Справа № 380/1422/20
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/1422/20
У Х В А Л А
з питань залишення позову без розгляду

27 травня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд,

у складі:

головуючого-судді Ланкевича А.З.,

секретар судового засідання Гринкевич Ю.Ю.,

за участі представників:

позивача Каверіна С.М.,

відповідача Ящука С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку загального позовного провадження заява представника позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду та клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ голови Державної прикордонної служби України від 20.12.2019 року №1349-ОС в частині звільнення полковника ОСОБА_1 з військової служби в запас за підпунктом «г» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів у разі неможливості їх використання на службі) п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України від 15.01.2020 року №10-ОС в частині, що стосується ОСОБА_1 , про виключення зі списків особового складу, усіх видів забезпечення Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України;

- поновити полковника ОСОБА_1 на військовій службі в Державній прикордонній службі України;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 вирішити в установленому законодавством порядку питання щодо виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення та видачі матеріального забезпечення за час вимушеного прогулу, які він недоотримав внаслідок незаконного звільнення.

Ухвалою судді від 24.02.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Питання про застосування строку звернення до адміністративного суду з цим позовом вирішено розглянути у підготовчому засіданні.

Від представника позивача, на виконання вимог ухвали суду від 24.02.2020 року, надійшла заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду (том 1, а.с.26-27). Обґрунтовуючи заяву, посилається на те, що про наявність оскаржуваних наказів позивачу стало відомо із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) від 15.01.2020 року №10-ОС «Про особовий склад», згідно якого ОСОБА_1 виключено із списків особового складу та усіх видів забезпечення. Із даним позовом позивач звернуся до суду 17.02.2020 року, тобто в перший робочий день після спливу місячного терміну звернення до суду. З огляду на викладене, просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити такий.

В підготовчому засіданні представник позивача вказану заяву підтримав, просив її задовольнити.

Від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду на підставі п.8 ч.1 ст.240 Кодексу адміністративного судочинства України (том 1, а.с.212-217). В обґрунтування клопотання посилається на те, що позивачем не надано жодного доказу, який би свідчив про поважність причин пропуску строку на оскарження спірних наказів. При цьому, вказав, що про обставини не призначення позивача на рівну посаду останній був обізнаний ще станом на 12.12.2019 року. Однак з адміністративним позовом до суду звернувся лише 17.02.2020 року, тобто з пропуском встановленого законом строку. При цьому, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин такого пропуску строку позивачем не надано. З огляду на наведене, посилаючись на ст.ст.123, 240 Кодексу адміністративного судочинства України, просить суд залишити позов без розгляду.

В підготовчому засіданні представник відповідача зазначене клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав, наведених у ньому, та наданих суду поясненнях.

При постановленні ухвали суд враховує таке.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

За визначенням, наведеним у п.17 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України, публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Таким чином, за характером спірних правовідносин даний спір стосується питань, пов`язаних з проходженням з публічної служби. А тому, спеціальною нормою, якою врегульовано питання строку звернення з позовом до адміністративного суду, є положення ч.5 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ч.3 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Так, з аналізу вказаних приписів Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що реалізувати своє право на захист у порядку адміністративного судочинства, зокрема в спорах, які виникають у зв`язку з проходженням публічної служби, потрібно вчасно, а поновити пропущений строк суд може, якщо для цього є поважні та об`єктивні причини.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на звернення з позовом, тобто, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «повинен дізнатися» дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо вона знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Предметом спору у даній справі є, зокрема: 1) наказ голови Державної прикордонної служби України від 20.12.2019 року №1349-ОС в частині звільнення полковника ОСОБА_1 з військової служби в запас за підпунктом «г» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів у разі неможливості їх використання на службі) п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»; 2) наказ начальника Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України від 15.01.2020 року №10-ОС в частині, що стосується ОСОБА_1 , про виключення зі списків особового складу, усіх видів забезпечення Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України.

За твердженнями представника позивача, про наявність спірних наказів позивач дізнався 15.01.2020 року, а з даним позовом звернуся до суду 17.02.2020 року. При цьому, вважає, що строк ним не пропущено, оскільки позов подано в перший робочий день після спливу місячного терміну звернення до суду.

Однак суд не враховує такі доводи представника позивача, з огляду на наступне.

Згідно з ч.ч.1, 9 ст.120 Кодексу адміністративного судочинства України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Втім, матеріали справи не містять доказів того, що у період з 16.01.2020 року по 14.02.2020 року (місячний строк з наступного після звільнення дня; 14.02.2020 року п`ятниця) позивач не мав об`єктивної можливості звернутись до суду з даним позовом, не наведено таких і у підготовчому засіданні.

Більше того, суд звертає увагу, що позивач не був позбавлений можливості сформувати позовну заяву через систему «Електронний суд» чи направити таку органами поштового зв`язку.

Звернувшись до суду 17.02.2020 року, позивач пропустив установлений законом строк.

При цьому, суд враховує, що обов`язковою умовою поновлення судом строків на звернення до адміністративного суду є існування поважної причини (певних обставин або обставини, за яких своєчасне здійснення процесуальної дії було неможливим або утрудненим) пропуску такого строку, факт якої має підтверджуватися належними та допустимими доказами.

Натомість, встановлені судом обставини свідчать про те, що позивач знав або мав можливість знати про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, в т.ч. вжити своєчасних заходів щодо їх захисту в межах установленого Кодексом адміністративного судочинства України строку звернення до адміністративного суду, але не скористався такою за відсутності поважних причин.

Зважаючи на викладене, суд приходить висновку, що в контексті даної спірної ситуації, підстави, вказані позивачем у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, слід визнати неповажними.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо: з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи пропуск встановленого законом місячного строку звернення до суду з цим позовом та відсутність обґрунтованого клопотання для визнання причин пропуску поважними, суд приходить висновку про наявність підстав для застосування процесуальних наслідків, передбачених п.8 ч.1 ст.240 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме про залишення позову без розгляду.

Щодо судових витрат, то питання щодо їх розподілу суд не вирішує, оскільки позивач, відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору і такий ним не сплачувався.

Керуючись ст.ст.122, 123, 132, 183, 240, 243, 248, 250, 256, 294, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом відмовити.

Клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду задовольнити.

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі та зобов`язання вчинити дії залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.

Оригінал повного тексту судового рішення складено в одному примірнику 28.05.2021 року.