Справа № 280/9626/20
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

28 травня 2021 року (15 год. 00 хв.)Справа № 280/9626/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКЛ КО ЛТД» (69032, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 52, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

29.12.2020 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКЛ КО ЛТД» (далі - позивач або ТОВ «ВІКЛ КО ЛТД») до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 01.12.2020 № № 1, 1.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві позивач зазначає про безпідставність висновків податкового органу про необхідність нарахування ТОВ «ВІКЛ КО ЛТД» податкових зобов`язань з безоплатного постачання товарів рекламного призначення та, відповідно, реєстрації в ЄРПН відповідних податкових накладних на суму ПДВ 60 847,87 грн., оскільки рекламні матеріали не становлять цінності та прямої вигоди від їх передачі рекламодавець не отримує. Він лише інформує рекламну аудиторію. Одержувачі рекламних матеріалів можуть використати рекламний носій виключно як джерело інформації. В інших цілях він не може бути використаний. Тобто саме по собі передання невизначеному колу осіб рекламного носія не здатне призвести до отримання прямої економічної вигоди ні для розповсюджувача, ні тим більше для отримувача. Отже, не може вважатися постачанням майна надання прайс-листів, рекламних буклетів, каталогів або плакатів, які не можуть принести їх споживачеві жодних вигод, окрім отримання інформації. Відсутність операцій постачання виключає необхідність нарахування податкових зобов`язань з ПДВ та відповідно реєстрації податкових накладних в ЄРПН, що виключає можливість застосування штрафу за їх не реєстрацію. Беручи до уваги вищезазначене, висновки податкового органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства є протиправними, у зв`язку із чим, у відповідача були відсутні підстави для прийняття оскаржуваних рішень.

Ухвалою суду від 04.01.2021 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 26.01.2021.

26.01.2021 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №4633), в якому представник відповідача позовні вимоги не визнає, зокрема зазначає, що перевіркою встановлено, що у перевіряємому періоді ТОВ «ВІКЛ КО ЛТД» здійснювало операції з безоплатного постачання товарів рекламного призначення, а саме: каталогів, проспектів, буклетів, візиток, листівок. По даним операціям ТОВ «ВІКЛ КО ЛТД» податкові зобов`язання не нараховувались, що підтверджується даними єдиного реєстру податкових накладних. Так, зазначає, що платник податку при здійсненні операції з постачання (у тому числі безоплатного) товарів зобов`язаний визначити податкові зобов`язання з ПДВ. При цьому, нарахування податкових зобов`язань з ПДВ за такою операцією не залежить від статусу покупця (платник чи неплатник ПДВ, юридична чи фізична особа) та подальшого напрямку використання покупцем придбаного товару (у господарській чи негосподарській діяльності). Таким чином, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, прийнявши оскаржувані податкові повідомлення-рішення, вважає, що діяв відповідно до вимог чинного законодавства та у межах наданих органам ДПС прав, а тому просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 26.01.2021 провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Запорізького окружного адміністративного суду у справі №280/6067/19.

Ухвалою суду від 12.04.2021 провадження у справі поновлено.

28.04.2021 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи по суті на 24.05.2021.

24.05.2021 до суду від учасників справи надійшли клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України, при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 4 с. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 КАС України, суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ГУ ДФС у Запорізькій області, відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, п. 77.1, п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України, п.2 ч.1 ст.13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на підставі наказу від 24.05.2019 № 1821, фахівцями податкового органу проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ «ВІКЛ КО ЛТД» (), з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.03.2019 та з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.03.2019.

За результатами проведеної перевірки складено Акт №419/08-01-1401/25488103 від 08.07.2019.

Не погодившись із висновками акту перевірки №419/08-01-14-01/25488103 від 08.07.2019, ТОВ «ВІКЛ КО ЛТД» подано заперечення до акта перевірки, в якому позивач просив про перегляд результатів перевірки в частині донарахувань з податку на прибуток та податку на додану вартість. У додаток до заперечення ТОВ «ВІКЛ КО ЛТД» надано копії первинних документів, які не були досліджені в ході документальної планової виїзної перевірки та не враховані в Акті від 08.07.2019 №419/08-01-14-01/25488103.

