Справа № 360/1890/21
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2021-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

28 травня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1890/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання неправомірними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі - відповідач), в якому позивач просив суд:

-визнати неправомірними дії Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо не зарахування до загального стажу період роботи в ТОВ «Сєвєрогазмонтаж» з 01.11.2003 по 30.06.2004, з 01.05.2005 по 30.06.2005, з 01.09.2005 по 31.03.2006, з 06.03.2008 по 08.09.2008, з 19.12.2008 по 10.02.2009, з 15.04.2009 по 17.07.2009, з 13.08.2009 по 30.09.2009 з 22.06.2010 по 23.07.2010, з 14.09.2010 по 29.03.2011, з 14.07.2011 по 01.01.2012 з 22.06.2012 по 05.07.2012, з 02.07.2014 по 29.05.2015, за період роботи в ТОВ «Заполярпромгражданстрой» з 28.05.2013 по 22.04.2014 та за період роботи в ТОВ «Новострой» за березень - червень 2013 року, як особі, що працювала в районах Крайньої Півночі;

-зобов`язати Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області зарахувати період роботи з 01.11.2003 по 30.06.2004 з 01.05.2005 по 30.06.2005, з 01.09.2005 по 31.03.2006, з 06.03.2008 по 08.09.2008, з 19.12.2008 по 10.02.2009, з 15.04.2009 по 17.07.2009, з 13.08.2009 по 30.09.2009, з 22.06.2010 по 23.07.2010, з 14.09.2010 по 29.03.2011, з 14.07.2011 по 01.01.2012 з 22.06.2012 по 05.07.2012, з 02.07.2014 по 29.05.2015, за період роботи в ТОВ «Заполярпромгражданстрой» з 28.05.2013 по 22.04.2014 та за період роботи в ТОВ «Новострой» за березень - червень 2013 року, та провести нарахування пенсії за віком з 06 грудня 2020 року (а.с.1-4).

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в період з 01.09.1977 по 29.05.2015 має непреривний трудовий стаж. Загальний трудовий стаж склав більше 30 років. Позивач зазначив, що працював вахтенним методом в районах Крайньої Півночі, де загальний стаж склав 11 років 04 місяці 18 днів. Перед виповненням позивачу 60 років, 02.12.2020 останній звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком, та окрім трудової книжки надав підтверджуючі довідки про свій трудовий стаж та заробітну плату. Рішенням №8/031/08 від 11 березня 2020 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії у відповідності до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідач зазначив, що позивачу зараховано стаж 24 роки 11 місяців 28 днів, а для нарахування пенсії за віком починаючи з 01.01.2018 право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності трудового стажу: з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років. В разі відсутності страхового стажу право на пенсію за віком мають особи після досягнення віку 63 роки. В повідомленні зазначено, що до трудового стажу не зараховано період праці в районах Крайньої Півночі, так як в довідках про заробітну плату №881/02 від 03.12.2015 видану ТОВ «Сєвєрогазмонтаж» (Росія), №04-11/2015 від 26.11.2015, ТОВ «Новострой»(Росія), №882/02 від 03.12.2015 видану ТОВ «Сєвєргазмонтаж» (Росія), №1445 від 17.06.2014 видану ТОВ «Заполярпромгражданстрой» (Росія) відсутні відомості про сплату страхових внесків (не зарахований стаж складає 11 років 4 місяці 18 днів). Відмовляючи в призначенні пенсії відповідач посилається на приписи Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних держава у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, пенсійне забезпечення громадян держав учасниць Угоди здійснюється за нормами законодавства держави, де вони проживають. Зарахування до страхового стажу з 01.01.2004 періодів роботи на території держава учасниць СНД, у тому числі періодів роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, та врахування заробітної плати за періоди роботи на території держав учасниць СНД, необхідно здійснювати за умови підтвердження сплати страхових внесків до відповідних фондів держав учасниць СНД на території яких проводилась трудова діяльність. Відповідач також зазначив, що оскільки відсутні відомості про сплату страхових внесків за період роботи позивача в ТОВ «Сєвєрогазмонтаж» з 01.11.2003 по 30.06.2004, з 01.05.2005 по 30.06.2005, з 01.09.2005 по 31.03.2006, з 06.03.2008 по 08.09.2008, з 19.12.2008 по 10.02.2009, з 15.04.2009 по 17.07.2009, з 13.08.2009 по 30.09.2009 з 22.06.2010 по 23.07.2010, з 14.09 2010 по 29.03.2011 з 14.07.2011 по 01.01.2012, з 22.06.2012 по 05.07.2012, з 02.07.2014 по 29.052015, та за період роботи в ТОВ «Заполярпромгражданстрой» з 28.05.2013 по 22.04.2014, та за період роботи в ТОВ «Новострой» за березень - червень 2013 року, вказаний період не зараховується до страхового стажу. Позивач вважає, що відповідачем невірно зарахований загальний стаж роботи та невірно відповідачем трактуються норми Угоди, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

