Справа № 263/1925/21
Суддя: Мушкет О. О.
Дата ухвалення: 2021-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 263/1925/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2021 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі:

головуючого - судді Мушкета О.О.,

за участю секретаря - Дарменко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 3756854 від 05.02.2021 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що він 05.02.2021 року о 22 год. 09 хв. в Центральному районі м.Маріуполя, по вул. М. Грушевського, керував транспортним засобом, автомобілем марки Мерседес Бенц Е 200, р.н.з. НОМЕР_1 , задній номерний знак якого був забруднений внаслідок чого не було змоги розпізнати символи номерного знаку з відстані 20 м., чим порушив п.2.9.в ПДР України, а також не пред`явив для перевірки поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1.г ПДР України - відсутність у водія полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, як таку, що не відповідає вимогам закону та дійсним обставинам події. Вказав, що при розгляді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ніби то вчинене ним правопорушення не були з`ясовані та доведені обставини, які свідчили б, що в його діях є ознаки правопорушення, за яке законом встановлена адміністративна відповідальність, відсутні належні докази, не враховані характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність. Зазначив, що на його думку, оскільки у поліцейського відсутні докази вчинення ним правопорушення, тому він не мав права вимагати у нього документи на право керування транспортним засобом, в тому числі й поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Крім цього вказує, що поліцейським було проігноровано його клопотання про забезпечення його юридичною допомогою при розгляді справи та залучення до участі у справі адвоката або іншого фахівця у галузі права.

На підставі викладеного просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 3756854 від 05.02.2021 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, а також стягнути з відповідача сплачений ним судовий збір за подання вказаної позовної заяви.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги, та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому вказав, що заперечує проти задоволення позовних вимог, вказав, що при складенні постанови патрульний поліції діяв згідно вимог чинного законодавства. Оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення винесена з дотриманням вимог чинного законодавства та у спосіб, передбачений КУпАП, вимоги та твердження позивача вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивач не надав суду необхідних, належних та допустимих доказів, якими мотивує викладені у позові обставини, а поліцейськими автомобіль позивача було зупинено на підставі ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», оскільки позивач керував автомобілем марки Мерседес Бенц Е 200, р.н.з. НОМЕР_1 , задній номерний знак якого був не достатньо освітленим та забрудненим в темну пору доби, після чого законно вимагалось у водія пред`явити документи згідно п. 2 ч.1 ст. 32 ЗУ «Про національну поліцію». Також, надав суду диск із відеозаписом обставин вчинення та порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 . У задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП України, основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, судом встановлено, що 05.02.2021 року поліцейським 3 роти 1 батальйону, лейтенантом поліції Самарським Д.О. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 3756854 від 05.02.2021 року, якою позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що він 05.02.2021 року о 22 год. 09 хв. в Центральному районі м.Маріуполя, по вул. М. Грушевського, керував транспортним засобом, автомобілем марки Мерседес Бенц Е 200, р.н.з. НОМЕР_1 , задній номерний знак якого був забруднений внаслідок чого не було змоги розпізнати символи номерного знаку з відстані 20 м., чим порушив п.2.9.в ПДР України, а також не пред`явив для перевірки поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1.г ПДР України - відсутність у водія полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 1.3. ПДР України, ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Відповідно до п. 1.9 ПДР України: особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до п. 2.9 (в) ПДР України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знаку або з номерним знаком, що: закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 м.

Відповідно до п. 30.2 ПДР України, на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка. Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

Згідно з ст. 29, 33 Закону України «Про дорожній рух» до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам, затвердженим у встановленому порядку.

Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Суд також звертає увагу на приписи ст. 37 Закону України «Про дорожній рух», якими передбачено підстави для заборони експлуатації транспортних засобів.

Так, забороняється експлуатація незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає встановленим вимогам, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, перевернуті чи не освітлені, а також транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його, та у випадках, передбачених законодавством, без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Адміністративна відповідальність за ч. 6 ст. 121 КУпАП настає за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частина 1 статті 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.9.в ПДР України - водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, без номерного знака, а також з номерним знаком, який зокрема закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м або неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно п.п. 2.1. г ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згіно п.п. 2.4.а ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР України.

