Справа № 400/2575/21
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2021 р. справа № 400/2575/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Марича Є.В., розглянув в спрощеному провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідача:Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради, вул. Мала Морська, 19,Миколаїв,54001
про:визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулась до суду з позовом до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради (далі-відповідач), в якому просить визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати компенсації послуги «муніципальна няня» у розмірі 1 прожиткового мінімуму на дітей віком до шести років, встановленого на 1 січня 2020 року, за витрати на оплату послуг няні у грудні 2020 року; зобов`язати відповідача виплатити 1319,90 грн. недоплаченої компенсації послуги «муніципальна няня» за витрати на оплату няні у грудні 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що призначено компенсацію послуги «муніципальна няня», однак за грудень 2020 р. відповідачем протиправно позивачу дану компенсацію лише у розмірі 459,10 грн. замість 1 прожиткового мінімуму, який у 2020 році складав 1779 грн.

Ухвалою від 21.04.2021 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 263 КАС України та запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що позивачу було виплачена у грудні компенсація послуги «муніципальна няня» в сумі 459,10 грн. за період з 24.12.2020 р. по 31.12.2020 р., оскільки договір між позивачем та муніципальною нянею укладений 24.12.2020 р., тому за грудень місяць підлягає компенсації лише за 8 днів.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

27.12.2020 р. позивачем було подано до відповідача заяву на отримання послуги «муніципальна няня», до якої зокрема, було додано договір про здійснення догляду за дитиною до трьох року від 24.12.2020 р. та квитанція про сплату послуги за даним договором в сумі 1779 грн. за грудень.

Рішенням про призначення компенсації послуги «муніципальна няня» від 28.12.2020 р. позивачу призначено дану компенсацію у термін з 24.12.2020 р. по 31.12.2020 р. із щомісячним розміром 1779 грн. Однак, згідно протоколу компенсація за послугу «муніципальна няня» сума складає 459,10 грн, яка була виплачена позивачу.

Позивач вважаючи, що їй не доплачено компенсацію за послугу «муніципальна няня» в сумі 1319,90 грн., звернулась до суду з даним позовом.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Порядком відшкодування вартості послуги з догляду за дитиною до трьох років «муніципальна няня», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №68 від 30 січня 2019 року (далі - Порядок № 68), визначено механізм відшкодування вартості послуги з догляду за дитиною до трьох років «муніципальна няня».

Згідно п. 2 Порядку № 68 послуга з догляду за дитиною до трьох років "муніципальна няня" (далі - послуга "муніципальна няня") - послуга, що надається для підтримки батьків, опікунів дитини для забезпечення догляду за дитиною до трьох років; отримувач послуги "муніципальна няня" - батьки, опікуни дитини; муніципальна няня - будь-яка фізична особа - підприємець (КВЕД 97.00 та / або КВЕД 88.91) / юридична особа (КВЕД 78.20 та/або КВЕД 85.10), яка надає послугу з догляду за дітьми та з якою укладено договір про здійснення догляду за дитиною до трьох років, крім державних і комунальних закладів дошкільної освіти, батьків та опікунів дитини.

Відповідно до п. 3 Порядку № 68, Відшкодування вартості послуги "муніципальна няня" є щомісячною адресною компенсаційною виплатою одному з батьків, опікуну дитини до трьох років (далі - компенсація послуги "муніципальна няня") за здійснення догляду за дитиною протягом місяця.

Призначення та виплата грошової компенсації здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - місцевий структурний підрозділ з питань соціального захисту населення).

За приписами п. 4 Порядку № 68, Компенсація послуги "муніципальна няня" виплачується отримувачу послуги "муніципальна няня" в розмірі прожиткового мінімуму на дітей віком до шести років, установленого на 1 січня відповідного року, за кожну дитину, яку доглядає муніципальна няня, але не більше від вартості послуги "муніципальна няня", сплаченої отримувачем послуги "муніципальна няня".

Згідно п. 5 Порядку № 68, Право на отримання компенсації послуги "муніципальна няня" мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які є батьками, опікунами дитини до трьох років і на законних підставах проживають на території України та уклали договір про здійснення догляду за дитиною до трьох років (далі - договір) з муніципальною нянею.

Відповідно до п. 6 Порядку № 68, договір укладається у письмовій формі між отримувачем послуги "муніципальна няня" та муніципальною нянею.

У договорі має бути визначено, зокрема, назву послуги, її обсяг із зазначенням конкретних заходів, умови та строк її надання, вартість, періодичність оплати, відповідальність сторін.

За приписами п. 7 Порядку № 68, для отримання компенсації послуги "муніципальна няня" отримувач послуги "муніципальна няня" подає заяву та документи/відомості у паперовій та електронній формі, зазначені в пунктах 8 і 9 цього Порядку.

Відповідно до п. 9 Порядку № 68 в електронній формі отримувач послуги "муніципальна няня" подає такі документи: електронну заяву про надання компенсації послуги "муніципальна няня"; електронну заяву про перерахування коштів для компенсації послуги "муніципальна няня" із зазначенням рахунка в установі банку; скановану копію договору між отримувачем послуги "муніципальна няня" та муніципальною нянею; відомості, що підтверджують витрати на оплату муніципальній няні послуги "муніципальна няня" (чек, розрахункова квитанція, виписка з банківського рахунка) в електронній формі.

До заяви додаються: відомості про свідоцтво про народження дитини (серія, номер, дата видачі, прізвище, ім`я, по батькові дитини, прізвище, ім`я, по батькові батьків); сканована копія документа, що посвідчує проживання на території України (для іноземця та особи без громадянства); сканована копія рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади або суду про встановлення опіки (у разі здійснення опіки над дитиною).

