Справа № 420/13645/20
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., за участю секретаря судового засідання Рижук В.І., позивача ОСОБА_1 , представник відповідача не з`явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати накази командира військової частини НОМЕР_1 від 25.06.2019 року №133, від 10.03.2020 року №30-РС та від 12.03.2020 року №50, в частині, що стосуються ОСОБА_1 .

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 строк призупинення військової служби зарахувати до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, за весь час необґрунтованого призупинення військової служби виплачувати недоотримане грошове та здійснити недоотримане продовольче, речове та інші види забезпечення;?

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 направити ОСОБА_1 на військово-лікарську експертизу для встановлення причинного зв`язку захворювання з проходженням військової служби.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14.02.2017 року він уклав контракт про проходження громадянином України військової служби у Збройних Силах України на посадах рядового складу строком на три роки. Військову службу проходив у військовій частині НОМЕР_1 .

У квітні 2018 року у Військово-медичному клінічному центрі Південного регіону позивачу було вперше встановлено діагноз "бронхіальна астма легкого ступеня важкості". При стаціонарному лікуванні в ВМКЦ ПР встановлено діагноз "гіпертонічна хвороба 1 ст." У березні 2019 при повторному лікуванні у відділенні пульмонології ВМКЦ ПР було встановлено діагноз "бронхіальна астма середнього ступеня важкості". У липні 2019 року виконано оперативне лікування мікродискектомії.

Не зважаючи на вказане вище, командиром військової частини НОМЕР_1 було видано накази:

- від 25.06.2019 № 133 про увільнення позивача, який самовільно залишив частину, від займаної посади та зарахування у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 ;

- від 10.03.2020 № 30-РС про увільнення позивача від займаної посади, призупинення військової служби, дії контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України з 04.10.2019 року;

- від 12.03.2020 № 50 про призупинення строкової військової служби, вислуги років для призначення пенсії та вислуги років у військовому званні, виплату грошового та здійснення продовольчого, речового забезпечення, виключено зі всіх видів забезпечення з 04 жовтня 2019 року.

Вказані накази командира військової частини НОМЕР_1 позивач вважав протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Також позивач зазначив, що 20.03.2020 року слідчий Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань на підставі п.2 ч. ст. 284 КПК України кримінальне провадження № 0000322 від 04.10.2019 закрив, через відсутність у його діях складу кримінального злочину.

Позивач вказав, що для військовослужбовців, стосовно яких судом винесено виправдувальний вирок, що набрав законної сили, або стосовно яких закрито кримінальне провадження відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, військова служба та дія контракту продовжується.

У такому разі строк призупинення військової служби зараховується до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, та поновлюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

За весь час необґрунтованого призупинення військової служби таким військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюються недоотримане продовольче, речове та інші види забезпечення.

У порушення зазначених вказаних вимог Закону командир військової частини НОМЕР_1 не скасував свої накази, строк призупинення військової служби не зарахував до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, та не виплатив недоотримане грошове та не здійснив недоотримане продовольче, речове та інші види забезпечення за весь час необґрунтованого призупинення військової служби ОСОБА_1 .

Крім того, враховуючи сплив 13.02.2020 трирічного строку, на який був укладений контракт, командир військової частини не здійснив заходів по звільненню позивача, і не направив його до Військово-лікарської комісії для визначення стану здоров`я.

З метою відновлення порушених прав, позивач неодноразово подавав рапорти на ім`я командира частини, але вони не реєструвались та письмової відповіді він не отримав.

Позивач зазначив, що 18.09.2020 року військова частина отримала поштою його рапорт на звільнення з військової служби, на який не було ніякої реакції.

Позивач вказав, що 01.10.2020 року він звернувся із заявою до Міністерства оборони України про сприяння вирішення його питання. 27.10.2020 року Кадровий центр Сухопутних військ Збройних Сил України підготував позивачу відповідь, в якій не враховано текст постанови слідчого і зазначено, що позивач з 15.03.2019 по 16.01.2020 являється самовільно залишившим частину, що протирічить висновкам, які зазначені в постанові слідчого ДБР. Крім того, вказана відповідь не містить інформації щодо подальших дій позивача.

