Справа № 320/914/21
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2021-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2021 року м.Київ №320/914/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Клінінг сервіс Україна" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Клінінг сервіс Україна" з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області , у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Київській області щодо складання та внесення до інформаційних баз даних ДПС (ІС «Податковий блок», Архів електронної звітності (ЄРПН); підсистема 2.19 АС «Аудит» та ін.) Узагальненої податкової інформації щодо ТОВ "Клінінг сервіс Україна" () за звітний період 01.01.2019 по 30.09.2020 року з питань проведення фінансово-господарських операцій з постачальниками й правомірності складання і реєстрації в ЄРПН податкових накладних, виписаних в адресу усіх контрагентів, а також при визначенні сум податкових зобов`язань та податкового кредиту за період з 01.01.2019 по 30.09.2020 року" № 4150/7/10-36- 04-13 від 01.10.2020;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області вилучити з інформаційних баз даних ДПС (ІС «Податковий блок», Архів електронної звітності (ЄРПН); підсистема 2.19 АС «Аудит» та ін.) Узагальнену податкову інформацію щодо ТОВ "Клінінг сервіс Україна" () за звітний період 01.01.2019 по 30.09.2020 року з питань проведення фінансово-господарських операцій з постачальниками й правомірності складання і реєстрації в ЄРПН податкових накладних, виписаних в адресу усіх контрагентів, а також при визначенні сум податкових зобов`язань та податкового кредиту за період з 01.01.2019 по 30.09.2020 року" № 4150/7/10-36-04-13 від 01.10.2020.

В обґрунтування адміністративного позову зазначено, що дії контролюючого органу щодо складення, реєстрації та внесення до інформаційних баз даних ДПС узагальненої податкової інформації № 4150/7/10-36-04-13 від 01.10.2020 щодо ТОВ "Клінінг сервіс Україна" () за звітний період 01.01.2019 по 30.09.2020 з питань проведення фінансово- господарських операцій з постачальниками й правомірності складання і реєстрації в ЄРПН податкових накладних, виписаних в адресу усіх контрагентів, а також при визначенні сум податкових зобов`язань та податкового кредиту за період з 01.01.2019 по 30.09.2020, є протиправними, оскільки збирання, опрацювання та оприлюднення податкової інформації щодо протиправності дій платника податків можливо лише за результатами проведеної перевірки та з підстав, визначених главою 8 Податкового кодексу України. З огляду на вищевикладене, внесення відповідачем до інформаційних баз ДПС недостовірної, необґрунтованої податкової інформації про позивача спричиняє правові наслідки для підприємства у вигляді змін у структурі податкових зобов`язань платника податків в (інформаційних системах (базах) ДПС, що, в свою чергу, свідчить про наявність матеріально-правового інтересу у тому, щоб дані у інформаційних базах відповідача правильно відображали фактичний стан зобов`язань підприємства та платежів до бюджету.

Позивач стверджує, що узагальнена податкова інформація № 4150/7/10-36-04-13 від 01.10.2020 щодо ТОВ "Клінінг сервіс Україна" за звітній період декларування ПДВ 01.01.2019 по 30.09.2020 не відповідає дійсності, є необґрунтованою, так як при її складанні відповідач не досліджував первинних документів позивача за спірний період, а тому, у відповідача відсутні підстави стверджувати про безтоварність господарських операцій на підставі дослідження самих лише податкових декларацій та інформації з баз даних ДФС.

Таким чином позивач вважає, оскільки оскаржувана інформація отримана із порушенням вимог Податкового кодексу України, дії відповідача щодо складання узагальненої податкової інформації є протиправними та позовні вимоги в частині виключити із інформаційних баз ДФС узагальнену податкову інформацію є законними та обґрунтованими.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.03.2021 відкрито провадження в даній адміністративній справі, визначено, що справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Відповідач правом на подання відзиву, передбаченим ст. 162 КАС України, не скористався.

Позивачем 21.05.2021 надано суду додаткові пояснення по справі, в яких стверджує, що перевірка позивача не проводилася, однак узагальнена податкова інформація містить в собі висновки про порушення ТОВ "Клінінг сервіс Україна" вимог податкового законодавства, що не передбачено нормами ПК України.