За результатами розгляду заперечень на Акт перевірки №419/08-01-14-01/25488103 від 08.07.2019, відповідно до вимог пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 пп.78.1.5 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, відповідно до наказу ГУ ДФС у Запорізькій області від 02.08.2019 № 2708, податковим органом проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ВІКЛ КО ЛТД», з питань, що викладені у запереченнях на Акт перевірки від 08.07.2019 №419/08-01-14-01/25488103 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.03.2019, за результатами якої складено Акт від 16.08.2019 №504/08-01-14-01/25488103, яким висновки визначені у запереченнях задоволені частково та встановлені порушення:

1) пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 розділу III, з врахуванням вимог п.44.1, п.44.2 ст.44 розділу І Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток всього у сумі 152 462 грн., у тому числі: 1 квартал 2016 року- 106 953 грн.; півріччя 2016 року - 113 050 грн.; 9 місяців 2016 року - 124 637 грн.; 2016 рік - 128 346 грн.; 9 місяців 2017 року - 19 857 грн.; 2017 рік - 24 116 грн.;

2) п. 185.1 ст.185, п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України в результаті чого, встановлено завищення податкових зобов`язань на загальну суму ПДВ 101 943 грн., в тому числі: за січень 2016 на суму ПДВ 99 031 грн., за вересень 2016 на суму ПДВ 334 грн., за жовтень 2016 на суму ПДВ 2 290 грн., за травень 2017 на суму ПДВ 289 грн. та п. 198.5. ст. 198 Податкового кодексу України в результаті чого, встановлено заниження податкових зобов`язань на загальну суму ПДВ 101 943 грн., в тому числі: за січень 2016 на суму ПДВ 99 031 грн., за вересень 2016 на суму ПДВ 334 грн., за жовтень 2016 на суму ПДВ 2 290 грн., за травень 2017 на суму ПДВ 289 грн.;

3) пп.14.1.191 п. 14.1. ст. 14 p. І, пп. "а" п. 185.1. ст. 185, п.187.1 ст. 187, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.4., п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, який підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду: (р. 18) на загальну суму 133 496 грн., в тому числі по періодам: січень 2016 на суму 4 848 грн., квітень 2016 на суму 9 533 грн., травень 2016 на суму 4 578 грн., червень 2016 на суму 8 601 грн., липень 2016 на суму 3 583 грн., серпень 2016 на суму 8 200 грн., вересень 2016 на суму 1 118 грн., жовтень 2016 на суму 6 794 грн., листопад 2016 на суму 479 грн., грудень 2016 на суму 405 грн., січень 2017 на суму 6 014 грн., березень 2017 на суму 4 437 грн., квітень 2017 на суму 1 778 грн., червень 2017 на суму 14 378 грн., липень 2017 на суму 7 321 грн., жовтень 2017 на суму 14 542 грн., січень 2018 на суму 3 440 грн., квітень 2018 на суму 11 170 грн., червень 2018 на суму 1 322 грн., липень 2018 на суму 5 296 грн., серпень 2018 на суму 2 693 грн., листопад 2018 на суму 7 226 грн., грудень 2018 на суму 2 500 грн., січень 2019 на суму 3 240 грн., та встановлено завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21) по періодам: березень 2016 на суму 4 864 грн., травень 2017 на суму 8 687 грн., серпень 2017 на суму 3 752 грн., вересень 2017 на суму 6 418 грн., березень 2018 на суму 3 970 грн., червень 2018 на суму 2 496 грн., жовтень 2018 на суму 3 770 грн., березень 2019 на суму 2 428 грн.;

4) п. 201.1, п. 201.8., п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, ТОВ «ВІКЛ КО ЛТД» недотримано термін реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв`язку з чим, згідно з вимогами п. 120 1.1 ст. 120 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-IV застосовується штрафні санкції на суму загальну суму податкових зобов`язань 10 046,60 грн., що становить 1 004,66 грн., та застосовується штрафні санкції за недотримання реєстрації податкових накладних на загальну суму податкових зобов`язань 60 847 грн.