Ухвалою від 11.01.2021 року визнано поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з даним позовом. Поновлено ОСОБА_1 строк для звернення до суду з даним позовом. Прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 29 січня 2021 року об 11:00 год.

Протокольною ухвалою від 25.02.2021 року суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою від 25.02.2021 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті на 18 березня 2021 року о 15 год. 00 хв.

Судове засідання, призначене на 18.03.2021 року на 15:00 год., відкладено на 13.04.2021 року на 10:00 год. у зв`язку з неявкою відповідача, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повістки.

Судове засідання, призначене на 13.04.2021 року на 10:00 год., відкладено на 17.05.2021 року на 14:30 год. через відсутність відомостей про належне повідомлення відповідача. Вручення судової повістки на 13.04.2021 року на 10.00 год. відповідачу було доручено позивачу за його згодою, однак останній розписку про отримання відповідачем судової повістки до суду не повернув.

У судове засідання, призначене на 17 травня 2021 року на 14:30 годину, з`явився позивач.

Відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чионм, про причини неявки суд не сповістив, тому суд ухвалив про розгляд справи за відсутності відповідача.

Під час судового розгляду справи позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Заслухавши вступне слово позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що 14.02.2017 року ОСОБА_1 уклав контракт з Міністерством оборони України в особі ТВО командира військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_2 про проходження громадянином України військової служби у Збройних Силах України на посадах рядового складу строком на три роки (а.с. 11-12).

Відповідно до наказу начальника Навчального центру (військова частина НОМЕР_2 ) від 14.02.2017 року № 20-РС ОСОБА_1 прийнято на військову службу за контрактом. Надалі, наказом командувача Сухопутних військ ЗС України № 56-РС від 21.03.2017 року солдата ОСОБА_1 призначено на посаду механіка-водія військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.03.2017 року № 68 позивача зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення, він вважається таким, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків з військової служби за посадою механіка-водія 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону частини. Вказані обставини щодо прийняття позивача на військову службу та її проходження підтверджуються постановою слідчого Третього слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, від 20.03.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000322, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України (а.с.18-20).

Як вбачається зі Свідоцтва про хворобу №164 від 28.01.2020 року, складеного госпітальною ВЛК терапевтичного профілю ВМКЦ Південного регіону, у квітні 2018 року у Військово-медичному клінічному центрі Південного регіону позивачу було вперше встановлено діагноз "бронхіальна астма легкого ступеня важкості". При стаціонарному лікуванні в ВМКЦ ПР встановлено діагноз "гіпертонічна хвороба 1 ст.". У березні 2019 при повторному лікуванні у відділенні пульмонології ВМКЦ ПР позивачу було встановлено діагноз "бронхіальна астма персистуючий перебіг середнього ступеня важкості". У липні 2019 року виконано оперативне лікування мікродискектомії. Перебував на обстеженні і лікуванні у ВМКЦ Західного регіону м.Львів з 01.03.2017 по 13.03.2017, у ВМКЦ Південного регіону з 05.04.2018 по 18.04.2018, з 01.03.2019 по 15.03.2019, з 29.07.2019 по 06.08.2019, з 17.01.2020 по теперішній час (28.01.2020). (а.с.15-16).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.06.2019 року №133 солдата ОСОБА_1 , механіка-водія 3 розвідувального відділення розвідувального взводу 2 механізованого батальйону, який самовільно залишив військову частину, увільнено від займаних посад та зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 (а.с. 8).

Наказом 28 окремої механізованої бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) від 10.03.2020 року №30-РС відповідно до ч.2 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» солдата ОСОБА_1 , механіка-водія розвідувального відділення розвідувального взводу механізованого батальйону НОМЕР_3 окремої механізованої бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України увільнено від займаної посади, призупинено військову службу, дію контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України з 04.10.2019 року (а.с. 9).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.03.2020 року №50 солдата ОСОБА_1 , механіка-водія розвідувального відділення розвідувального взводу 2 механізованого батальйону, який самовільно залишив військову частину 15.03.2019 року, увільненого від займаної посади, та якому призупинено військову службу, дію контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 10.03.2020 року №30-РС, призупинено строк військової служби, вислуги років для призначення пенсії та вислуги у військовому званні, виплату грошового забезпечення та здійснення продовольчого, речового забезпечення, виключено зі всіх видів забезпечення з 04.10.2019 року (а.с. 10).

