Справа № 539/1379/21
Суддя: Алтухова О. С.
Дата ухвалення: 2021-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/1379/21
Провадження № 2-а/539/22/2021
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2021 року м. Лубни
Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Алтухова О.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження в м. Лубни адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 2 роти Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції в Полтавській області Видашенко Андрія Дмитровича, Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якій просив:
-визнати постанову серії ДП18 № 777949 від 29.03.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху поліцейського 2 роти Управління патрульної полііції в Полтавській області області Департаменту патрульної поліції України Видашенка А.В. у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн за порушення ч.3 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.
В обґрунтування своїх вимог вказав, що 02.04.2021 поштою він отримав постанову про накладення адміністративного стягнення на нього за ч.3 ст.121,ч.2 ст.126, ст.36 КУпАП у виді штрафу в сумі 3400 грн, яку виніс поліцейський 2 роти Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції України сержант поліції Видашенко А.В. за те, що він нібито керував автомобілем Форд Транзит державний номерний знак НОМЕР_1 29.03.2021 року о 9 год. 30 хв. на 207 км а/ш Київ-Харків-Довжанський, який своєчасно не пройшов обов`язковий технічний огляд, чим порушив ст.35 Закону України «Про дорожній рух» та керував транспортним засобом не маючи права на керування таким технічним засобом, чим порушив ст.15 Закону України «Про дорожній рух», п.2.1 Правил дорожнього руху. Вважає постанову незаконною, яка підлягає скасуванню з наступних підстав: 29.03.2021 він керував, автомобілем реєстраційний номер НОМЕР_1 , марки Форд Транзит, 1989 року випуску, колір білий, тип ТЗ мікроавтобус 6 посадкових місць, повна маса 2790 кг, маса без навантаження 1500 кг, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, який надавав поліцейському інспектору. Його автомобіль відноситься до легкового автомобілю і відповідно до ч.2 ст.35 ЗУ «Про дорожній рух» не підлягає обов`язковому технічному огляду. Крім того, поліцейський зразу ж виніс постанову про порушення ним ч.3 ст. 121 КУпАП за те, що він не має права керування даним автомобілем, оскільки в його посвідченні він має право керування автомобілями з відкритою категорією « В», яка надає право керувати автомобілями, максимальна маса яких не перевищує 3500 кг, а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми. Максимальна вага йогоавтомобіля, як вказано в свідоцтві про реєстрацію ТЗ, 2790 кг. Кількість сидячих місць в його автомобілі -6(шість). Про те, що він має право згідно чинного законодавства керувати своїм автомобілем Форд Транзит, він намагався донести до відома поліцейського але безрезультатно. Він безапеляційно заявив, що для керування його автомобілем повинна бути відкрита категорія Д в водійському посвідченні і склав відносно нього адміністративний протокол за нібито допущене ним порушення ч.2 ст.126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має права на керування таким транспортним засобом) та виніс незаконну постанову про притягнення його за порушення ч.2 ст.126 КУпАП.
Вважає, що постанова серії ДП18 №777949 від 29.03.2021 про адміністративні правопорушення винесена з грубим порушеннями його прав та чинного законодавства України, є необгрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 08.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, судовий розгляд якого призначений у порядку, передбаченому статтею 286 КАС України.
Відповідач 24.05.2021 року надіслав до суду відзив, в якому просив у задоволенні позовних вимог позивача відмовити повністю, обґрунтувавши відзив тим, що у діях позивача є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки останній керував транспортним засобом, порушивши при цьому пункт 31.3 «б» ПДР, який передбачає заборону експлуатацію транспортних засобів, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю). Крім того ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух» передбачено, що транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті. Обов`язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тони, причепи до них - із строком експлуатації до двох років. Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тони, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації-двічі на рік. Вказує на те, що згідно свідоцтва про реєстрацію тип транспортного засобу позивача м/автобус. Отже, транспортний засіб підлягає обов`язковому технічному контролю. Після пред`явлення посвідчення водія на вимогу працівників патрульної поліції було виявлено, що Позивач не має права керування відповідної категорії. Відповідно до Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою КМУ від 08.05/1993 №340 транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії, серед яких - В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів. Оскільки транспортний засіб позивача Форд Транзит д.н.з. НОМЕР_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 тип транспортного засобу - М/ автобус 6 посадкових місць, для керування даним транспортним засобом позивач, на думку відповідача, повинен мати категорію D1. Вважає, що посилання позивача в позовній заяві на той факт, що він був вправі керувати таким транспортним засобом, оскільки має відкриту категорію В, є необгрунтованим, так як даної категорії достатньо, виключно у випадку, керування автомобілем з дозволеною максимальною масою не більше 3500 кг, а не автобусом.
Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, приходить до такого висновку.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії серія ДП18 № 777949 від 29.03.2021, складеної поліцейським 2 роти Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції в Полтавській області Видашенко А.Д., вбачається, що справа розглядалася відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Даною постановою встановлено, що 29.03.2021 о 09 год. 35хв. на а/д Київ-Харків-Довжанський М-03 (207км) керував автомобілем Форд Транзит 410 д.н.з. НОМЕР_1 що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов чим порушив п.п. 31.3 «б» ПДР та ст.35 Закону України «Про дорожній рух», а також керував не маючи права керування таким ТЗ, чим порушив вимог п. 2.1 а та 2.13 ПДР України та ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» та скоїв тим самим правопорушення передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП та ч.2 ст.126 КУпАП, за що до нього було застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн.
Копію постанови позивачем було отримано 02.04.2021, з позовною заявою до суду він звернувся 07.04.2021, тобто у межах строків, передбачених ч. 1 ст. 286 КАС України.
Відповідно до ч. 3 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Позивач стверджує, що його автомобіль марки Форд Транзит д.н.з. НОМЕР_1 марки Форд Транзит, 1989 року випуску, колір білий, тип ТЗ мікроавтобус 6 посадкових місць, повна маса 2790 кг, маса без навантаження 1500 кг, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу не підлягає обов`язковому технічному огляду.
Підпунктом «б» пункту 31.3 зазначених правил передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).
У загальних положеннях Правил дорожнього руху України зазначено, що вантажний автомобіль - це автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів, а легковий автомобіль - це автомобіль з кількістю місць для сидіння не більше дев`яти, з місцем водія включно, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів та їхнього багажу із забезпеченням необхідного комфорту та безпеки
Згідно п. 2.13 ПДР України транспортні засоби належать до певних категорій, однією із яких є категорія В - до якої включено автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів.
Крім того, у пункті 31.4.2 Правил дорожнього руху України передбачені такі типи транспортних засобів, як: легкові автомобілі та вантажні автомобілі з дозволеною максимальною масою до 3,5 т; автобуси з дозволеною максимальною масою до 5 т; автобуси з дозволеною максимальною масою понад 5 т; вантажні автомобілі з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т; автомобілі і автобуси, зняті з виробництва.
Статтею 35 ч. 1 ЗУ «Про дорожній рух» передбачено, що транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.
У ч. 2 ст. 35 цього закону визначено, що обов`язковому технічному контролю не підлягають:
1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;
2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років;
3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені ЗУ «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».
Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.
Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить:
- для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;
- для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку;
- для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.
На кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.
Технічний опис та зразок протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу затверджує Кабінет Міністрів України.
У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу марки Форд Транзит, 1989 року випуску, колір білий, тип ТЗ мікроавтобус зазначено 6 посадкових місць, повна маса 2790 кг, маса без навантаження 1500 кг.
Згідно пункту 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року, транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії, зокрема категорія «B» - це автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми.
Таким чином, судом встановлено, що транспортний засіб марки Форд Транзит д.н.з. НОМЕР_1 відноситься до типу - мікроавтобус, категорії - В, кількість сидячих місць в якому - 6, повна маса, що не перевищує 3500 кг, тобто він підпадає під категорію легкового транспортного засобу і не використовується для роботи в таксі або для перевезення вантажу з метою отримання прибутку, а тому обов`язковому технічному контролю не підлягає. Крім того керування даним транспортним засобом можливо здійснювати маючи для водія відкриту категорію «В».
Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Такими обставинами у справах про накладення адміністративних стягнень є, зокрема, докази вчинення особою адміністративного правопорушення.
В даному випадку відповідачем не доведено факт скоєння позивачем ОСОБА_1 адміністративний правопорушень, передбачених ч.3 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, вирішуючи питання стосовно законності постанови, суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до п. п. 1, 3, 8 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до принципу презумпції невинності обов`язок доказування лежить на органі (посадовій особі), що розглядає справи про адміністративне правопорушення.
Отже, обов`язок доказування по зазначеній адміністративній справі законом покладено на відповідача, тобто відповідач повинен довести суду правомірність складання вищезазначеної постанови.
Суд вважає, що за таких обставин оскаржувана постанова у справі про адміністративні правопорушення підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.
Крім того на підставі ст. 139 КАС України та враховуючи правову позицію, викладену 18 березня 2020 року в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 543/775/17 стягненню на користь позивача підлягає сплачений ним судовий збір у розмірі 454 грн.
Керуючись ст.ст. 9, 77, 139, 243-246, 250, 286 КАС України,
В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського 2 роти Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції в Полтавській області Видашенко Андрія Дмитровича, Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 №777949 від 29.03.2021 - задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 №777949 від 29.03.2021, винесену поліцейським 2 роти Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції в Полтавській області Видашенко Андрієм Дмитровичем, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 121, ч.2 ст.126 КУпАП.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 28.05.2021.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду О.С.Алтухова