22.04.2021 від представника відповідача до відділу діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) суду за вхідним реєстраційний номером 14624/2021 надійшов відзив на позовну заяву від 20.04.2021 №1237-0106-7/2653, відповідно до якого вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить суд відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі (а.с.76-80).

В обґрунтування відзиву зазначив, що 02.03.2021 позивач звернувся до управління із заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та до заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 додав відповідні документи. Розглянувши вказані документи, відповідач зазначив, що згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії за віком мають чоловіки, які народилися в період з 01 січня 1960 року по 31 грудня 1960 року після досягнення 60 років з 01.01.2020 по 31.12.2020 за наявності страхового стажу не менше 27 років.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж обчислюється територіальним органом Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цього Закону.

Згідно Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав (далі СНД) у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць Угоди здійснюється за нормами законодавства держави, на якій вони проживають.

Зарахування до страхового стажу з 1 січня 2004 року періодів роботи на території держав-учасниць СНД, у тому числі періодів роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, та врахування заробітної плати за періоди роботи на території держав-учасниць СНД, необхідно здійснювати за умови підтвердження сплати страхових внесків до відповідних фондів держав-учасниць СНД, на території яких проводилась трудова діяльність.

В довідках про заробітну плату №881/02 від 03.12.2015, видану ТОВ «Сєвєргазмонтаж» (Росія); №04-11/2015 від 26.11.2015, видану ТОВ «Новострой» (Росія); №1445 від 17.06.2014, видану ТОВ «Заполярпромгражданстрой» (Росія»); №882/02 від 03.12.2015, видану ТОВ «Сєвєргазмонтаж» (Росія), відсутні відомості про сплату страхових внесків. Оскільки відсутні відомості про сплату страхових внесків за період роботи в ТОВ «Сєвєргазмонтаж» з 01.11.2003 по 30.06.2004, з 01.05.2005 по 30.06.2005, з 01.09.2005 по 31.03.2006, з 06.03.2008 по 08.09.2008, з 19.12.2008 по 10.02.2009, з 15.04.2009 по 17.07.2009, з 13.08.2009 по 30.09.2009, з 22.06.2010 по 23.07.2010, з 14.09.2010 29.03.2011, з 14.07.2011 по 01.01.2012, з 22.06.2012 по 05.07.2012, з 02.07.2014 по 29.05.2015; за період роботи в ТОВ «Заполярпромгражданстрой» з 28.05.2013 по 22.04.2014; за період роботи в ТОВ «Новострой» за березень-червень 2013 року, вказані періоди не зараховується до страхового стажу. У зв`язку з цим Білокуракинським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області направлено запити №178/021-08 від 09.03.2021 до УПФРФ в м. Новий Уренгой та №179/021-08 від 09.03.2021 до УПФРФ в м. Горно-Алтайськ щодо надання довідок про сплату страхових внесків до ПФРФ, та про надання акта зустрічної перевірки довідок про заробітну плату за вищезазначений період. Враховуючи вищевикладене та згідно наданих документів та індивідуальних відомостей на застраховану особу, страховий стаж ОСОБА_1 на дату звернення складає 24 роки 11 місяців та 28 днів, якого не достатньо для призначення пенсії за віком. Таким чином, призначити пенсію за віком не має можливості, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Враховуючи вищевикладене, рішенням управління № 83 від 03.03.2021 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу відповідно статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". На підставі викладеного, відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

27.05.2021 відповідач надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що станом на 27.05.2021 відповіді до управління від УПФРФ в м. Новий Уренгой та УПФРФ в м. Горно-Алтайськ не надходило (а.с.139).