Також судом встановлено, що постановою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві від 20.03.2020 року кримінальне провадження №0000322 від 04.10.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України, тобто через встановлення відсутності в діяннях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення (а.с. 18-20).

01.09.2020 року позивач звернувся до відповідача із рапортом про звільнення з військової служби за станом здоров`я, який отримано останнім 11.09.2020 року. До рапорту позивач додав копію Свідоцтва про хворобу № 164 від 28.01.2020, копію контракта та копію постанови про закриття кримінального провадження. вказані обставини підтверджуються копією рапорта, фіскальним чеком та поштовою накладною від 01.09.2020 року, поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення 11.09.2020 року (а.с. 21, 25).

Відповіді на вказаний рапорт позивач не отримав, що відповідач не спростував.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено та стосовно яких обвинувальні вироки суду набрали законної сили, підлягають звільненню з військової служби відповідно до пункту "г" частини другої, пункту "г" частини третьої, підпункту "д" пункту 1, підпункту "в" пункту 2 частини четвертої, підпунктів "е" пунктів 1 і 2, підпункту "в" пункту 3 частини п`ятої та підпункту "е" пункту 1, підпункту "д" пункту 2, підпункту "в" пункту 3 частини шостої статті 26 цього Закону, крім військовослужбовців, яким вироком суду визначено міру покарання у виді службового обмеження, арешту з відбуттям на гауптвахті або триманням у дисциплінарному батальйоні.

Військовослужбовці, яким призначено кримінальне покарання у вигляді штрафу, яких звільнено від кримінальної відповідальності на підставах, передбачених статтями 47, 48, 49 Кримінального кодексу України, а також яких звільнено від відбування покарання на підставі амністії, підлягають звільненню з військової служби відповідно до підпункту "ґ" пункту 1 частини четвертої, підпунктів "д" пунктів 1 та 2 частини п`ятої та підпункту "д" пункту 1, підпункту "ґ" пункту 2 частини шостої статті 26 цього Закону.

Для військовослужбовців, стосовно яких судом винесено виправдувальний вирок, що набрав законної сили, або стосовно яких закрито кримінальне провадження відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, військова служба та дія контракту продовжується. У такому разі строк призупинення військової служби зараховується до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, та поновлюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

За весь час необґрунтованого призупинення військової служби таким військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюються недоотримане продовольче, речове та інші види забезпечення.

Порядок призупинення та продовження військової служби визначається положеннями про проходження військової служби.

Як встановлено судом вище, постановою слідчого Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, від 20.03.2020 року кримінальне провадження №0000322 від 04.10.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України, тобто через встановлення відсутності в діяннях позивача складу кримінального правопорушення (а.с. 18-20).

З даної постанови вбачається, що у вказаному кримінальному провадженні досліджувалися обставини вчинення наступного кримінального правопорушення.

01.03.2019 солдата ОСОБА_1 направлено до військово-медичного центру Південного регіону в місті Одеса на лікування.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 3678 ОСОБА_1 перебував у пульмонологічному відділенні ВМКР ПР м. Одеси на стаціонарному лікуванні з 01.03.2019 по 15.03.2019 та отримав звільнення від фізичної та стройової підготовки на 1 (один) місяць.

15.03.2019 року ОСОБА_1 не з`явився вчасно з лікувального закладу на військову службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 та ухилявся від проходження військової служби по 28.07.2019.

У подальшому, солдат ОСОБА_1 , згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №11060 перебував у нейрохірургічному відділенні ВМКР ПР м, Одеса на стаціонарному лікуванні з 29.07.2019 по 06.08.2019 та останньому надано листок непрацездатності №656627 з 27.07.2019 по 06.08.2019.

07.08.2019 солдат ОСОБА_1 повторно не з`явився вчасно на військову службу до військової частини НОМЕР_1 та ухилявся від проходження військової служби по 16.01.2020.

Відповідно до постанови прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України №9-2-9 вих. 20/1 від 16.01.2020, солдата ОСОБА_1 направлено на проходження військово-лікарської комісії до ВМКЦ ГІР м. Одеса.