За результатами проведеної перевірки, податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 21.08.2019 № №, , , , , .

Зазначені рішення, крім № від 21.08.2019 оскаржено ТОВ «ВІКЛ КО ЛТД» в судовому порядку.

Також, протягом 10 календарних днів після отримання податкового повідомлення-рішення від 21.08.2019 № на суму 30 423,50 грн., ТОВ «ВІКЛ КО ЛТД» не зареєструвало податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, внаслідок чого, податковим органом відповідно до абзацу 2 пункту 120-1.2. статті 120-1 ПКУ, ГУ ДПС у Запорізькій області прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.12.2019 №.

Зазначене рішення також оскаржено ТОВ «ВІКЛ КО ЛТД» в судовому порядку.

В подальшому, у зв`язку з набранням чинності Закону України від 16.01.2020 №466-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», яким внесено зміни до п. 73 підрозділу 2 розділу XX ПК України, податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі актів документальних планової та позапланової виїзних перевірок №419/08-01-14-01/25488103 від 08.07.2019 та №504/08-01-14-01/25488103 від 16.08.2019, зокрема: № від 21.08.19 на суму 30 423,50 грн. та № від 12.12.19 на суму 30 423,50 грн., якими застосовані штрафні санкції за відсутність реєстрації ТОВ «ВІКЛ КО ЛТД» податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, ГУ ДПС у Запорізькій області скасовані шляхом винесення нових податкових повідомлень-рішень із зазначенням нової суми штрафних санкцій, а саме: від 01.12.2020 №1 на суму 7 605,99 грн.; від 01.12.2020 №1 на суму 7 605,99 грн., про що позивача повідомлено листом ГУ ДПС у Запорізькій області № 68499/10/08-01-07-01-08 від 01.12.2020.

Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями від 01.12.2020 №1, №1, позивач звернувся до суду із вимоги про їх скасування.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Підставою для прийняття оскаржуваних рішень від 01.12.2020 №1, №1, слугував висновок податкового органу щодо не нарахування ТОВ «ВІКЛ КО ЛТД» податкових зобов`язань з безоплатного постачання товарів рекламного призначення (каталогів, проспектів, буклетів, візиток, листівок), та, відповідно, в подальшому не реєстрації в ЄРПН відповідних податкових накладних на суму ПДВ 60 847,87 грн.

Так, судом встановлено, що за даними бухгалтерського обліку ТОВ «Вікл Ко Лтд» здійснювало списання вартості виготовлення рекламної продукції на витрати на збут.

Вказана рекламна продукція виготовлялася на замовлення позивача на підставі Договору від 11.01.2016, укладеним із ФОП ОСОБА_1 , згідно із затвердженими макетами (тобто візуальним відображенням рекламної продукції).

Використання і порядок списання рекламної продукції відбувалися відповідно до Наказу по ТОВ «Вікл Ко Лтд» № 12/01/16-5 від 12.01.2016.

Згідно п. 185.1. ст. 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з пп. 14.1.13 п. 14.1 ст. 14 ПК України, безоплатно надані товари, роботи, послуги: а) товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів.

За приписами пп. 14.191 п. 14.1 ст. 14 ПК України, постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Згідно з пп. 14.1.244 п. 14.1 ст. 14 ПК України, товари - матеріальні та нематеріальні активи, у тому числі земельні ділянки, земельні частки (паї), а також цінні папери та деривативи, що використовуються у будь-яких операціях, крім операцій з їх випуску (емісії) та погашення.

Однак, згідно зі ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», активи - це ресурси, контрольовані підприємством у результаті минулих подій, використання яких, як очікується, приведе до отримання економічних вигод у майбутньому.

У ст. 1 Закону України «Про рекламу» терміни вживаються у такому значенні:

заходи рекламного характеру - заходи з розповсюдження реклами, які передбачають безоплатне розповсюдження зразків товарів, що рекламуються, та/або їх обмін споживачам однієї кількості чи одного виду товарів, що рекламуються, на інший;

реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару;

рекламні засоби - засоби, що використовуються для доведення реклами до її споживача.