Судом по справі вчинено такі процесуальні дії:

-ухвалою суду від 09.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.31-32).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 03.06.2002 Білокуракинським РВУМВС України в Луганській області, ідентифікаційний код НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с.6-7,8).

02.03.2021 позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії, яку зареєстровано за №224 (а.с.83,86).

До заяви позивач долучив:

-трудову книжку НОМЕР_3 видану 16.09.1980;

-диплом НОМЕР_4 виданий 29.04.1980 Куп`янським автотранспортним технікумом Мінавтотрансу УРСР;

-військовий квиток НОМЕР_5 від 13.11.1980;

-довідку про заробітну плату №881/02 від 03.12.2015 видану ТОВ «Сєвєргазмонтаж» (Росія);

-довідку про заробітну плату №04-11/2015 від 26.11.2015 видану ТОВ «Ново строй» (Росія);

-довідку про періоди роботи та заробітну плату №1445 від 17.06.2014 видану ТОВ «Заполярпромгражданстрой» (Росія);

-довідку про заробітну плату №882/02 від 03.12.2015 видану ТОВ «Сєвєргазмонтаж» (Росія);

-архівну довідку №485 від 21.04.2020 видану КУ «Трудовий архів Білокуракинського району»;

-історичну довідку на Білокуракинське виробничо-комерційне товариство «Агротехсервіс» №487 від 21.04.2020 видану КУ «Трудовий архів Білокуракинського району»;

-історичну довідку на №486 від 21.04.2020 видану КУ «Трудовий архів Білокуракинського району»;

-архівну довідку №483 від 21.04.2020 видану КУ «Трудовий архів Білокуракинського району»;

-архівну довідку №484 від 21.04.2020 видану КУ «Трудовий архів Білокуракинського району».

Рішенням № 83 від 03.03.2021 відповідач відмовив у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.9-10).

Зі змісту рішення від 11.03.2021 №8/031-08 вбачається, що в довідках про заробітну плату №881/02 від 03.12.2015, видану ТОВ «Сєвєргазмонтаж» (Росія); №04-11/2015 від 26.11.2015, видану ТОВ «Новострой» (Росія); №1445 від 17.06.2014, видану ТОВ «Заполярпромгражданстрой» (Росія»); №882/02 від 03.12.2015, видану ТОВ «Сєвєргазмонтаж» (Росія), відсутні відомості про сплату страхових внесків. Оскільки відсутні відомості про сплату страхових внесків за період роботи в ТОВ «Сєвєргазмонтаж» з 01.11.2003 по 30.06.2004, з 01.05.2005 по 30.06.2005, з 01.09.2005 по 31.03.2006, з 06.03.2008 по 08.09.2008, з 19.12.2008 по 10.02.2009, з 15.04.2009 по 17.07.2009, з 13.08.2009 по 30.09.2009, з 22.06.2010 по 23.07.2010, з 14.09.2010 по 29.03.2011, з 14.07.2011 по 01.01.2012, з 22.06.2012 по 05.07.2012, з 02.07.2014 по 29.05.2015; за період роботи в ТОВ «Заполярпромгражданстрой» з 28.05.2013 по 22.04.2014; за період роботи в ТОВ «Новострой» за березень-червень 2013 року, вказані періоди не зараховані відповідачем до страхового стажу. Згідно наданих документів та індивідуальних відомостей на застраховану особу, страховий стаж позивача на дату звернення складає 24 роки 11 місяців та 28 днів, якого не достатньо для призначення пенсії за віком.

Відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_3 від 16.09.1980 судом встановлено, що в межах спірних правовідносин вона містить наступі записи про роботу ОСОБА_1 :

-з 01.11.2003 по 30.06.2004, з 01.05.2005 по 30.06.2005, з 01.09.2005 по 31.03.2006, з 06.03.2008 по 08.09.2008, з 19.12.2008 по 10.02.2009, з 15.04.2009 по 17.07.2009, з 13.08.2009 по 30.09.2009, з 22.06.2010 по 23.07.2010, з 14.09.2010 по 29.03.2011, з 14.07.2011 по 01.01.2012, з 22.06.2012 по 05.07.2012 в ТОВ «Сєвєргазмонтаж» (а.с.11-17).

Відповідно до записів у вкладиші до трудової книжці серії НОМЕР_6 від 28.05.2013 судом встановлено, що в межах спірних правовідносин вона містить наступні записи про роботу ОСОБА_1 :

-з 02.07.2014 по 29.05.2015 в ТОВ «Сєвєргазмонтаж» (а.с.19);

-з 28.05.2013 по 22.04.2014 період роботи в ТОВ «Заполярпромгражданстрой» (а.с.18-19).

Записів про роботу позивача з березня по червень 2013 року в ТОВ «Новострой» трудова книжка позивача не містить.

З цього приводу надана довідка від 26.11.2015 вих.№04-11/2015, з якої вбачається, що позивач у період з березня по червень 2013 року отримував заробітну плату в ТОВ «Новострой» (а.с.125).

Згідно відомостей з ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії, у ОСОБА_1 відсутнє право на пенсію, страховий стаж складає 24 роки 11 місяців 28 днів (а.с.20).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовані вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до основних положень Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, членами якої є Україна та Російська Федерація, Уряди держав-учасниць цієї Угоди, керуючись статтями 2, 4 Угоди про створення Співдружності Незалежних Держав, виходячи з необхідності захисту прав громадян в області пенсійного забезпечення, усвідомлюючи, що кожна держава-учасниця Співдружності повинна нести безпосередню відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, визнаючи, що держави-учасниці Співдружності мають зобов`язання щодо непрацездатних осіб, які придбали право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди, визнаючи необхідність неухильного дотримання зобов`язань за міжнародними угодами, укладеними СРСР по питань пенсійного забезпечення.

Статтею 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року визначено, що пенсійне забезпечення громадян держав-учасників цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 4 Угоди передбачено, що Держави-учасниці Угоди проводять політику гармонізації законодавства про пенсійне забезпечення.

Відповідно до частини другої статті 6 Угоди для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсій на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цієї Угоди.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України підлягають сумлінному дотриманню Україною відповідно до норм міжнародного права.

Зі змісту наведених норм судом встановлено, що пенсія призначається за нормами законодавства країни, де проживає особа, а стаж, набутий на території однієї із зазначених в Угоді держав, зараховується до страхового (пільгового) стажу у разі, якщо такий стаж взаємно визначений Сторонами.

Відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. […].

Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Статтею 44 Закону № 1058-IV визначено, що:

- заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (частина перша);

- заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (частина друга);

- органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Як встановлено частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV, яка визначає умови призначення пенсії за віком, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

Згідно абзацу 2 частини 4 статті 26 Закону № 1058-IV, наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Статтею 62 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів про призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Згідно з абзацами першим, третім пункту 4.1 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Пунктом 4.2 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 встановлено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (абзац перший пункту 4.3 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).

Згідно з абзацом першим пункту 4.7 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

При цьому в періоди, які не зараховані відповідачем до стажу позивача, ОСОБА_2 працював в Російській Федерації.

З аналізу вказаних положень вбачається, що відповідно до Закону №1058 зарахування до страхового стажу з 01.01.2004 відповідних періодів роботи на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав (далі - Держави СНД), можливо здійснити при підтвердженні сплати страхових внесків (зборів) до відповідного фонду Держави СНД, на території якої проводилась трудова діяльність, або за умови сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України. При цьому, до 01.01.2004 страховий стаж особи, згідно положень Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку №637, підтверджується відомостями трудової книжки, архівних довідок, тощо.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.