Відповідно до постанови ВЛК ВМКЦ ПР м. Одеса (свідоцтво про хворобу № 164) від 28.01.2020, солдата ОСОБА_1 визнано обмежено придатним до військової служби.

У постанові вказано, що об`єктивна сторона злочину, відповідальність за який визначено ч.4 ст.407 КК України, полягає в самовільному залишенні військовослужбовцем військової служби за контрактом без дозволу командира (начальника) розташування військової частини або місця служби, а також військової служби за контрактом без дозволу командира (начальника) розташування військової частини або місця служби, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад десять діб, вчиненого в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Таким чином, ОСОБА_1 суб`єктом злочину, передбаченого ч.4 ст.407, за обставин, встановлених у кримінальному провадженні №0000322, являтись не може.

Приймаючи до уваги викладене, у ході проведення повного та неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження та оцінки доказів у їх сукупності, досудовим розслідуванням даних, які б вказували на наявність в діянні ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, не встановлено, а можливості їх здобуття вичерпано, а тому кримінальне провадження №0000322 від 04.10.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України, тобто через встановлення відсутності в діяннях складу кримінального правопорушення.

З огляду на вищевикладене, суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що оскільки постановою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, від 20.03.2020 року кримінальне провадження №0000322 від 04.10.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України, тобто через встановлення відсутності в його діяннях складу кримінального правопорушення, в порушення ч.2 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» командир військової частини НОМЕР_1 не скасував видані ним оскаржувані накази, строк призупинення військової служби не зарахував до вислуги років для виплати позивачу надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, та не виплатив недоотримане грошове та не здійснив недоотримане продовольче, речове та інші види забезпечення за весь час необґрунтованого призупинення військової служби ОСОБА_1 .

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 25.06.2019 року №133, від 10.03.2020 року №30-РС та від 12.03.2020 року №50, в частині, що стосуються ОСОБА_1 ; та зобов`язання командира військової частини НОМЕР_1 строк призупинення військової служби зарахувати до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, за весь час необґрунтованого призупинення військової служби виплачується недоотримане грошове та здійснити недоотримане продовольче, речове та інші види забезпечення є обґрунтованими та підлягають задоволенню.?

При цьому, у задоволенні вимоги позивача про зобов`язання командира військової частини НОМЕР_1 направити ОСОБА_1 на військово-лікарську експертизу для встановлення причинного зв`язку захворювання з проходженням військової служби слід відмовити, оскільки в цій частині права позивача відповідачем порушені не були.

Зі Свідоцтва про хворобу позивача №164 вбачається, що 28.01.2020 року госпітальна військово-лікарська комісія терапевтичного профілю Військово-медичного клінічного центру Південного регіону за розпорядженням прокурора Військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України №9-2-9 вих. 20/1 від 16.01.2020 року провела медичний огляд позивача з метою визначення ступеня придатності до військової служби та зробила висновок про пов`язаність захворювань з проходженням військової служби та про обмежену придатність позивача до військової служби (а.с. 15-16).

Відповідно до пункту 22.12 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року № 402 (зі змінами), який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 р. за № 1109/15800, постанова ВЛК про ступінь придатності військовослужбовця до військової служби чинна протягом 12 місяців з моменту проведення медичного огляду.

Таким чином, на момент звернення позивача до відповідача з рапортом, до якого було додане вказане Свідоцтво № НОМЕР_4 , останнє було чинним, а тому підстави для повторного направлення позивача на військово-лікарську експертизу були відсутні. Після 28.01.2021 року позивач до відповідача з питання направлення його на військово-лікарську експертизу не звертався.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач не порушував права позивача в цій частині.

Тому дана вимога позивача є передчасною, та в її задоволенні слід відмовити.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 241-246, п.15.5 ч.1 розд. VII КАС України, суд,

ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати накази командира військової частини НОМЕР_1 від 25.06.2019 року №133, від 10.03.2020 року №30-РС та від 12.03.2020 року №50, в частині, що стосуються ОСОБА_1 .

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 строк призупинення військової служби зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, за весь час необґрунтованого призупинення військової служби виплатити недоотримане грошове та здійснити недоотримане продовольче, речове та інші види забезпечення.

У задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд з одночасною подачею копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 27 травня 2021 року.

Суддя В.В. Андрухів