Справа № 480/2269/21
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2021-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 травня 2021 року Справа № 480/2269/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Глазька С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/2269/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ), звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Сумській області ), в якій просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу для призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 №3723-ХІІ «Про державну службу» та пунктів 10 і 12 прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10 грудня 2015 №889-VII «Про державну службу», період роботи з 02.08.1983 по 31.01.1989;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 №3723-ХІІ «Про державну службу» та пунктів 10 і 12 прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10 грудня 2015 №889-VII «Про державну службу» з дати звернення із заявою про перехід на інший вид пенсії - 09.12.2020.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона звернулась до Головного управління пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про перехід із пенсії за віком на загальних підставах на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу. За наслідками розгляду вказаної заяви відповідач прийняв оскаржуване рішення, яким відмовив позивачу в переході з пенсії за віком на пенсію відповідно до ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 №3723-ХІІ Про державну службу та пунктів 10 і 12 прикінцевих та перехідних положень закону України від 10 грудня 2015 №889-VІІ Про державну службу, зазначивши як підставу відмови - відсутність 20 років стажу державної служби, оскільки відповідно до наданих документів, стаж на посадах віднесених до категорії посад державних службовців станом на 01.05.2016, складає 6 років 9 місяців 7 днів.
Позивач вважає вказане рішення протиправним, оскільки відповідач безпідставно не врахував до стажу державної служби період її роботи з 02.08.1983 по 31.01.1989, який у повній мірі підтверджується записами у трудовій книжці та додатковими архівними документами. Враховуючи зазначене, позивач просила задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою суду від 26.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач повідомлявся належним чином про відкриття провадження у даній справі, проте заяви про визнання позову чи відзиву на позовну заяву в строки, передбачені статтею 261 КАС України, до суду не надав, тому суд, в порядку ч. 6 ст. 162 КАС України, вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 09.12.2020 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про перехід із пенсії за віком на загальних підставах на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» (а.с.22).
Позивач, звертаючись до суду з вимогою скасувати вищевказане рішення суду, зазначає, що відповідач безпідставно не зарахував до стажу для призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 №3723-ХІІ «Про державну службу» та пунктів 10 і 12 прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10 грудня 2015 №889-VII «Про державну службу», період роботи з 02.08.1983 по 31.01.1989.
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, судом, відповідно до трудової книжки позивача НОМЕР_1 , встановлено наступні записи у спірному періоді:
- Запис №7 02.08.1983 прийнята до Сумського обласного управління громадського харчування на посуду старшого інженера-технолога у виробничому відділі в порядку переведення;
- Запис №8 04.01.1985 переведена на посаду інженера-технолога у виробничому відділі;
- Запис №11 10.08.1988 - переведена на посаду старшого інженера-технолога у виробничому відділі;
- Запис №12 01.02.1989 управління громадського харчування реорганізовано в виробничо-торгівельне об`єднання громадського харчування.
Також на підтвердження вказаного стажу позивачем було надано: рішення УРСР Сумської обласної ради депутатів трудящих Шістнадцяте скликання Друга сесія від 30.09.1977 «Про утворення управління громадського харчування облвиконкому»; штатний розклад працівників апарату управління на 1983 - 1989 роки управління громадського харчування Сумського облвиконкому Головного управління громадського харчування міністерства торгівлі УРСР; наказ від 02.08.1983 №27-л; наказ від 04.01.1985 №01-л; наказ від 10.08.1988 №47-Л.
З аналізу вищевказаних документів, судом не встановлено підстав для зарахування періоду роботи позивача з 02.08.1983 по 31.01.1989 до стажу для призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 №3723-ХІІ «Про державну службу» та пунктів 10 і 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10 грудня 2015 №889-VII «Про державну службу».
Щодо посилання позивача на Порядок обчислення стажу державної служби, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року №283, як на підставу для зарахування спірного періоду роботи до стажу держаної служби, то суд вважає вказані доводи необґрунтованими, оскільки ні вказаний порядок, ні додаток до нього, не визначають роботу на посаді інженера-технолога або старшого інженера-технолога у виробничому відділі Сумського обласного управління громадського харчування, як таку, що підлягає зарахуванню до стажу державної служби.
У зв`язку з викладеним, позовна вимога про зобов`язання відповідача зарахувати до стажу позивача для призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 №3723-ХІІ «Про державну службу» та пунктів 10 і 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10 грудня 2015 №889-VII «Про державну службу» період роботи з 02.08.1983 по 31.01.1989, не підлягає задоволенню.
Як вбачається зі змісту вказаного рішення, відмовляючи позивачу у переході на інший вид пенсії, відповідач, як підставу, зазначив те, що у позивача відсутній у необхідній кількості стаж державної служби, а саме 20 років, при наявності станом на 01.05.2016 - 6 років 9 місяців 7 днів.
Надаючи правову оцінку вказаним доводам відповідача, суд зазначає, що відповідно до п.10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу», державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом (01.05.2016) займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до записів №13-14 трудової книжки позивача НОМЕР_1 , судом встановлено, що станом на 01.05.2016 позивач працювала у Державній архітектурно-будівельній інспекцій України на посаді головного спеціаліста адміністративного сектору Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області, та саме 01.05.2016 їй було присвоєно 9 ранг державної служби.
Вказані фактичні обставини та зміст п.10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу», визначають, що для призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу", позивач станом на 01.05.2016 повинна була мати 10 років стажу роботи на відповідних посадах, а не 20 років як зазначив відповідач у оскаржуваному рішенні.
Разом з тим, як вищевстановлено судом, позивач станом на 01.05.2016 не мала в необхідній кількості років стажу державної служби (10 років).
Враховуючи те, що зазначення відповідачем у оскаржуваному рішенні невірної кількості необхідних років стажу не змінює суті рішення, а саме відмови у переведенні на інший вид пенсії, суд не вбачає підстав для скасування вказаного рішення, оскільки вказані дії суду не відновлюють жодного права позивача та не відповідають меті адміністративного судочинства, яка зазначена у ч.1 ст.2 КАС України.
У зв`язку з викладеним, не підлягає задоволенню і вимога позивача щодо зобов`язання відповідача перевести позивача з пенсії за віком на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 №3723-ХІІ «Про державну службу» та пунктів 10 і 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10 грудня 2015 №889-VII «Про державну службу» з дати звернення із заявою про перехід на інший вид пенсії - 09.12.2020, оскільки вказана вимога є похідною від двох попередніх вимог позивача, які залишені без задоволення судом.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати позивача не підлягають відшкодуванню, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Глазько