Справа № 260/2193/20
Суддя: Гебеш С.А.
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 травня 2021 рокум. Ужгород№ 260/2193/20

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гебеш С.А.

при секретарі судових засідань - Гулай М.В.

та осіб, які беруть участь у справі:

позивач - не з`явився;

представник відповідача - Іваницький М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, а саме:

1. визнати рішення від 07 травня 2020 року, прийняте відділом з питань перерахунків пенсій № 14 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління пенсійного Фонду України в Закарпатській області про відмову в перерахунку пенсії за вислугою років ОСОБА_1 протиправним та скасувати його;

2. зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату з 05 травня 2019 року ОСОБА_1 пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-1 "Про прокуратуру" (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90% від місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Закарпатської області від 27 квітня 2020 року № 18 124-вих.2020, без обмеження її граничним розміром, з урахуванням раніше проведених виплат;

3. встановити судовий контроль за виконанням судового рішення та зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення;

4. стягнути судові витрати в сумі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач отримує пенсію з 2012 року відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року, виходячи із розміру 80 відсотків від суми заробітної плати. Відповідно до Постанови Хустського районного суду Закарпатської області від 15 вересня 2016 року, яка залишена без змін Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року зобов`язано відповідача провести перерахунок пенсії, починаючи з 16 травня 2015 року з розрахунку 90% від суми заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Закарпатської області № 62 від 07 квітня 2016 року. Разом з тим, зазначає, що Рішенням Конституційного Суду України № 7-р (ІІ)2019 від 13 грудня 2019 року, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України та встановлено, що ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає в первинній редакції. Таким чином, відновлено порядок перерахунку раніше призначених пенсій.

З метою поновлення конституційних прав на належне соціальне забезпечення, позивач звернувся до ГУ ПФ України в Закарпатській області із заявою про перерахунок пенсії. Однак, відповідачем позивачу відмовлено у перерахунку пенсії. Таке рішення позивач вважає незаконним та таким, що порушує право позивача на пенсійне забезпечення.

Будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду даної справи, позивач у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Заперечуючи проти позову вказав на те, що 16 січня 2020 року набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України "Про умови оплати праці прокурорів" від 11 рудня 2019 року № 1155, якою затверджено схеми посадових окладів прокурорів. Водночас п. 7 Постанови 1155 вказано установити, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокурату, передбачених цією постановою не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із законом України "Про прокуратуру". Вказує на те, що разом із заявою про здійснення перерахунку пенсії, позивачем було подано довідку про розмір заробітної плати, у якій зазначено, що підставою для перерахунку пенсії є Постанова КМУ від 30 серпня 2017 року № 657, однак Головне управління вважає що право на перерахунок пенсії згідно поданої позивачем довідки відсутнє.

Заслухавши думку представника відповідача, розглянувши подані сторонами документи, матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФ України в Закарпатській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року, у розмірі 90 % від суми заробітку.

27 квітня 2020 року Прокуратурою Закарпатської області позивачу видано довідку за №18-124-вих.2020 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, згідно якої розмір заробітної плати (грошового забезпечення) з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 06 вересня 2017 року за відповідною (прирівняною) посадою - прокурор прокуратури області та становить 28573,76 грн.

Як вбачається із вказаної довідки, вона видана на підставі Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-(ІІ)/2019 та Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури".

05 травня 2020 року позивач звернувся до ГУ ПФ України в Закарпатській області із заявою про перерахунок пенсії.

07 травня 2020 року Головним управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області прийнято рішення, яким позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії на підставі вказаної довідки.

Із змісту вказаного рішення вбачається, що відповідач в обґрунтування відмови в перерахунку позивачу пенсії, зазначає, що відповідно до рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р (ІІ)/2019 працівникам прокуратури згідно із Законом України "Про прокуратуру" перерахунок пенсії проводиться, зокрема, у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Право на перерахунок за викладених умов виникає за зверненнями, що надходять починаючи з 13 грудня 2019 року та для яких момент виникнення права на перерахунок пенсії настав не раніше 13 грудня 2019 року. При цьому, відповідач зазначає, що пунктом 7 зазначеної постанови встановлено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із законом України "Про прокуратуру", у зв`язку з вищенаведеним, право на перерахунок пенсії згідно поданої довідки позивач не має.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

На дату призначення позивачу пенсії питання пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури було врегульоване положеннями статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ.

15 липня 2015 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII (далі - Закон № 1697) та на цій підставі втратив чинність Закон України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачала чинність з 15 грудня 2015 року.

Відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону № 1697 (в первісній редакції) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Отже, первісна редакція частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ та частина сімнадцята (з 01.10.2011 - вісімнадцята) статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

Законом України "Про внесення змін та визначення такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 року № 76-VІІІ (набрав чинності 01.01.2015 року) до ч. 20 ст. 86 Закону № 1697 внесено зміни, зокрема, вказану частину викладено у наступній редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

Разом з тим, Рішенням Другого Сенату Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697 зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України визнано такими, що не відповідає Конституції України.

Конституційний Суд України у вказаному рішенні зазначає, що до повноважень Кабінету Міністрів України законодавець відніс право визначати умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури без закріплення на законодавчому рівні відповідних критеріїв, чим поставив у залежність фінансування пенсійного забезпечення прокурорів від виконавчої влади. Таке нормативне регулювання призводить до втручання виконавчої влади в діяльність органів прокуратури, а також до недотримання конституційної вимоги щодо здійснення органами державної влади своїх повноважень у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

Конституційний Суд України констатує, що питання пенсійного забезпечення прокурорів, у тому числі умови та порядок перерахунку призначених їм пенсій, має визначати Верховна Рада України законом, а не Кабінет Міністрів України підзаконним актом.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що "права делегування законодавчої функції парламентом іншому органу влади (у даному випадку Кабінету Міністрів України) Основним Законом України не передбачено. Таке делегування порушує вимоги Конституції України, згідно з якими органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 6, частина друга статті 19 Основного Закону України). До аналогічних висновків Конституційний Суд України дійшов у рішеннях від 9 жовтня 2008 року № 22-рп/2008, від 23 червня 2009 року № 15-рп/2009" (абзац другий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 20 травня 2010 року № 14-рп/2010).

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р (II)/2019:

1. Визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

2. Положення частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

3. Установлено такий порядок виконання цього рішення:

- частина 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

"20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

4. Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічна за змістом норма міститься у ст. 91 Закону України від 13.07.17р. №2136-VIII "Про Конституційний Суд України".

Так, норма закону, визнана Конституційним Судом України неконституційною, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про її неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

При цьому, суд враховує, що у пункті 2 резолютивної частини Рішення №7-р(ІІ)/2019 визначено, що положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, ч. 20 ст.86 Закону № 1697-VII з 13.12.2019 року не підлягає застосуванню в редакції, за якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Натомість з 13 грудня 2019 року підлягає застосуванню Закон у первинній редакції, відповідно до якої призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури" затверджено у новій редакції схеми посадових окладів працівників органів прокуратури, що призвело до підвищення заробітної плати прокурорських працівників.

Таким чином, дана постанова Кабінету Міністрів України № 657, що набрала чинності 06 вересня 2017 року та довідка прокуратури Закарпатської області №18-109вих-2020 від 16 березня 2020 року про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) позивача, що враховується для перерахунку пенсій, є підставою для проведення позивачу перерахунку пенсії за вислугу років.

Судом не приймаються доводи відповідача про те, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури на підставі Постанови КМУ від 11.12.2019 року № 1155, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені Згідно із Законом України "Про прокуратуру".

Постановою Кабінету Міністрів України "Про умови оплати праці прокурорів" від 11.12.2019 року № 1155, яка набрала чинності з 01.01.2020 (далі - Постанова №1155), затверджено схеми посадових окладів прокурорів Офісу Генерального прокурора, обласних, окружних прокуратур та прирівняних до них прокуратур згідно з додатками 1 - 3.

Відповідно до п. 7 Постанови № 1155 установлено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом України "Про прокуратуру".

Враховуючи, що позивачу видано довідку у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657, якою внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 р. №505, тому постанова № 1155 не застосовується до спірних правовідносин.

Суд вважає безпідставними посилання відповідача на невідповідність форми довідки Прокуратури Закарпатської області від 02 березня 2020 року №18-58-вих.2020, наданої позивачем разом із заявою про перерахунок пенсії, з огляду на наступне.

Водночас, п.6 Постанови № 1155 установлено, що для прокурорів, умови оплати праці яких затверджені цією постановою, не застосовуються умови оплати праці працівників органів прокуратури, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012р. № 505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури".

18 лютого 2020 року Офіс Генерального прокурора звернувся до Міністерства соціальної політики України з листом №21-698вих20 для погодження порядку проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019р. №7-р(ІІ)/2019. У додатку 1 до вказаного листа визначено форму довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій.

Листом від 21.02.2020р. за №2690/0/2-20/54 Міністерство соціальної політики України погодило порядок дій, запропонований у листі Офісу Генерального прокурора від 18.02.2020 №21-698вих20.

