Справа № 240/4235/21
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2021-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року м. Житомир справа № 240/4235/21

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Черноліхова С.В.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Чуднівської міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить визнати протипраними дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті протягом шести місяців середнього заробітку, який він отримував на посаді тимчасово виконуючого обов`язки старости Тютюнниківського старостинського округу Чуднівської міської ради та просить нарахувати і виплатити цей середній заробіток.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що 07.12.2020 за розпорядженням Чуднівського міського голови від 07.12.2020 №144К та відповідно до Кодексу законів про працю України, позивача було звільнено від тимчасового виконання обов`язків старости Тютюнниківського старостинського округу Чуднівської міської ради у зв`язку із затвердженням рішення другої сесії VIII скликання Чуднівської міської ради від 07.12.2020 року №36 старости Тютюнниківського старостинського округу Чуднівської міської ради. У зв`язку з звільненням з займаної посади, 12.01.2021 звернувся до Чуднівської міської ради з заявою щодо збереження за ним протягом 6 місяців середнього заробітку, який отримував на посаді тимчасово виконуючого обов`язки старости. Разом з тим, всупереч нормам чинного законодавства, відповідач відмовив у виплаті середнього заробітку у зв`язку з тим, що покладення виконання обов`язків старости не є виборною посадою

Ухвалою суду від 25 березня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній заперечує щодо задоволення позову. Зазначає, що позивачем самостійно було надано згоду на виконання обов`язків старости та отримання заробітної плати в міській раді, відповідно знав що посада виконуючого обов`язки старости не є виборною. За таких обставин, відповідач вказує, що законних підстав для виплати позивачеві середньомісячної заробітної плати на період працевлаштування, але не більше шести місяців з часу звільнення, немає.

Суд, розглянувши позовну заяву, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, дійшов наступних висновків.

Рішенням Чуднівської міської ради від 15.01.2019 №1 "Про визнання повноважень новообраних депутатів Чуднівської міської ради 7-го скликання" визнано початок повноважень 26 депутатів Чуднівської міської ради 7-го скликання міської та сільських рад, що увійшли до Чуднівської міської ради. У зв`язку з чим повноваження Тютюнниківського сільського голови ОСОБА_1 закінчились ( згідно ч.2.ст.8 Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад"), що підтверджується також записом у трудовій книжці позивача №13 від 15.01.2019.

З моменту припинення повноважень позивачу з 16.01.2019 була запропонована інша рівноцінна посада. Рішенням Чуднівської міської ради першої сесії 7-го скликання від 15.01.2019 "Про покладання обовязків старости" ОСОБА_1 призначено на посаду виконуючого обов`язки старости Тютюнниківського старостинського округу до проведення перших виборів старост на території юрисдикції Чуднівської міської об`єднаної територіальної громади, що підтверджується записом в трудовій книжці №14 від 16.01.2019.

Рішенням Чуднівської міської ради 1 сесії 8-го скликання від 27.11.2020 "Про початок повноважень депутатів Чуднівської міської ради" прийнято до відома факт початку повноважень депутатів Чуднівської міської ради 8-го скликання, у зв`язку з чим повноваження виконуючого обов`язки старости ОСОБА_1 , були припинені, що підтверджується записом в трудовій книжці позивача за №15 від 27.11.2020.

Рішенням Чуднівської міської ради 1-ї сесії 8-го скликання від 27.11.2020 "Про початок повноважень депутатів Чуднівської міської ради" прийнятоо до відома факт початку повноважень депутатів Чуднівської міської ради 8-го скликання.

Розпорядженням Чуднівського міського голови від 27.11.2020 року №139-к "Про прийняття тимчасово виконуючих обов`язки старост Чуднівської міської ради" тимчасово покладено обов`язки старости Тютюнниківського старостинського округу з 27.11.2020 до затвердження старости на пленарному засіданні міської ради на ОСОБА_1 , що підтверджується записом в трудовій книжці позивача №16 від 27.11.2020.

