Справа № 359/28/21
Суддя: Яковлєва Л. В.
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/359/56/2021
Справа № 359/28/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 травня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Русан А.М.,

розглянувши правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора першого батальйону другої роти патрульної поліції у м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області лейтенанта поліції Друзенка Віталія Борисовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, -

ВСТАНОВИВ:

04 січня 2021 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , згідно якого він просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН № 3540479 від 10.12.2020 року інспектора першого батальйону другої роти патрульної поліції у м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області лейтенанта поліції Друзенка Віталія Борисовича, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено штраф за вчинення адміністративного правопорушення в розмірі 425 гривень; провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити за п. 1 ст. 27 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що постановою серії ЕАН № 3540479 від 10.12.2020 року про адміністративне правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Позивач зазначає, що він не керував автомобілем без документів, інспектор не був очевидцем керування автомобілем і не зупиняв його під час керування. Згідно рапорту інспектора вбачається, що під час несення служби інспектори отримали виклик про порушення ПДР, і приїхавши на виклик через годину побачили позивача за кермом. Позивач зазначає, що він приїхав додому приблизно о 17-10- 17-20 год. та близько години вживав в автомобілі разом з товаришем алкогольні напої, після чого заснув. Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП є недоведеним і необґрунтованим, а складання постанови вчинено з порушенням норм закону.

Ухвалою суду від 11 січня 2021 року по справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику сторін). Відповідачам направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї додатків.

02 березня 2021 року на адресу суду від відповідача інспектора першого батальйону другої роти патрульної поліції у м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області лейтенанта поліції Друзенка В.Б. надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що згідно постанови, винесеної ним, інспектором першого батальйону другої роти патрульної поліції у м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області лейтенантом поліції Друзенком В.Б., 10 грудня 2020 року о 17-00 год. водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «FIAT REGATA» н.з. НОМЕР_1 не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, а також реєстраційних документів на транспортний засіб, чим порушив п. 2.1 Правил дорожнього руху і був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Причиною перевірки документів у ОСОБА_1 , який перебував в автомобілі «FIAT REGATA» н.з. НОМЕР_1 слугувала заява ОСОБА_2 на спецлінію «102», що 10.12.2020 року о 17-00 год. За адресою : м. Бориспіль, вул. Чайковського водій ТЗ синього кольору з н.з. НОМЕР_1 порушує ПДР та на даний час зупинився навпроти будинку № 24. Прибувши на місце о 17:35 год. За вказаною вище адресою, інспектори виявили транспортний засіб «FIAT REGATA» н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого сидів ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Даний факт підтверджується показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які були викликані на місце події. На вимогу поліцейського пред`явити документи ОСОБА_1 відмовився. Тому, відповідач вважає, що в нього були всі законні підстави для притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Постанову було прочитану вголос та надано на ознайомлення, проте позивач відмовився отримувати постанову. Твердження позивача, що екіпаж патрульної поліції прибув на місце події приблизно о 18-40 год . є неправдивим, оскільки вони прибули на виклик о 17-35 год., тому твердження позивача, що він приїхав додому приблизно о 17-10- 17-20 год. та близько години вживав в автомобілі разом з товаришем алкогольні напої також є неправдивими. Зважаючи на вказане, відповідач просив відмовити у задоволенні позову, оскільки старший лейтенант поліції, при складанні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, а постанова винесена з дотриманням правил чинного законодавства. Крім того до відзиву додано оптичний носій з відео файлами. Твердження позивача, викладені в позові, є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам. Кірм того, відповідач просив залишити позовну заяву без розгляду у зв`язку з пропущеним строк звернення до суду.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції,як вбачається з відмітки на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення - уповноваженою особою відповідача, ухвалу суду про призначення розгляду справи у спрощеному позовному провадженні отримано, однак у встановлений судом строк відзив на позов відповідачем направлено до суду не було. Як і не направлено на адресу суду заяв або заперечень проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні без виклику (повідомлення) сторін.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить наступного висновку.