Дослідивши матеріали, справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.

ТОВ "Клінінг сервіс Україна" () є юридичною особою згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видами діяльності за КВЕД є:

-81.22 Інша діяльність із прибирання будинків і промислових об`єктів (основний);

- 46.44 Оптова торгівля фарфором, скляним посудом і засобами для чищення;

- 46.49 Оптова торгівля іншимими товарами господарського призначення;

- 77.33 Надання в оренду офісних машин і устатковання. у тому числі комп`ютери;

- 81.21 Загальне прибирання будинків;

- 81.29 Інші види діяльності із прибирання;

- 97.00 Діяльність домашніх господарств як роботодавців для домашньої прислуги;

- 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами;

- 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля;

- 47.30 Роздрібна торгівля пальним;

- 47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах;

- 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами;

- 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту;

- 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування;

- 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки;

- 38.32 Відновлення відсортованих відходів.

Позивачем було отримано узагальнену податкову інформацію щодо ТОВ"Клінінг сервіс Україна" () за звітний період 01.01.2019 по 30.09.2020 з питань проведення фінансово-господарських операцій з постачальниками й правомірності складання і реєстрації в ЄРПН податкових накладних, виписаних в адресу усіх контрагентів, а також при визначенні сум податкових зобов`язань та податкового кредиту за період з 01.01.2019 по 30.09.2020, яка зареєстрована в ГУ ДПС у Київській області за № 4150/7/10-36-04-13 від 01.10.2020.

У вступній частині узагальненої податкової інформації зазначено, що вона є результатом опрацювання, відповідно до п.74.1 ст.74 Податкового кодексу України. податкової інформації, зібраної згідно зі статтями 72, 73 Податкового кодексу України, в тому числі, яка зберігається в інформаційних базах контролюючих органів (ІС «Податковий блок», Архів електронної звітності (ЄРПН); підсистема 2.19 АС «Аудит» та ін).

Узагальнена податкова інформація містить посилання на запити від 01.04.2019 №11532/10/10-36-52-04, від 01.07.2020 №21060/10/10-36-52004, від 16.07.2020 №22325/10/10-36-52-04, від 31.07.2020 №23825/10/10-36-04-01 про надання інформації, які направлено засобом поштового зв`язку, але не вручено у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Зазначений висновок узагальненої податкової інформації зроблений з посиланням на: наявність трудових ресурсів в охоплених податковою інформацією періодах (п.3.1); аналіз можливості виконання оформлених господарських операції з придбання (виробництва)/продажу ідентифікованих товарів/послуг наявним трудовим ресурсам (п.3.1.1); інформацію про основні засоби, об`єкти оподаткування, земельні ділянки (п.3.2); аналіз можливості виконання оформлених господарських операцій з придбання (виробництва)/ продажу ідентифікованих товарів/послуг із використанням основних засобів, об`єктів оподаткування, земельних ділянок (п.3.2.5); інформацію оперативних підрозділів ДФС, інших правоохоронних органів (п.3.3); податкова інформація, одержана на запит про надання інформації (п.3.4.3); аналізу реальності господарських операцій (розділ 5).

Проаналізувавши отриману інформацію, відповідачем зроблено висновок про нереальність господарських операції з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період січень - грудень 2019 року, січень - вересень 2020 року.

В п.6.1 розділу VI узагальненої податкової інформації зазначено, що за звітні періоди з 01.07.2019 по 29.02.2019 встановлено неправомірне складання податкових накладних на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних на порушення норм п.п. "а"/"б" п. 185.1 ст.185 п. 187, абзаців перших пп.201.І. п. 201.7, п. 201.10 ст. 201 Кодексу, перелік яких наведено у п.п. 5.1.2 п.5.1 цієї узагальненої податкової інформації.

Узагальнена податкова інформація щодо ТОВ "Клінінг сервіс Україна" за звітний період з 01.01.2019 по 30.09.2020 з питань проведення операцій постачання на адресу ряду підприємств була внесена до інформаційних баз даних ДПС.