07.12.2020 розпорядженням Чуднівського міського голови №144-к "Про звільнення тимчасово виконуючих обов`язків старост Чуднівської міської ради" звільнено ОСОБА_1 з посади тимчасово виконуючого обов`язки старости Тютюнниківського старостинського округу згідно п.2.ч.1 ст.23 Кодексу законів про працю України у зв`язку з затвердженням старости Тютюнниківського старостинського округу, що підтверджується записом в трудовій книжці позивача за №17 від 07.12.2020.

У звязку з відсутністю можливості працевлаштування на попреднє місце роботи , позивач звернувся до Чуднівської міської ради з письмовою заявою про збереження за ним протягом 6 місяців середнього заробітку, який отримував на посаді тимчасово виконуючого обов`язки старости.

Відповідач листом № М-11 від 02.02.2021 повідомив позивача про відмову у задоволенні його звернення з підстав втрати права на збереження середньої заробітної плати після перебування на посаді виконуючого обов`язки старости, яка не є виборною.

Так, ОСОБА_1 не погоджуючись з такими діями відповідача звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

У ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування регулює ЗУ "Про службу в органах місцевого самоврядування".

З урахуванням Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

За правилами ст. 118 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Статтею 14-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», в редакції чинній на момент обрання позивача на посаду в.о.старости, визначено, що староста є виборною посадовою особою місцевого самоврядування. Староста обирається жителями села, селища (сіл, селищ), розташованого на території відповідного старостинського округу, на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування в порядку, визначеному законом, і здійснює свої повноваження на постійній основі.

У відповідності до ч. 2 ст. 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", в редакції чинній на момент обрання позивача на посаду старости, депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.

У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету. У разі, якщо колишній депутат місцевої ради має право на пенсійне забезпечення або йому призначена пенсія за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника, за вислугу років відповідно до закону, за ним не зберігається середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді в раді.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо статусу старости села, селища" від 09.02.2017 внесено зміни до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", яким доповнено статтю 54-1 яка визначала повноваження старости.

Зокрема згідно ч. 4 ст. 54-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» на старост поширюються гарантії діяльності депутатів місцевих рад, передбачені Законом України "Про статус депутатів місцевих рад", якщо інше не встановлено законом.

В свою чергу, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення виборчого законодавства» від 16.07.2020 року № 805-ІХ були внесені зміни до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», які набрали законної сили 22.07.2020 року, згідно яких ст. 14-1 виключено, а ст. 54-1 викладено в новій редакції, в якій зазначено, що староста затверджується сільською, селищною, міською радою на строк її повноважень за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови, а також відсутнє положення про поширення на старост гарантій діяльності депутатів місцевих рад, передбачені Законом України "Про статус депутатів місцевих рад", як це було у попередній редакції.

Системний аналіз наведених норм доводить, що на момент припинення повноважень позивача - 07.12.20 р. діяла редакція Закону №280/97-ВР від 06.12.20 р., в якій відсутня норма щодо поширення на старост відповідних гарантій діяльності депутатів місцевих рад відповідно і на посаду виконуючого обов`язки старости не поширюється також.

Таким чином, враховуючи, що на момент припинення повноважень виконуючого обов`язки старости ОСОБА_1 , (07.12.2020), була відсутня норма, що надавала право на грошову виплату, то і позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Суд також зважає на те, що згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у рішенні від 09.02.1999 року у справі № 1-7/99 за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) вказав, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Конституція України, закріпивши ч. 1 ст. 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.

Таким чином, нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи.

За таких обставин, до спірних правовідносин застосовуються закони та нормативно-правові акти, які є чинними на момент виникнення таких спірних правовідносин.

У даному випадку, правовідносини набули статусу спірних з моменту звільнення позивача з посади виконуючого обов`язки старости, тобто станом на 07.12.2020 року.

Станом на вказаний час ані Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ані Законом України «Про статус депутатів місцевих рад» не містили положень, за якими посада старости та виконуючого обов`язки старости зберігала статус виборності та відповідно на неї розповсюджувались депутатські гарантії.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також письмові доводи сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 256 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Чуднівської міської ради (вул. Героїв Майдану, б.146, м.Чуднів, Житомирська область, 13201, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Черноліхов