відповідача про те, що затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, є адміністративною послугою, що надається Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та відповідно до ч. 3 ст. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» від 18.04.2020 № 530-1Х (зі змінами), з дня оголошення карантину зупиняється перебіг строків звернення за отриманням адміністративних та інших послуг та строків надання цих послуг, визначених законом. Від дня припинення карантину перебіг цих строків продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

У той же час суд наголошує, що позивач наполягає на визнанні протиправною бездіяльності з вирішення його клопотання про затвердження проекту землеустрою, будучи в ході судового розгляду обізнаним (представник позивача був ознайомлений з матеріалами справи згідно заяви від 28 квітня 2021 року /а.с. 123/) про наявність наказу Головного Управління Держгеокадастру у Полтавській області від 10.03.2021 № 770-УБД "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки", яким відмовлено позивачу відмовлено у затвердженні проектної документації із землеустрою, у зв`язку з тим, що згідно проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж села Черевки Черевківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, затвердженого рішенням п`ятдесят четвертої сесії сьомого скликання Миргородської районної ради Полтавської області від 09.11.2020 №14, земельна ділянка, передбачена проектом землеустрою до відведення, розташована в межах населеного пункту Черевки. У Головного управління відсутні повноваження щодо розпорядження земельними ділянками розташованими в межах населених пунктів /а.с. 60/.

Своїм правом на зміну предмету або підстав позову позивач не скористався.

Суд звертає увагу, що правові наслідки для позивача несе саме наказ Головного Управління Держгеокадастру у Полтавській області про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки. У той час як вимоги про визнання протиправними дій (оскільки відповідачем хоч і не в межах встановлених законом строків, але розглянуто клопотання позивача та винесено відповідний наказ за його результатом) задоволенню не підлягають з огляду на те, що вчинення дій суб`єктом владних повноважень є способом реалізації наданої суб`єкту владних повноважень компетенції.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Зі змісту наведеної норми слідує, що захисту адміністративним судом підлягають лише порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

З огляду на вищевикладене, позивач, вважаючи що бездіяльністю відповідача порушено його права у сфері публічно-правових відносин, скористався своїм правом на звернення до адміністративного суду з даним позовом і його право на таке звернення жодним чином не може бути обмежено.

Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Таким чином, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Однак, у справі що розглядається реальним порушенням прав з ознаками зміни стану її суб`єктивних прав та обов`язків є саме Наказ відповідача від 10.03.2021 № 770-УБД "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки", як такий, що стосується і зачіпає права позивача, а не дії чи бездіяльність відповідача щодо розгляду клопотання позивача.

Одним із основних завдань адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В той же час, визнання бездіяльності відповідача щодо вирішення клопотання ОСОБА_1 від 12.10.2020 (зареєстрований за № З-22016/0/25-20 від 15.10.2020) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства на території Черевківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, за межами населених пунктів та передати у власність земельну ділянку площею 2,00 га, кадастровий номер :00:010:0017 протиправною, не буде ефективним захистом прав позивача з огляду на наявний чинний наказ відповідача від 10.03.2021 № 770-УБД "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки" та не призведе до відновлення прав позивача.

Оскільки, визнання бездіяльності відповідача щодо вирішення клопотання ОСОБА_1 від 12.10.2020 (зареєстрований за № З-22016/0/25-20 від 15.10.2020) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства на території Черевківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, за межами населених пунктів та передати у власність земельну ділянку площею 2,00 га, кадастровий номер :00:010:0017 не призведе до поновлення порушених права, а вимог про скасування винесеного за результатами розгляду клопотання позивача наказу відповідача у цій справі не заявлено, доказів визнання вказаного наказу протиправним іншим рішенням суду матеріали справи не містять, то підстави для задоволення вказаної вимоги позивача відсутні.