На думку позивача, відображені у вказаній узагальненій податковій інформації відомості є недостовірними і контролюючим органом порушено встановлені ПК України вимоги щодо збору такої інформації та її відображення у інформаційних базах, у зв`язку з чим Товариство звернулось до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 14.1.171 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що податкова інформація вживається у значенні, визначеному Законом України «Про інформацію».

Згідно ст. 16 Закону України «Про інформацію», податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Правовий режим податкової інформації визначається Податковим кодексом України та іншими законами України.

У пункті 61.1 статті 61 ПК України визначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Підпунктом 62.1.3 пункту 6.1 статті 62 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 ПК України).

Відповідно до ст.71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з приписами пр. 72.1.1 п.72.1 ст.72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

За правилами п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.86.1 ст.86 ПК України результати перевірок оформляються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності), у разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

За приписами ст. 74 Податкового кодексу України, податкова інформація зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючими органами.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Отже, підставами для внесення змін до облікових даних платників податків можуть бути, зокрема, документально підтверджена інформація, що надається платниками податків; інформація суб`єктів інформаційного обміну, уповноважених вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно платника податків; дані перевірок платників податків.

Щодо правомірності дій ГУ ДПС у Київській області по складанню, реєстрації та внесенню податкової інформації до інформаційних баз даних ДФС суд зазначає, що згідно статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач повинен довести, що має правову підставу для внесення відомостей в інформаційні бази та його дії були правомірними.

Нормами податкового кодексу України не передбачено ні повноважень, ні права контролюючих органів за результатами своїх дій складати узагальнені податкові інформації, а саме висновки щодо правомірності визначення платником податків сум податкового кредиту та податкових зобов`язань. Водночас, будь-які висновки щодо дотримання чи недотримання платником податків чинного законодавства можуть бути зроблені виключно під час проведення перевірки платника податків на підставах і в порядку визначених Податковим кодексом України.

Суд погоджується із твердженням позивача, відносно того, що законом не заборонено звертатися до суду із вимогами про визнання протиправними дій, які полягають у складанні, реєстрації та внесенні податкової інформації до інформаційних баз даних ДПС. Суд враховує, що за наслідками своїх дій відповідач не виносив податкового повідомлення-рішення, яке платник податків (позивач) міг би оскаржити, тому позивач не має іншого способу захисту порушених, на його думку, прав та інтересів, окрім як оскаржувати дії податкового органу. За умов невинесення податкового повідомлення-рішення, об`єктом судового контролю повинні бути дії податкового органу. Інше розуміння призвело б до порушення конституційної норми про поширення юрисдикції суду на всі правовідносини.

Крім цього, системний аналіз норм податкового кодексу України свідчить, що підставою для можливості зміни в Системі автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України можуть бути висновки акта перевірки про порушення платником податків податкового законодавства, за результатами яких прийнято податкове повідомлення-рішення. Висновок щодо правильності (або недостовірності) задекларованих платником даних податкового обліку як підстави для внесення змін до вказаної бази даних може бути зроблений податковим органом після визначення платникові податкових зобов`язань на підставі результатів перевірки та їх узгодження у встановленому законом порядку.

Отже, внесення змін до автоматизованих систем баз даних («Система автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України») на підставі узагальненої податкової інформації, яка не є рішенням контролюючого органу, без зміни цих показників самим позивачем шляхом подання уточнюючих декларацій (розрахунків) порушує права та інтереси позивача, оскільки позивач, як платник податків, має право розраховувати на те, що задекларовані ним в податкових деклараціях показники податкових зобов`язань відповідають показникам з централізованої бази даних податкової звітності. Змінюючи податкові зобов`язання позивача, податковим органом порушено норми ПК України, зважаючи на зобов`язання податкового органу узгодити зміни податкових зобов`язань з платником податків шляхом їх узгодження.