На заяву та відомості, що подаються в електронній формі, накладається кваліфікований електронний підпис отримувача компенсації послуги "муніципальна няня" або удосконалений електронний підпис. Відомості про прізвище, ім`я, по батькові дитини отримувача компенсації послуги "муніципальна няня", реєстраційний номер платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу та мають про це відмітку в паспорті) та дані паспорта громадянина України отримувача компенсації послуги "муніципальна няня" отримуються з кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису.

Відповідно до 11 Порядку № 68 місцеві структурні підрозділи з питань соціального захисту населення: розглядають подані документи та у разі потреби уточнюють в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань інформацію про муніципальну няню, з якою укладено договір;протягом десяти робочих днів із дати надходження документів приймають рішення про призначення компенсації послуги "муніципальна няня";протягом трьох робочих днів після прийняття рішення про призначення письмово інформують отримувача послуги "муніципальна няня" про прийняте рішення.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 68, компенсація послуги "муніципальна няня" призначається на строк здійснення догляду за дитиною до трьох років, визначений у договорі, укладеному між отримувачем послуги "муніципальна няня" та муніципальною нянею.

Виплата компенсації послуги "муніципальна няня" здійснюється щомісяця на підставі поданих отримувачем послуги "муніципальна няня" документів, що підтверджують витрати на оплату муніципальній няні послуги "муніципальна няня".

Таким чином, суд вказує, що батьки (усиновлювачі), опікуни дитини мають право на механізм відшкодування вартості послуги з догляду за дитиною до трьох років «муніципальна няня», за умови подання відповідної заяви до місцевих структурни підрозділів з питань соціального захисту населення із підтверджуючими документами.

Як встановлено судом, позивач 24.12.2020 р. з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 уклала договір про здійснення догляду за дитиною до трьох років і 27.12.2020 р. позивач подала заяву до відповідача.

Суд зазначає, що предметом розгляду даної справи є саме розмір компенсації послуги «муніципальна няня» за грудень 2020 р.

Так, відповідач виплатив позивачу за грудень 2020 р. компенсацію послуги «муніципальна няня» в сумі 459,10 грн, яку ним обраховано виходячи з періоду 24.12.2020 р. по 31.12.2020 р., тобто відповідач вважає, що компенсація має нараховуватись пропорційно кількості днів.

Проте, суд зазначає, що відшкодування вартості послуги "муніципальна няня" є щомісячною адресною компенсаційною виплатою одному з батьків (усиновлювачів), опікуну дитини до трьох років та виплачується отримувачу послуги "муніципальна няня" у розмірі прожиткового мінімуму на дітей віком до шести років, встановленого на 1 січня відповідного року, за кожну дитину, яку доглядає муніципальна няня. Тобто, Порядком № 69 не передбачено виплату пропорційно кількості днів з дати укладення договору.

В свою чергу, позивачем підтверджено оплату послуги муніципальній няні за грудень в сумі 1779 грн.

Таким чином, відповідачем протиправно виплачено лише 459,10 грн компенсації послуги "муніципальна няня".

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідач, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи відповідач не довів правомірність своїх дій.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову.

За правилами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як визначено ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Судовий збір позивачем сплачено в розмірі 908 грн., що підтверджується квитанцією від 20.05.2021 р., який підлягає присудженню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Крім того, позивач позовній заяві просила стягнути з відповідача судові витрати в сумі 2000 грн, до яких входить правнича допомога. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу надала докази, а договір №05 від 27.03.2021 р. про надання правової допомоги, додаткову угоду №1 до договору №05 про надання правничої допомоги із зазначенням виду наданих послуг, витратою часу та ціни наданих послуг, квитанцію про оплату послуг адвоката за договором про надання правої допомоги 05 від 27.03.2021 р.

За правилами ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Разом з тим, суд зазначає, що стаття 134 КАС України не виключає права суду перевіряти дотримання позивачем вимог частини 5 статті 134 щодо співмірності заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Верховний Суд в додатковій постанові від 12 вересня 2018 року (справа №810/4749/15), аналізуючи положення статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначив, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, а також такі обставини повинні бути підтверджені відповідними документами, тобто доведеними стороною в процесі.

В даному випадку, суд зауважує про безпідставність включення до суми вартості послуг на правничу допомогу вартості послуг адвоката консультацію щодо можливості та доцільності вирішення справи у судовому порядку, збір доказів та інших документів, складання заяви про повернення помилково сплаченого збору, оскільки вказані дії є складовими підготовки адміністративного позову та формування додатків до нього та не можуть бути кваліфіковані як окремо визначені дії з окремо визначеною вартістю.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Аналогічна правова позиція висловнена у додатковій постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року по справі № 826/841/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зазначає, що дана адміністративна справа відноситься до справ незначної складності, щодо яких сформовано сталу практику їх розгляду. Отже, даний спір не потребував значних затрат часу, а підготовка цієї справи до розгляду у суді не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи.

Вказані вище обставини свідчать про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх обсягом, також враховуючи ціну позову, яка є меншою за гонорар адвокату, а тому суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу представника позивача у цьому випадку має бути зменшений до 200 грн.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради (вул. Мала Морська, 19,Миколаїв,549) задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради (вул. М. Морська, 19, Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 03194499) щодо невиплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсації послуги «муніципальна няня» у розмірі 1 прожиткового мінімуму на дітей віком до шести років, встановленого на 1 січня 2020 року, за витрати на оплату послуг няні у грудні 2020 року.

3. Зобов`язати Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради (вул. М. Морська, 19, Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 03194499) виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 1319,90 грн. недоплаченої компенсації послуги «муніципальна няня» за витрати на оплату няні у грудні 2020 року.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради (вул. Мала Морська, 19,Миколаїв,549) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 908 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 200 грн.

5. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є. В. Марич