Справа № 360/2126/21
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2021-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

28 травня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2126/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ірметова О. В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області (далі також - відповідач, УПФУ в м. Лисичанську), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 12.03.2021 № 1211-/02-8/2074 суб`єкта владних повноважень - Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області про відмову ОСОБА_1 у перерахунку призначеної пенсії за вислугу років згідно заяви від 01.02.2021;

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області провести ОСОБА_1 перерахунок призначеної пенсії за вислугою років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1155 «Про умови оплати праці прокурорів», без обмежень її максимального розміру, починаючи з 01.02.2021.

В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 01.02.2021 звернувся із письмовою заявою до Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області про перерахунок призначеної пенсії за вислугу років на підставі Закону України «Про прокуратуру» на підставі постанови КМУ від 11.12.2019 за № 1155.

За результатами розгляду заяви відповідач не прийняв відповідного рішення, а надіслав поштою лист від 12.03.2021 № 1211-02-8/2074, який позивач отримав 25.03.2021, в якому повідомив про відмову в задоволенні заяви позивача про перерахунок пенсії за вислугою років, відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

В обґрунтуванні прийнятої відмови зазначено, що «...зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом України «Про прокуратуру»».

Позивач вважає, що відповідач помилково прийшов до висновків, що відносно позивача відсутні підстави для перерахунку пенсії відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» з наступних підстав.

Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області з 10.07.2018 та отримує пенсію за вислугою років, призначену відповідно до Закону України «Про прокуратуру».На думку позивача, дії Відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугою років, без обмежень посадового окладу та граничного розміру пенсії, протиправним та таким, що порушує право на пенсійне забезпечення, віднесене Конституцією України до одного з найважливіших особистих прав людини.

УПФУ в м. Лисичанську заперечувало проти задоволення вимог, про що подало відзив на позовну заяву (а. с. 96-99), в якому зазначило таке.

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2018 року по справі 1240/2485/18 позивача з 10.07.2018 взято на облік Управлінням.

Позивачеві призначено, нараховується та виплачується пенсія за вислугу років відповідно статті 86 Закону України «Про прокуратуру» як особі, яка на день звернення 10.07.2018 має стаж роботи за вислугою років не менше: з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року - 23 роки 06 місяців, в тому числі стаж роботи на посадах прокурорів не менше 13 років 06 місяців, починаючи з 10 липня 2018 року (з дня звернення із заявою про призначення пенсії).

Посилання відповідача як на підставу для відмови в задоволенні позову на ч. 15 ст. 86 Закону № 1697-VII є незмістовним, оскільки вказана частина стосується правовідносин, які мали місце по 31 грудня 2017 року. Спірні правовідносини по даній справі виникли після звернення позивача до відповідача 10.07.2018, тобто після 31 грудня 2017 року. Крім того, позивачем не заявлялися вимоги призначення пенсії без обмеження граничного розміру, у зв`язку з чим посилання відповідача на такі обставини в запереченнях є безпідставним...»

Таким чином, судом встановлено, що вимоги призначення пенсії без обмеження граничного розміру не застосовуються до спірних правовідносин позивача та відповідача та є безпідставними.

Відповідно до частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. З 1 січня 2018 року пенсія, призначена відповідно до цієї статті, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Так, згідно статті 27 Закону № 1058 максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Однією з позовних вимог позивач заявляє зобов`язання Управління провести перерахунок призначеної пенсії за вислугою років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1155 «Про умови оплати праці прокурорів». Натомість, відповідно до пункту 7 зазначеної Постанови установлено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом України "Про прокуратуру". Також слід зазначити, що позивачем не дотримано встановленого порядку звернення за перерахунком пенсії, оскільки він не звертався до відповідача із заявою встановленого зразка про перерахунок пенсії після призначення пенсії відповідно до вимог Порядку № 22-1 та статті 44 Закону № 1058-ІУ, та необхідним пакетом документів, що визначає право на перерахунок пенсії, а відтак відповідач не має підстав для перерахунку пенсії позивача з 1 лютого 2021 року.

Звернення позивача від 01.02.2021 розглянуто відповідачем у передбачений Законом України «Про звернення громадян» строк, про що повідомлено позивача листом від 12.03.2021 № 1211-02-8/2074. Рішення про відмову позивачеві у перерахунку пенсії за заявою від 01.02.2021 Управлінням не приймалось.

Просить позовні вимоги позивача визнати необґрунтованими та у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 29.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України, Кодекс), суд дійшов наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 10.07.2018 призначена пенсія відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ від 14.10.2014 (далі - Закон № 1697- VІІ) в розмірі 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що підтверджується матеріалами пенсійної справи (а. с. 48-91).