Відповідно до ст. 53 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до ст. 21.2. «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Таким чином право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. Отже доводи позивача не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи.

Аналогічні висновки зазначено в рішенні ВС України від 25 вересня 2019 року, в адміністративній справі №127/19283/17.

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що для виконання поліцейськими покладених на них обов`язків, згідно з чинним законодавством, їм надано право зупиняти в необхідних випадках транспортні засоби, перевіряти у водіїв документи, перелік яких викладено у пункті 2.1 ПДР України.

Тобто фактичні дії позивача ОСОБА_1 повністю підпадають під порушення п. 2.9.в та п. 2.1 ґ ПДР України за що передбачена відповідальність, відповідно, за ч. 6 ст. 121 , ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Вказані обставини також повністю підтверджуються дослідженими судом відеозаписами, які додані представником відповідача до відзиву.

Крім цього, як вбачається з дослідженого в судовому засіданні відеозапису реєстратора закріпленим на форменому одязі патрульного, та не заперечується й позивачем, останній відмовився пред`явити поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів для перевірки на вимогу працівника поліції, що вказує на правомірність притягнення позивача до відповідальності та накладення адміністративного стягнення на підставі ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Що стосується посилань позивача на порушення його прав під час розгляду справи, зокрема, не забезпечення безоплатним адвокатом, суд зазначає, що з досліджених матеріалів справи, доданого відеозапису вбачається, що під час складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, йому були роз`ясненні його права передбачені ст. 268 КУпАП, ст.ст. 59, 63 Конституції України. При цьому позивач ОСОБА_1 надав свої усні заперечення та повідомив працівника поліції щоб останній складав постанову.

Також, як вбачається з відеозапису бодікамери, клопотання позивача працівником поліції розглядалось і позивачу було запропоновано скористатись послугами свого адвоката та отримати юридичну консультацію, проте останній запропонованим не скористувався, оскільки вважав обов`язком поліцейського забезпечити його правовою допомогою (безоплатним адвокатом), при цьому клопотання щодо перенесення розгляду справи та надання часу для звернення за юридичною допомогою не заявляв.

Згідно ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Також, Європейський суд з прав людини в пункті 32, справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

Суд зазначає, що оскільки санкція ч. 1 ст. 126 КУпАП (за якою було притягнуто позивача до відповідальності) не передбачає застосування адміністративного арешту чи позбавлення волі, тому відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивачу надано можливість на реалізацію своїх прав, зокрема на адвоката, але він цим не скористався.

Позивачем не представлено належних доказів в обґрунтування обмеження реалізації ним прав, закріплених статтею 268 КУпАП. Навпаки, із наданого до суду відеозапису вбачається, що позивач був присутній на місці складання постанови, був повідомлений про її складання, протягом всього часу спілкування він розумів мову інспектора поліції, ним висловлювались свої заперечення та доводи по суті вчиненого правопорушення, але працівник поліції не взяв їх до уваги, що свідчить про можливість реалізації своїх прав та суб`єктивне рішення відповідача, як посадової особи, що приймає рішення у справі. При цьому будь-яких клопотань щодо представлення додаткових доказів, необхідності допиту свідків або представлення часу для прибуття адвоката позивач не заявляв, як і не заявляв про перенесення розгляду справи на інший час що зафіксовано на відеозаписі з нагрудного реєстратора поліцейського.

Як зазначено у ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено

Таким чином, суд вважає, що позивач порушив вимоги ПДР України, за яке поліцейським було правомірно складено постанову щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за більш тяжке адміністративне правопорушення, яке ним було виявлено.

Суд також вважає, що оскаржувана постанова винесена уповноваженою особою у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 283 КУпАП. Доказів, які б спростовували обставини, викладені в оскаржуваній постанові, суду не надано, а тому позовні вимоги позивача є необґрунтованим та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 126 ч.1, 251, 265, 283 КУпАП, ст.ст. 9, 242-246, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов до ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Суддя: О. О. Мушкет