Відповідно, інформація, що надійшла за результатами податкового контролю, не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що об`єктом оскарження у справі є не висновки, не результати, а саме дії відповідача щодо складання, реєстрації та внесення до інформаційних баз даних ДПС узагальненої податкової інформації № 4150/7/10-36-04-13 від 01.10.2020 щодо ТОВ "Клінінг сервіс Україна" () за звітний період 01.01.2019 по 30.09.2020 з питань проведення фінансово- господарських операцій з постачальниками й правомірності складання і реєстрації в ЄРПН податкових накладних, виписаних в адресу усіх контрагентів, а також при визначенні сум податкових зобов`язань та податкового кредиту за період з 01.01.2019 по 30.09.2020.

Аналізуючи наведені вище положення Податкового кодексу України, процес зіставлення даних податкової звітності у розрізі контрагентів є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого фіскальний орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобов`язань та податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці.

Зазначений етап контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення фіскальним органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника. Адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються контролюючим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов`язаних з нарахуванням і сплатою податку.

Відповідно до норм податкового законодавства висновок щодо правильності (або достовірності) задекларованих платником даних податкового обліку може бути зроблений -контролюючим органом лише за результатами перевірки такого платника у порядку, визначеному главою 8 Податкового кодексу України "Перевірки".

Згідно положень Податкового кодексу України документування результатів перевірки платника податків фіскальний орган здійснює виключно у формі акту (якщо за результатами перевірки встановлені порушення) або довідки (якщо за наслідками перевірки порушень не встановлено).

Іншого порядку документування контролюючими органами результатів своєї діяльності щодо здійснення податкового контролю чинним законодавством не передбачено.

В свою чергу, складена відповідачем узагальнена податкова інформація № 4150/7/10-36-04-13 від 01.10.2020 щодо ТОВ "Клінінг сервіс Україна" містить аналіз ведення позивачем господарської діяльності та оцінку реальності відповідних господарських операцій. При цьому, її складено не за результатами перевірки платника податків та дослідження документів, визначених пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, а в результаті опрацювання податкової інформації. Крім того, з аналізу визначення податкової інформації наведеного в Законі України "Про інформацію" та положень статей 73 та 74 Податкового кодексу України вбачається, що податкова інформація це сукупність відомостей і даних, необхідних для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що створені або отримані у процесі поточної діяльності, та які зберігаються та опрацьовуються в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. При цьому повноважень податкового органу на складання перед внесенням певної інформації до інформаційних баз даних документу під назвою "Узагальнена податкова інформація" положеннями чинного законодавства не передбачено.

Отже, складання документу під назвою "Узагальнена податкова інформація" щодо діяльності платника податків, з метою подальшого внесення на підстав зазначеного документу даних та відомостей до інформаційних баз податкового органу суперечить визначенню поняття податкова інформація" та меті створення інформаційних баз даних податкового органу, оскільки узагальнена податкова інформація має формуватися, у тому числі, саме на підставі відомостей і даних, які містяться в інформаційних базах даних податкового органу, а не навпаки.

При цьому, в даній справі «узагальнені податкові інформації» містили саме висновки про порушення позивачем вимог Податкового кодексу України, а викладене в описовій частині документу дослідження фактично містить ознаки проведеної перевірки, результати якої, за приписами ст. 86 Податкового кодексу України, мають бути оформлені довідкою, а в разі наявності порушень податкового законодавства актом.

Платник податків вправі вимагати від контролюючого органу вжиття відносно себе лише тих управлінських дій з приводу податкового контролю, які прямо передбачені законом, лише з тієї підстави, яка міститься в законі, а також лише за тією процедурою, котра розроблена законодавцем та викладена в тексті відповідного акту законодавства.

Оскільки як наслідок діяльності податкових органів та їх посадових осіб не передбачено складання таких документів як «узагальнення податкової інформації», діяльність відповідача зі складання таких офіційних документів не відповідає визначеному законом способу збирання та опрацювання податкової інформації та фактично містить ознаки іншого способу податкового контролю, визначеного п.п. 62.1.3 ст.62 Податкового кодексу України, а саме податкової перевірки.