Так, суд зазначає, що списання рекламних матеріалів (буклетів та листівок) не можна вважати за реалізацію товару, так як реалізація товару - це передача активу, який може принести вигоду його набувачу. Листівка, та буклет з номером телефону підприємства, переліком товару, який можна придбати, та ціни - це лише інформація для потенційного покупця. Ця листівка не може бути використана ні в який інший спосіб, ніж носій інформації, тим більше не може принести своєму набувачу вигоду і не може бути ним проданий іншим особам. На підприємстві згідно наказу керівника поліграфічна рекламна продукція з центрального складу передавалася на магазини, де завідуючі повинні були розмістити її у містах вільного доступу для кінцевого споживача. Будь який покупець міг безперешкодно взяти собі рекламні листи з ціллю отримання інформації, а не вигоди чи прибутку. По мірі розповсюдження буклетів та листівок на підприємстві відбувалося списання матеріалів (рекламної продукції) шляхом оформлення актів списання. Виходячи з того, що в даному випадку рекламний носій не є товаром, відповідно це не можна вважати операціями з постачання товарів, а тому у неї не було підстав для оформлення податкових накладних, та відповідно не було підстав для їх реєстрації.

Окрім того, суд вважає, що роздача рекламних матеріалів спрямована на потенційне розширення аудиторії, а також на інформування невизначеного кола покупців щодо пропонованих до продажу товарів, тобто рекламні носії, виготовлені за замовлення позивача за Договором від 11.01.2016, укладеним із ФОП ОСОБА_1 , не можуть становити самостійної цінності та прямої вигоди від їх передачі рекламодавець не отримує, а лише інформує рекламну аудиторію. Одержувачі рекламних матеріалів можуть використати рекламний носій виключно як джерело інформації, а в інших цілях він не може бути використаний.

Тобто, сам по собі факт передачі невизначеному колу осіб рекламного носія не здатний призвести до отримання прямої економічної вигоди ані для розповсюджувача, ані для отримувача.

Фактично розповсюдження платником рекламних матеріалів є, по суті, їх передачею іншим особам для власних потреб самого ж платника, що здійснюється для цілей його основної оподатковуваної діяльності. Отже, такі дії мають кваліфікуватися не як реалізація товару, а як передача для власних потреб. Так, при реалізації товару у покупця, споживача існує зустрічна потреба у вчиненні правочину, тоді як при передачі рекламних матеріалів така потреба виникає лише у рекламодавця, якому необхідно стимулювати покупців.

Економічна мета від такої передачі полягає у перспективі отримати дохід у майбутньому не від власне розповсюдження рекламної продукції як передачі відповідних матеріалів у власність іншим особам, а від популяризації імені Товариства, розповсюдження інформації про його товари з ціллю привернення уваги невизначеного кола осіб до діяльності позивача. Передача ж в рекламних цілях продукції у власність іншим особам є лише формою розповсюдження реклами, що, однак, не наділяє таку передачу ознаками поставки.

Отже, не може вважатися постачанням майна надання прайс-листів, рекламних буклетів, каталогів або плакатів, які не можуть принести їх споживачеві жодних вигод, окрім отримання інформації.

Таким чином, відсутність операцій постачання виключає необхідність нарахування податкових зобов`язань з ПДВ та відповідно реєстрації податкових накладних в ЄРПН, що виключає можливість застосування штрафу за їх не реєстрацію.

Беручи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку, що спірні рішення контролюючого органу від 01.12.2020 № № 1, 1 є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності..

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх рішень, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суб`єктом владних повноважень у справі було Головне управління ДПС у Запорізькій області, то з бюджетних асигнувань цього органу повинні бути присуджені позивачу судові витрати зі сплати судового збору, документально підтверджені у сумі 2102,00 грн.

Керуючись ст.ст.9, 139, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКЛ КО ЛТД» (69032, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 52, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 01.12.2020 № № 1, 1.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКЛ КО ЛТД» судовий збір у розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 28.05.2021.

Суддя Ю.В. Калашник