Частиною 1 ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 ч.1 ст.20 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно ч. 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно статті 14 зазначеного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Судом встановлено, що 10 грудня 2020 року інспектором першого батальйону другої роти патрульної поліції у м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області лейтенантом поліції Друзенко В.Б., винесено постанову відносно водія автомобіля марки «FIAT REGATA» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАН № 3540479, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с. 5).

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно оскаржуваної постанови, 10 грудня 2020 року о 17-00 год. водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «FIAT REGATA» н.з. НОМЕР_1 не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, а також реєстраційних документів на транспортний засіб, чим порушив п. 2.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно ч. 1 ст. 126 КупАП визначено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 2.1. Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі : посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах - дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції; на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів - документацію відповідно до вимог спеціальних правил, що визначаються Європейською Угодою про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів (далі - спеціальні правила) (пункт змінено 11.11.2020); чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення); у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака «Водій з інвалідністю» - документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Відповідно п. 1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

З позовної заяви вбачається, що позивач не визнає свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення, оскільки стверджує, що він не керував автомобілем без документів, інспектор не був очевидцем керування автомобілем і не зупиняв його під час керування.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопору-шення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування право мір-ності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмови-ми, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно п. 2 розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07 листопада 2015 року за № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, в тому числі, статтею 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналізуючи положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної категорії справ відповідачу належить довести правомірність своїх дій або бездіяльності.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У відповідності до ст. 8 Загальної декларації прав людини кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Відповідач не надав суду жодних доказів того, що позивач, саме під час керування транспортним засобом, допустив вищевказане адміністративне правопорушення, тоді як на нього законом покладено обов`язок доказування вини позивача у скоєні правопорушення.

Наданий до відзиву оптичний носій з відео файлами не містить доказів вчинення позивачем оспорюваного правопорушення, а лише містить фрагменти, згідно яких ОСОБА_1 сидить в своєму автомобілі із виключеним двигуном, та спілкування патрульного з позивачем в процесі якого складено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відтак, в даному випадку поліцейським не надано суду фото чи відео докази самого вчинення позивачем порушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, та не доведено, що взагалі існував склад правопорушення.

Судом також встановлено, що постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 січня 2021 року провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Слід зазначити, що відповідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. А питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Оскільки в ме жах даного провадження не існує жодних доказів, як то фотографій чи відеозапису, на яких зафіксована подія вчинення позивачем адміністратив-ного правопорушення чи обставин, що її обумовили, то і підстав вважати доведеною позицію апелянта також немає.

Резюмуючи викладене, суд зазначає, що відповідачем не надано будь-яких доказів, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, на виконання вимог чинного законодавства, зокрема, вищезазначених правових положень та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року, в матеріалах справи не міститься жодного належного та допустимого доказу вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП.

Висновки поліцейського Друзенко В.Б. про порушення ОСОБА_1 п. 2.1 ПДР не можуть ґрунтуватися на припущеннях чи суб`єктивному висновку посадової особи, а повинні доказуватись як факт і підтверджуватись в передбачений законодавством спосіб.

Відповідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

В даному випадку, поліцейським Друзенко В.Б. як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність своїх дій та не надано обґрунтованих доводів щодо притягнення до адміністративної відповідальності позивача, відповідно норм чинного законодавства.

Таким чином, суд приходить висновку, що оскаржувана постанова серії ЕАН № 3540479 від 10.12.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є незаконною та підлягає скасуванню.

Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного суду України від 02 листопада 2004 року N15-рп/2004 суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Вказані обставини та наведені у сукупності факти свідчать про наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено вичерпний перелік рішень які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, суд вважає за можливе позов задовольнити, скасувати постанову серії ЕАН № 3540479 від 10.12.2020 року, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 122, 222, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ :

Позову заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора першого батальйону другої роти патрульної поліції у м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області лейтенанта поліції Друзенка Віталія Борисовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН № 3540479 від 10.12.2020 року інспектора першого батальйону другої роти патрульної поліції у м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області лейтенанта поліції Друзенка Віталія Борисовича, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено штраф за вчинення адміністративного правопорушення в розмірі 425 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити за п. 1 ст. 27 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд Бориспільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Яковлєва Л.В.