Відтак позовна вимога про зобов`язання відповідача затвердити поданий ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства на території Черевківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, за межами населених пунктів та передати у власність земельну ділянку площею 2,00 га, кадастровий номер :00:010:0017, з урахуванням висновків суду, задоволенню не підлягає, як похідна вимога в якій судом відмовлено в задоволенні та у зв`язку із чинним наказом Головного Управління Держгеокадастру у Полтавській області від 10.03.2021 № 770-УБД "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки".

Крім іншого, суд зазначає про необґрунтованість підстав для задоволення вимоги про зобов`язання відповідача затвердити поданий ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства на території Черевківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, за межами населених пунктів та передати у власність земельну ділянку площею 2,00 га, кадастровий номер :00:010:0017, з підстав зазначених позивачем щодо наявності погодженого ГУ Держгеокадастру у Одеській області висновку від 17.03.2020 № 5758/82-20, а відтак, як вказує позивач, відповідач мав лише затвердити вказаний вище проект, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Підпунктом "а" частини другої статті 83 Земельного кодексу України встановлено, що у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Так, відповідно до листа Відділу у Миргородському районі Головного управління Дрежгеокадастру у Полтавській області від 27.05.2021 № 506/112-21 повідомлено, що Земельні ділянки з кадастровими номерами :00:010:0017, :00:010:0030, :00:010:0033, :00:010:0037, :00:010:0032 відповідно до НКС та проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж села Черевки Черевківської сільської ради Миргородського району Полтавської області дійсно входять в розширення меж населеного пункту Черевки. Вищезазначений проект землеустрою затверджений рішенням 54 сесії 7 скликання Миргородської районної ради Полтавської області від 09.1 1.2020 року № 14 «Про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж села Черевки Миргородського району Полтавської області» /а.с. 128/.

Відповідно до положень частини другої статті 186 ЗК України проекти землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальних одиниць погоджуються сільськими, селищними, міськими, районними радами, районними державними адміністраціями, за рахунок території яких планується здійснити розширення таких меж. У разі розширення меж адміністративно-територіальної одиниці за рахунок території, що не входить до складу відповідного району, або якщо районна рада не утворена, проект погоджується Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною державною адміністрацією.

У разі встановлення меж міст проект також погоджується Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласною радою.

Рішення Верховної Ради України, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування про встановлення (зміну) меж адміністративно-територіальної одиниці одночасно є рішенням про затвердження проектів землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальної одиниці.

Проекти землеустрою щодо встановлення (зміни) меж районів у містах погоджуються з відповідною районною у місті радою, районною у місті державною адміністрацією (у разі їх утворення).

Відповідач відповідно до ч.4 ст.122 Земельного кодексу України, наділений повноваженнями лише щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності.

Відповідач не наділений повноваженням на затвердження проектів землеустрою щодо земель приватної та комунальної власті, а за таких обставин він, як станом на час розгляду клопотання позивача, так і станом на час розгляду вказаної справи судом, позбавлений повноважень розпоряджатися земельними ділянками, які входять до меж села Черевки Миргородського району Полтавської області, зокрема земельною ділянкою з кадастровим номером :00:010:0017.

Як наслідок, задоволенню не підлягає і вимога зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області затвердити поданий ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства на території Черевківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, за межами населених пунктів та передати у власність земельну ділянку площею 2,00 га, кадастровий номер :00:010:0017, з урахуванням висновків суду, оскільки станом на дату розгляду справи по суті наявний чинний наказ, яким відмовлено позивачу відмовлено у затвердженні проектної документації із землеустрою та відсутністю у відповідача відповідних повноважень відносно спірної земельної ділянки.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з цим, як визначено частиною першою цієї статті, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд враховує, що позивачем у ході судового розгляду справи не надано належних та допустимих доказів, що свідчили б про протиправність відмови у затвердженні проекту землеустрою.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 належить відмовити повністю.

З огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, за відсутності доказів понесення відповідачем судових витрат, підстав для їх розподілу немає.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул. Уютна, 23, м. Полтава, Полтавська область, 36038, ідентифікаційний код 39767930) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.Г.Ясиновський