14.12.2020 позивач звернувся до відповідача з заявою про здійснення перерахунку призначеної пенсії за вислугу років, до якої додав довідку від 02.12.2020 № 21-831вих-20, видану прокуратурою Луганської області (а.с. 90, 91).

Рішенням управлінням Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області від 16.12.2020 № 000278 ОСОБА_1 відмовлено у проведенні перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ. Згідно заяви від 14.12.2020 та наданої довідки про заробітну плату від 02.12.2020 №21-831-вих-20 про ведено перерахунок пенсії, враховуючи інформацію, зазначену у листі Офісу Генерального прокурора від 29.09.2020 №21.3269вих.2, з 01.10.2020. Після перерахунку оклад склав 70 582,64 грн. Відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. На теперішній час розмір прожиткового мінімуму, для осіб, які втратили працездатність відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік з грудня 2020 року становить - 1769,00 грн. Основний розмір пенсії від середнього заробітку (60%) складає 42 349,58 грн, максимальний розмір пенсії обмежений десятьма прожитковими мінімумами складає з 01.12.2020 - 17 690,00 грн (а. с. 92).

01.02.2021 позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області із заявою, в якій просив, зокрема, зробити перерахунок розміру щомісячного пенсійного забезпечення, на підставі постанови КМУ від 11.12.2019 №1155 (а. с. 93).

Листом від 09.02.2021 за вих. № 1211-02-8/1372 управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області повідомив, що Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1155 передбачено умови оплати праці прокурорів. Відповідно до п. 7 «Про умови оплати праці прокурорів» установлено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно Законом України «Про прокуратуру». Після проведеного перерахунку основний розмір пенсії від середнього заробітку (60%) складає 42 349,58 грн, але максимальний розмір пенсії обмежений десятьма прожитковими мінімумами, який з 01.12.2020 складає 17 690,00 грн. Враховуючи вищезазначене, в проведенні перерахунку розміру щомісячного пенсійного забезпечення, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1155 відмовлено (а. с. 94).

Наведене стало підставою для звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складової права на соціальний захист, є її конституційним правом.

За приписом пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Верховний Суд України в постанові від 10.12.2013 у справі №21-348а13 дійшов правового висновку, що внесені Законом № 3668-VІ зміни до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини 13 та 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ.

Положеннями статті 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213 передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 8-рп/99у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства. Зазначені висновки також узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними в постановах від 10 грудня 2013 року (справа №21-348а1) та від 17 грудня 2013 року (справа №21-445а13).

Статтею 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (ч. 2 ст. 6 Кодексу).

Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується (ч. 3 ст. 6 Кодексу).

Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини (частини четверта статті 6 Кодексу).

Статтею 7 КАС України визначені джерела права, які застосовуються судом.

Так, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 1 ст. 7 Кодексу).

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України (частина друга статті 7 Кодексу).

У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України (частини третя статті 7 Кодексу).

Якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії (частина четверта статті 7 Кодексу).

У такому випадку суд після винесення рішення у справі звертається до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта, що віднесено до юрисдикції Конституційного Суду України.

Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що встановлені законом, то застосовуються правила міжнародного договору України (частина п`ята статті 7 Кодексу).

У разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування (частина шоста статті 7 Кодексу).

Згідно статті 4 Закону №1697-VII (Законодавство про прокуратуру і статус прокурорів) організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 та встановлено нові розміри посадових окладів працівникам органів прокуратури (оклад - 9280 грн., класний чин - 2400 грн.).

Частиною 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII (в редакції, яка діяла станом на дату звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії - 24.10.2019), прямо визначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що на дату звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії діючим Законом України «Про прокуратуру» передбачене право на перерахунок пенсії.

Тобто, згідно діючого законодавства позивач мав та має право на перерахунок пенсії та правомірно очікував на реалізацію свого законного права.

Крім того, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2018 у справі № 826/8546/18 позов ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів України за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача : Пенсійний фонд України, Міністерство соціальної політики України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України в частині неприйняття порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено частиною двадцятою статті 86 Закону України "Про прокуратуру". Зобов`язано Кабінет Міністрів України протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили вжити заходів та прийняти рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Вказане рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2018 у справі № 826/8546/18 залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2019 та постановою Верховного суду від 24.04.2019. Отже, рішення у даній справі набрало законної сили 31.01.2019.