При цьому, оцінка рішенню відповідача на відповідність критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, надається судом виключно виходячи зі змісту такого рішення.

Надаючи оцінку відповідності рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії критеріям, визначеним статтею 2 КАС України, суд виходить з наступного.

Відмовляючи у призначенні позивачу пенсії, відповідач виходив з того, що в нього недостатньо страхового стажу, а періоди роботи в ТОВ «Сєвєргазмонтаж» з 01.11.2003 по 30.06.2004, з 01.05.2005 по 30.06.2005, з 01.09.2005 по 31.03.2006, з 06.03.2008 по 08.09.2008, з 19.12.2008 по 10.02.2009, з 15.04.2009 по 17.07.2009, з 13.08.2009 по 30.09.2009, з 22.06.2010 по 23.07.2010, з 14.09.2010 по 29.03.2011, з 14.07.2011 по 01.01.2012, з 22.06.2012 по 05.07.2012, з 02.07.2014 по 29.05.2015; в ТОВ «Заполярпромгражданстрой» з 28.05.2013 по 22.04.2014; в ТОВ «Новострой» за березень-червень 2013 року зарахувати до страхового стажу неможливо у зв`язку з відсутністю в довідках, наданих вказаними підприємствами, відомостей про сплату страхових внесків.

Як вже зазначав суд раніше в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 від 16.09.1980 в межах спірних правовідносин наявні наступі записи про роботу ОСОБА_1 : з 01.11.2003 по 30.06.2004, з 01.05.2005 по 30.06.2005, з 01.09.2005 по 31.03.2006, з 06.03.2008 по 08.09.2008, з 19.12.2008 по 10.02.2009, з 15.04.2009 по 17.07.2009, з 13.08.2009 по 30.09.2009, з 22.06.2010 по 23.07.2010, з 14.09.2010 по 29.03.2011, з 14.07.2011 по 01.01.2012, з 22.06.2012 по 05.07.2012 в ТОВ «Сєвєргазмонтаж» (а.с.11-17).

Відповідно до записів у вкладиші до трудової книжці серії НОМЕР_6 від 28.05.2013 в межах спірних правовідносин наявні наступі записи про роботу ОСОБА_1 : з 02.07.2014 по 29.05.2015 в ТОВ «Сєвєргазмонтаж» (а.с.19); з 28.05.2013 по 22.04.2014 період роботи в ТОВ «Заполярпромгражданстрой» (а.с.18-19).

Такі записи засвідчені чітким відтиском печатки вказаних підприємств та не містять ні виправлень/підтирань, ні інших застережень, які б давали підстави сумніватись у їх правдивості.

Додатково спірні періоди роботи позивача підтверджено довідками ТОВ «Заполярпромгражданстрой» від 17.06.2014 №1445 ОСОБА_1 (а.с.124), ТОВ «Сєвєргазмонтаж» від 03.12.2015 №882/02, №881/02 (а.с.127,131).

При цьому дійсно у вказаних довідках відсутні відомості щодо сплати підприємствами страхових внесків.

Як зазначив ЄСПЛ у справі Andrejeva v. Latvia (п.77 рішення Великої палати ЄСПЛ від 18.02.2009), стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції не накладає ніяких обмежень на свободу держави, що ратифікувала Конвенцію, приймати рішення про те, чи створювати якусь схему соціального забезпечення, або обирати тип або розмір виплат, які надаються відповідно до будь-якої такої схеми. Однак, якщо в державі існують чинні законодавчі норми, що передбачають такі виплати на основі права на соціальну підтримку незалежно від того, чи обумовлені вони попередньою сплатою внесків, ці норми слід вважати такими, що створюють майновий інтерес, що потрапляє в сферу дії статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції для осіб, що відповідають пропонованим до благоотримувачів вимогам.

У справі «Будченко проти України» (рішення від 24 квітня 2014 року, заява № 38677/06) ЄСПЛ також зазначив, що якщо у Договірній державі є чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам.