Надана позивачем довідка прокуратури Закарпатської області відповідає зазначеному додатку 1, складена на бланку органу прокуратури, містить обов`язкові реквізити (дату та вихідний номер), підписана посадовими особами, підпис яких скріплений гербовою печаткою, містить інформацію про назву та розмір складових заробітної плати (грошового забезпечення) за аналогічною посадою, зазначено прізвище, ім`я та по-батькові особи, які видано таку довідку.

Відтак, вказана довідка є належним та достатнім доказом розміру заробітної плати працівника прокуратури за аналогічною посадою та саме на її підставі має бути проведений перерахунок пенсії позивача.

Водночас, суд зазначає, що невідповідність форми наданої для перерахунку пенсії довідки не була підставою для відмови у такому перерахунку.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ГУ ПФ України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату у розмірі 90% пенсії за вислугу років до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону України № 1697, у редакції яка у відповідності до рішення Конституційного Суду України №7-р(II)/2019 застосовується з 13 грудня 2019 року, а перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Таким чином, з огляду на рішення Конституційного Суду України по справі №7-р(II)/2019 від 13 грудня 2019 року позивач має право на перерахунок пенсії з 01 січня 2020 року.

Отже, у зв`язку із ухваленням рішення Конституційного Суду України по справі №7-р(II)/2019 13 грудня 2019 року, суд вважає, що належним способом відновлення порушеного права позивача є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу, відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VІІ (в первинній редакції), з 01 січня 2020 року, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, на підставі довідки прокуратури Закарпатської області від 27 квітня 2020 року №18-124.вих.2020, з урахуванням раніше виплачених сум.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 щодо виплати перерахованої пенсії без обмеження граничного розміру та у часі, то суд вважає такі є передчасними та безпідставними. Суд зауважує, що відповідачем ще не прийнято рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років на виконання цього рішення суду, тому відсутні підстави вважати, що права позивача при здійсненні такого перерахунку будуть порушені. Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно виникнуть у майбутньому, в задоволенні цих позовних вимог слід відмовити.

Вирішуючи спір в частині позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження граничного розміру та у часі, суд зазначає, що у порядку адміністративного судочинства підлягає захисту лише дійсне порушене право.

Законодавство має властивість піддаватися змінам. У тому числі й законодавство з приводу пенсійного забезпечення. А тому формулювання позивача щодо виплати перерахованої пенсії без обмеження граничного розміру та у часі є такими, які спрямовані на майбутнє.

З урахуванням наведеного, у суду відсутні підстави для задоволення позовної вимоги на майбутнє позаяк на час розгляду справи судом права позивача в цій частині не порушені.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково, шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області від 07 травня 2020 року та з метою захисту порушеного права - зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу, відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VІІ (в первинній редакції), починаючи з 01 січня 2020 року, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, на підставі довідки прокуратури Закарпатської області від 27 квітня 2020 року №18-124 вих.2020, з урахуванням раніше виплачених сум.

За правилами встановленими ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірність своїх дій щодо винесення оскаржуваного рішення про відмову у перерахунку пенсії позивачу, відтак, зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення частково позовних вимог.

Що стосується клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення, то суд вказує на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, є правом, а не обов`язком суду. Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є саме диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин та обґрунтованих сумнівів на користь ймовірного невиконання рішення суду відповідачем, що підтверджені належними та допустимими доказами.

У якості обставин, що можуть свідчити про невиконання рішення суду відповідачем - суб`єктом владних повноважень потрібно розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Зазначивши у прохальній частині позовної заяви про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення позивач не навів аргументованих доводів та не надав доказів того, що дане рішення суду буде відповідачем не виконане, у зв`язку з чим своєчасно у межах розумних строків не будуть поновлені його права. Тому, дане клопотання позивача не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 840,80 грн., що підтверджено квитанцією від 30 травня.

Відповідні судові витрати належить компенсувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 9, 72-76, 242 -246, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4, код ЄДРПОУ - 20453063) від 07 травня 2020 року про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ).

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4, код ЄДРПОУ - 20453063) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ), починаючи з 01 січня 2020 року, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, на підставі довідки прокуратури Закарпатської області від 27 квітня 2020 року №18 124-вих.2020, з урахуванням раніше виплачених сум.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4, код ЄДРПОУ - 20453063) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 840,80 (вісімсот сорок гривень 80 коп.) гривень, що сплачений відповідно до квитанції № 80586 від 30 травня 2020 року.

4. В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 31 травня 2021 року.

СуддяС.А. Гебеш