Проте, на виконання положень частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII та рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2018 у справі № 826/8546/18 Кабінетом Міністрів України не був прийнятий відповідний нормативно-правовий акт щодо визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, зокрема і право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України № 7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019 положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII визнане таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

У зв`язку з чим, при наявності законодавчо визначеного права на перерахунок пенсії, необхідно застосовувати положення статті 22 Конституції України в частині того, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Як наслідок, в силу положень статті 22 Конституції України встановлений положеннями частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII зміст права на перерахунок пенсії працюючим працівникам прокуратури (із визначеним конкретно умовами та порядком перерахунку) не може бути звужений при відсутності нормативно-правового акту щодо визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, зокрема і право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

Оскільки при прийнятті нового Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури зовсім не були визначені (навіть "не звужені"), в наявності беззаперечні обставини на підставі положень статті 22 Конституції України та з урахуванням рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2018 у справі № 826/8546/18 (набрало законної сили 31.01.2019) застосувати положення частини 20 статті 86 Закону № 1697-VII стосовно перерахунку вже призначеної пенсії.

Такий висновок суду ґрунтується на положеннях частини першої статті 7 КАС України, оскільки суд повинен вирішувати справу відповідно до Конституції та законів України, що і було виконано в даному випадку.

У зв`язку з чим висновок відповідача стосовно того, що він не має правових підстав для здійснення перерахунку пенсії за заявою позивача, є хибним та нормативно не обґрунтованим, оскільки відповідач на підставі повного аналізу норм Конституції України та норм законів, які регулюють спірні правовідносини, має усі законодавчо визначені підстави для такого перерахунку.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-VІІ визначено таке: "У разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України."

Цей пункт містить умову стосовно скасування норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України, в тому числі "Про прокуратуру", а саме: неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах.

Загальновідомим є факт неприйняття такого закону до 01 червня 2015 року.

Таким чином, відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-VІІ повинна відбутися процедура скасування конкретних норм у зазначених в цьому пункті законах. Тобто, повинні бути ініційовані та дотримані заходи щодо внесення змін до кожного закону шляхом прийняття відповідного нормативного акту про скасування певної норми (із значенням номеру статті, розділу тощо) повноважним органом - Верховною Радою України.

Однак, як станом на час звернення позивача з відповідною заявою до відповідача, так і станом на час розгляду даної справи, таких процедур не проведено.

До чинного Закону України "Про прокуратуру" у визначеному діючим законодавством порядку не внесені зміни стосовно скасування норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до закону України "Про прокуратуру".

У визначений діючим законодавством спосіб не вносилися зміни і не скасовувалася стаття 86 Закону № 1697-VII, яка станом на час виникнення спірних правовідносин є чинною та повинна застосовуватися з урахуванням зазначених положень статті 22 Конституції України.

Крім того, суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, висловлені у рішенні від 30 квітня 2013 року справі «Тимошенко проти України» (заява № 49872/11), щодо принципу юридичної визначеності, який означає, що застосування національного законодавства має бути передбачуваним тією мірою, щоб воно відповідало стандарту «законності», передбаченому Конвенцією - стандарту, що вимагає, щоб усе законодавство було сформульовано з достатньою точністю для того, щоб надати особі можливість - за потреби, за відповідної консультації - передбачати тією мірою, що є розумною за відповідних обставин, наслідки, які може потягнути за собою її дія (параграф 264).

Як встановлено, постанова Кабінету Міністрів України № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», якою були встановлені нові розміри посадових окладів працівникам органів прокуратури, була прийнята 30.08.2017, набрала чинності 06.09.2017.

Із заявою про перерахунок пенсії позивач звернувся 14.12.2020.

Оскільки на виконання положень статті 86 Закону № 1697-VII Кабінетом Міністрів України не прийнято постанови щодо врегулювання порядку перерахунку пенсії працівникам прокуратури, суд для вирішення цього спірного питання вважає за необхідне застосувати положення статті 4 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII, згідно якої організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та «іншими законами України», чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як наслідок, у суду в наявності законні підстави застосувати до спірних правовідносин положення частини 4 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» стосовно того, що перерахунок призначеної пенсії проводиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Враховуючи дату звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії 14.12.2020, пенсія позивача підлягає перерахунку з 01.12.2020.

За встановлених по справі обставин та висновків, суд не вбачає підстав для застосування правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 20.02.2018 № 674/900/16-а та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.06.2018 по справі №694/728/16-а, оскільки суди першої та другої інстанції по вказаним справам робили відмінні висновки від тих, які зроблені по даній адміністративній справі. Як наслідок, Верховний Суд не надавав відповідної оцінки.

Також суд зазначає, що відповідно до положень частини четвертої статті 6 КАС України забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Як наслідок, відсутність передбаченого частиною двадцятою статті 86 Закону № 1697-VII нормативно-правового акту щодо визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, зокрема і перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури, в силу положень частини четвертої статті 6 КАС України не може бути застосована як підстава для вирішення даної справи.