Враховуючи висновки, викладені у зазначеній податковій інформації, та оцінку з боку відповідача господарської діяльності позивача, як протиправної, суд зазначає, що це призводить до невизнання прав платника податків, які випливають з правовідносин з його контрагентами та податковими органами, а отже породжує спірність, правову невизначеність, як у відносинах між сторонами договорів, так і у податкових правовідносинах, у зв`язку з чим, такі дії мають самостійне правове значення і не є частиною (стадією) перевірки. Відтак, суд має компетенцію давати правову оцінку зазначеним діям.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (надалі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. За усталеною практикою Європейського Суду з прав людини процесуальні гарантії, визначені в статті 6 стосовно справедливості, публічності та негайності, втрачають сенс за відсутності захисту передумов для дотримання цих гарантій, а саме - доступу до суду. Суд встановив це як невід`ємний аспект гарантій, визначених у статті 6, посилаючись на принцип верховенства права та уникнення свавільної влади, які є основою більшої частини Конвенції. Отже, частина 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному права на подання до суду будь-яких позовів стосовно їхніх цивільних прав та обов`язків (рішення у справі Голдер проти Великобританії (Golder v. The United Kingdom) (1975), параграф 28-36). Обмеження доступу до суду не може бути сумісним із ч.1 ст.6, якщо воно не ставить правомірної мети і якщо немає обґрунтованого пропорційного співвідношення між вжитими заходами і поставленою метою (рішення у справі Вайт і Кенеді проти Німеччини (Waite and Kennedy v. Germany) (1999), параграф 59).

Окрім того, відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Ефективність юридичного захисту полягає в його спроможності відновити (поновити) порушене право чи інтерес, усунути спірність чи невизначеність у правовідносинах. З цієї норми, слідує, що звернення до суду, як найбільш ефективний засіб юридичного захисту, не може бути обмежене і відмова у правосудді не відповідає цьому принципу.

Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. Таким чином, підставою для звернення до суду є лише суб`єктивне припущення позивача про порушення його прав чи інтересів.

Суд звертає увагу, що за наслідками своїх дій відповідач не приймав податкового повідомлення-рішення, яке платник податків (позивач) міг би оскаржити, тому позивач не має іншого способу захисту порушених, на його думку, прав та інтересів, окрім як оскаржувати дії податкового органу. За умов невинесення податкового повідомлення-рішення, об`єктом судового контролю повинні бути дії податкового органу. Інше розуміння призвело б до порушення конституційної норми про поширення юрисдикції суду на всі правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами є публічно-правовий спір щодо правомірності дій органу ДПС під час формуванню узагальненої податкової інформації та їх використання шляхом відображення їх в інформаційних базах даних ДФС. Позивач вважає свої інтереси порушеними і бажає їх захистити. Вирішення спору не віднесено законом до юрисдикції інших судів, а тому справа належить до юрисдикції адміністративного суду і повинна розглядатися по суті.

У Рішенні від 01.12.2004 року №18-рп/2004 Конституційний суд України розтлумачив, що поняття "охоронюваний законом інтерес" треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Суд вважає, що об`єктом захисту у справі, що розглядається, є право позивача на правильне відображення даних щодо оподаткування господарської діяльності позивача, наданих податковому органу в усіх інформаційних базах даних ДПС, а також врахування цієї інформації як публічно-достовірної податкової інформації усіма контролюючими органами. Враховуючи зазначене, суд зазначає крім того, що об`єктом захисту у справі є також інтерес позивача, який полягає у збереженні ділової та податкової репутації як платника податків та контрагента. Внесення узагальненої податкової інформації впливає на репутацію позивача як контрагента, та має наслідки у подальшому при проведенні контрольних заходів органами ДПС по відношенню до контрагентів позивача. Ця обставина може вплинути на виникнення розбіжностей у визначенні податкових зобов`язань одного контрагента та податкового кредиту іншого контрагента, що має наслідком визначення податковим органом відповідних податкових зобов`язань. Отже, існує загроза порушення прав та інтересів контрагентів позивача, і ця загроза безпосередньо пов`язана із позивачем.