Отже, враховуючи те, що майновий інтерес позивача ґрунтується на положеннях чинного законодавства, зокрема, Закону № 1058, стандарти ЄСПЛ можуть і повинні бути застосовані до цього випадку.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п. 53 рішення у справі Ковач проти України, п. 59 рішення у справі Мельниченко проти України, п. 50 рішення у справі Чуйкіна проти України тощо). Суд повинен оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними, тобто людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав навіть теоретично. Більше того, відповідно до ст. 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою.

Аналізуючи наведені положення законодавства, суд зазначає, що відсутність у довідках, виданих роботодавцем, відомостей про сплату страхових внесків, не спростовує наявність у позивача стажу, який за нормами Закону №1058 можливо зарахувати до страхового стажу.

При цьому відповідач відповідно до положень пункту 4.2. Порядку № 22-1 як орган, що призначає пенсію, маючи в розпорядженні відомості про відсутність інформації про сплату підприємствами-роботодавцями страхових внесків, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством.

Як свідчать розписка - повідомлення відповідач жодних додаткових документів позивачу надати не пропонував (а.с.86-87).

Окрім того, запити до УПФРФ в м. Новий Уренгой та УПФРФ в м. Горно-Алтайськ стосовно сплати страхових внесків підприємствами-роботодавцями відповідач здійснив вже після винесення рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу (а.с.118,119).

Суд враховує те, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх документів, дійшов висновку про те, що не здійснивши повного розгляду всіх документів та не сприявши у витребуванні необхідних документів, відповідач передчасно прийняв рішення про відмову позивачу в призначенні пенсії.

Відповідачу слід вжити всіх заходів для отримання документів стосовно сплати страхових внесків підприємствами-роботодавцями як від позивача, так і від уповноважених на те органів Російської Федерації і, в залежності від зібраних документів з цього приводу, прийняти рішення у відповідності до вимог частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV.

Окрім того, суд звертає увагу, що у періоди, які відповідач не зарахував до страхового стажу позивача увійшов і період до 01.01.2004 (в ТОВ «Сєвєргазмонтаж» з 01.11.2003 по 31.12.2003). З яких підстав не зарахований даний період роботи позивача, відповідач в рішенні не вказав.

Позивач у позові просив суд визнати дії відповідача неправомірними щодо незарахування до страхового стажу вказаних періодів його роботи, однак судом встановлено, що фактично порушення прав позивача відбулося внаслідок прийняття відповідачем рішення №83 від 03.03.2021 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №83 від 03.03.2021

про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

-зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.03.2021 про призначення пенсії за віком та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Решта позовних вимог задоволенню не підлягає з підстав неможливості перебирання судом дискреційних повноважень органу Пенсійного фонду України.

Також суд зауважує, що обрання такого способу захисту порушеного права позивача узгоджується з практикою Європейського суду, з якої слідує таке: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Статтею 58 Закону № 1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

На підставі викладеного позовні вимоги належать до часткового задоволення.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 908,00 грн (а.с.5).

Як вже вище вказано, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню внаслідок обрання позивачем неналежного способу захисту порушеного права.

При цьому предметом спору у даній справі є відмова відповідача призначити позивачу пенсію за віком та зобов`язання органу Пенсійного фонду України відновити порушене право.

Відповідно, обрання неналежного способу захисту порушених прав фактично не змінює тієї обставини, що вимоги позивача є правомірними.

З огляду на те, що судом встановлено порушення відповідачем права позивача на отримання пенсії як складової частини права на соціальний захист, внаслідок чого позовні вимоги фактично підлягають задоволенню, лише з корегуванням обраного позивачем способу судового захисту, суд присуджує позивачу понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295, п.15.5 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання неправомірними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 03 березня 2021 року №83 «Про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсій за віком згідно п.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV».

Зобов`язати Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області (92200, Луганська область, Білокуракинський район, смт.Білокуракине, вул.Історична, буд.81, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) від 02.03.2021, зареєстровану за № 224, про призначення пенсії за віком згідно частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV та прийняти рішення з урахуванням висновків, викладених у судовому рішенні.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської (92200, Луганська область, Білокуракинський район, смт.Білокуракине, вул.Історична, буд.81, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Басова