Також по даній справі суд враховує ті обставини, що при гарантованому чинним Законом № 1697-VII праві на перерахунок пенсії, діючим законодавством протягом тривалого часу зовсім не визначені умови та порядок такого перерахунку, що в свою чергу виключає можливість застосування по даній адміністративній справі висновків Конституційного Суду України стосовно того, що механізм реалізації законодавчо визначених прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства.

Таким чином, судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до статті 86 Закону № 1697-VII, надавши документи в повному обсязі, які відповідають чинному законодавству та підтверджують його право на такий перерахунок.

Рішенням управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області від 16.12.2020 № 000278 ОСОБА_1 відмовлено у проведенні перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ.

Як наслідок, в наявності підстави для скасування судом рішення управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області від 16.12.2020 № 000278 про відмову позивачу в перерахунку пенсії.

При цьому вирішуючи питання про дату перерахунку пенсії, суд зазначає наступне.

Приймаючи рішення у справі № 7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019 Конституційний Суд України установив такий порядок виконання цього Рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

«20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Суд зазначає, що реалізація права позивача на перерахунок пенсії забезпечена рішенням Конституційного Суду України у справі № 7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019.

Оскільки позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії 14.12.2020, позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до статті 86 Закону № 1697-VII на підставі довідки Луганської обласної прокуратури від 02.12.2020 № 21-831вих-20 з 13 грудня 2019 року.

Також суд зазначає, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774 внесені зміни до абзаца 6 частини 15 статті 86 Закону України "Про прокуратуру", якою визначено мінімальний розмір пенсії - десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Отже, закон не передбачає та не надає жодних прав органам Пенсійного фонду при здійсненні перерахунку пенсій, призначених до цього часу, обмежувати їх розмір.

Суд зазначає, що згідно зі ст. 22 та ст. 64 Конституції України право громадян на соціальний захист, інші соціально-економічні права можуть бути обмежені, у тому числі зупиненням дії законів (їх окремих положень), лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк. Таку правову позицію Конституційний суд України висловив у рішенні від 20.03.2002 року № 5-рп/2002 (справа щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хонякіна проти Грузії» № 17767/08, пункт 72, від 19 червня 2012 року, право на соціальні виплати є майновим правом, передбаченим статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності. Європейський суд наголошував на тому, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (рішення у справі «Колишній Король Греції та інші проти Греції», заява № 25701/94, пп. 79 та 82, ЄСПЛ 2000-ХІІ). Держава не має право в односторонньому порядку зменшувати свої зобов`язання щодо пенсійного забезпечення осіб, які вже виконали свій обов`язок перед нею та заробили своєю працею право на належне пенсійне забезпечення. Порушення зобов`язань державою щодо пенсійного забезпечення в законодавчо встановлених розмірах, негативно впливає на її імідж, підриває довіру до держави працюючих громадян - майбутніх пенсіонерів, які не можуть бути впевненими у своїх правомірних очікуваннях щодо стабільності правового регулювання у сфері пенсійного забезпечення.

В свою чергу, зазначені вище положення Закону №3668-VI не визнавались Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), отже, є чинними і підлягають виконанню.

Вказані правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21.11.2019 року у справі №161/14321/16-а та від 10.12.2020 року у справі №580/492/19.

Отже, позовні вимоги в частині здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Щодо заяви позивача про перерахунок пенсії на підставі постанови КМУ № 1155 від 11.12.2019, суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1155 від 11.12.2019 затверджені схеми посадових окладів прокурорів Офісу Генерального прокурора, обласних, окружних прокуратур та прирівняних до них прокуратур.

Саме на виконання даної постанови КМУ позивачу видана довідка про розмір заробітної плати від 02.12.2020, яка була подана позивачем разом з заявою про перерахунок пенсій.

У свою чергу, на заяву позивача відповідач листом від 09.02.2021 за вих. № 1211-02-8/1372 відмовив в проведенні перерахунку розміру щомісячного пенсійного забезпечення, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1155. Також у відповіді відповідач зазначив про обмеження виплат пенсії відпвоідно до вимог ст. 86 Закону № 1697-VII.

Суд зазначає, що позивач у своєї заяві про перерахунок пенсії та у позовній заяві не ставив питання про виплату пенсії у повному обсязі, а тому дане питання не є предметом оскарження.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та виходу за межі позовних вимог з урахуванням ст. 9 КАС України.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 908,00 грн., з урахуванням вимог ч.3 ст. 139 КАС України 454,00 грн. підлягаються стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області від 16.12.2020 № 000278 "Про відмову в перерахунку пенсії згідно Закону "Про прокуратуру" ОСОБА_1 ".

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області провести ОСОБА_1 перерахунок призначеної пенсії відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки Луганської обласної прокуратури від 02.12.2020 № 21-831вх-20, без обмежень її максимального розміру, починаючи з 13.12.2019.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.В. Ірметова