Відносно внесення до інформаційних баз даних ДПС узагальненої податкової інформації № 4150/7/10-36-04-13 від 01.10.2020 суд, оцінюючи встановлені при розгляді факти та обставини, а саме відсутність проведення перевірки ТОВ "Клінінг сервіс України", а також те, що згідно приписів п.83.1.2 ст.83 Податкового кодексу України податкова інформація для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок є підставою для висновків, суд вважає що дії ГУ ДПС у Київській області щодо реєстрації та внесення до баз даних ДПС узагальненої податкової інформації № 4150/7/10-36-04-13 від 01.10.2020 без проведення відповідної перевірки є передчасними та протиправними.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головне управління ДПС у Київській області вилучити з інформаційних баз даних ДПС (ІС «Податковий блок», Архів електронної звітності (ЄРПН); підсистема 2.19 АС «Аудит» та ін.) Узагальнену податкову інформацію щодо ТОВ "КЛІНІГ СЕРВІС УКРАЇНА" () за звітний період 01.01.2019 по 30.09.2020 року з питань проведення фінансово-господарських операцій з постачальниками й правомірності складання і реєстрації в ЄРПН податкових накладних, виписаних в адресу усіх контрагентів, а також при визначенні сум податкових зобов`язань та податкового кредиту за період з 01.01.2019 по 30.09.2020 року" № 4150/7/10-36-04-13 від 01.10.2020, суд зазначає, що спосіб захисту, який обрав позивач, є співмірним способом захисту, який усуває негативні наслідки протиправних дій, а саме, є зобов`язання відповідача вилучити з інформаційних баз даних ДПС узагальнену податкову інформацію з можливим її наступним внесенням до відповідної бази даних ДПС після здійснення передбачених законодавством дій, в тому числі проведення перевірки.

Крім того суд звертає увагу, що відповідачем не надано суду жодного доказу на підтвердження недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків - ТОВ «Клінінг сервіс Україна».

Суд зазначає, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії», «Онер`їлдіз проти Туреччини», Megadat.com S.r.l. проти Молдови», «Москаль проти Польщі»).

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії», «Тошкуце та інші проти Румунії») і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини», «Беєлер проти Італії»).

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Зі змісту ч.1ст.11 КАС України вбачається, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.ч.1,2ст.71 КАС України).

Отже, оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними, відповідач при прийнятті оспорюваного рішення діяв всупереч чинному законодавству України, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно ч. 1 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2270,00 грн. Доказів понесення позивачем інших судових витрат матеріали справи не містять. Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Київській області щодо складання та внесення до інформаційних баз даних ДПС (ІС «Податковий блок», Архів електронної звітності (ЄРПН); підсистема 2.19 АС «Аудит» та ін.) Узагальненої податкової інформації щодо ТОВ "Клінінг сервіс Україна" () за звітний період 01.01.2019 по 30.09.2020 року з питань проведення фінансово-господарських операцій з постачальниками й правомірності складання і реєстрації в ЄРПН податкових накладних, виписаних в адресу усіх контрагентів, а також при визначенні сум податкових зобов`язань та податкового кредиту за період з 01.01.2019 по 30.09.2020 року" № 4150/7/10-36- 04-13 від 01.10.2020.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області вилучити з інформаційних баз даних ДПС (ІС «Податковий блок», Архів електронної звітності (ЄРПН); підсистема 2.19 АС «Аудит» та ін.) Узагальнену податкову інформацію щодо ТОВ "Клінінг сервіс Україна" () за звітний період 01.01.2019 по 30.09.2020 року з питань проведення фінансово-господарських операцій з постачальниками й правомірності складання і реєстрації в ЄРПН податкових накладних, виписаних в адресу усіх контрагентів, а також при визначенні сум податкових зобов`язань та податкового кредиту за період з 01.01.2019 по 30.09.2020 року" № 4150/7/10-36-04-13 від 01.10.2020.

Стягнути на користь ТОВ "Клінінг сервіс Україна" (07400, Київська обл., м. Бровари, б-р Незалежності, 14, кв. 219, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (03680, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5а, ) судові витрати у сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.