Справа № 338/543/21
Суддя: Шишко О. А.
Дата ухвалення: 2021-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/543/21

28 травня 2021 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі : головуючого-судді Шишка О.А.,

з участю : секретаря Сіщук Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Богородчани справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН №4110728 від 23.04.2021 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН №4110728 від 23.04.2021 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., а також закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що він 23.04.2021 року їхав автомобілем дорогою Н-10 у напрямку від м.Снятин до м.Івано-Франківська. На виїзді із села Лісна Слобідка він був зупинений працівником поліції, яка повідомила, що він рухався зі швидкістю 86 км/год, тобто перевищив швидкість руху більше як на 20 км/год в населеному пункті, чим порушив п.12.4 ПДР. При цьому інспектор управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Ковалюк Т.Я.. винесла постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4110728, якою його визнано винним у порушенні п.12.4 ПДР, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою через відсутність в його діях порушень ПДР, оскільки перед зупинкою його транспортного засобу працівниками поліці він перебував поза межами населеного пункту, де швидкість руху дозволена 90 км/год. Просить постанову скасувати й закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього.

Позивач в судове засідання не з`явився, у поданій заяві просив проводити розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав.

Представник відповідача - управління патрульної поліції в Івано-Франківській області в судове засідання не з`явився. У поданому відзиві вимоги позову не визнав та зазначив, що інспектор поліції Ковалюк Т.Я., приймаючи оскаржувану постанову, діяла в межах своєї компетенції та у спосіб, передбачений КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, дотрималася вимог чинного законодавства щодо процедури розгляду даної категорії справ. Вважає доводи позивача безпідставними та необґрунтованими, тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просить відмовити в повному обсязі. Також просив проводити розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.7 КУпАП, застосування уповноваженим на те органом і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетентності, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Згідно з ч.1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна відповідати вимогам визначеним даною статтею.

Встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН №4110728 від 23.04.2021 року на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивач визнаний винним у тому, що 23.04.2021 року о 17 год 11 хв, керуючи транспортним засобом марки "NISSAN Teana", д.н.з. НОМЕР_1 , в с.Лісна Слобідка 145 км дороги Н10, перевищив встановлені обмеження руху більше як на 20 км/год: рухався зі швидкістю 86 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР - Порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год).

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема і про порушення Правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Згідно з п. 5 розділу IV Інструкції № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Пункт 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 визначає, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Даючи оцінку зібраним у справі доказам, суд звертає увагу на обставини, які у своїй сукупності дають підстави для висновку, що доказів, які би поза розумним сумнівом доводили вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення у розпорядження суду не подано.

У суду не викликає сумніву факт фіксації інспектором за допомогою лазерного вимірювача швидкості руху автомобіля позивача. Проте, той факт, що швидкість автомобіля була зафіксована саме в межах населеного пункту, не доведена належними і допустимими доказами.

Відповідачем разом з відзивом на позов суду подано фотографію, роздруковану з файлу сформованого засобом вимірювальної техніки TruCam з серійним номером ТС000680 на якій зафіксовано транспортний засіб NISSAN, д.н.з. НОМЕР_1 , у момент фіксації його оптичним прицілом, про що свідчить відповідний контур. Дата та час фіксації виміряної швидкості зазначена на приладі 23.04.2021 17.11.23. Разом з тим, у оскаржуваній постанові час фіксації порушення вказано 23.04.2021 17:11:49. З наданого відеодиску видно, що транспортний засіб було зупинено 23.04.2021 року о 17:10:59. Пояснень щодо розбіжності у часі відповідачами не подано.

Відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом МВС України №1026 від 18 грудня 2018 року, працівники поліції з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення можуть застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Застосування таких, порядок зберігання, видачі, приймання, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів, чітко регламентовано даною Інструкцією.

Так, відповідно до п.4, 5 розділу ІІ Інструкції під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється як правило на його форменому одязі. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Така ж вимога відповідно до розділу ІІІ у п.2 Інструкції встановлена і щодо застосування відеореєстраторів , встановлених на службових транспортних засобах.

Розділом VІІ Інструкції передбачено, що під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна системної дати та часу, примусове виключення відеореєстрторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб.

На долученому до відзиву диску виявлено 2 файли, з яких один із відезоаписом з приладу лазерного вимірювання швидкості, а інший містить момент зупинки транспортного засобу, а також процес винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Однак відеозапис фіксації руху автомобіля позивача не містить прив`язки до жодної деталі, яка би дозволяла ідентифікувати, що місцем знаходження інспектора, який вимірював швидкість автомобіля, рух якого зафіксовано, є населений пункт.

Відповідачем не спростовано доводів позивача про те, що місцем фіксації його автомобіля технічними засобом була ділянка дороги поза межами населеного пункту.

З огляду на наведене, суд вважає, що вина позивача у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За змістом п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП. Відповідно суд розглядає дану категорію справ у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Суд при розгляді вказаної категорії адмінсправ перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та повноважний, відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Беручи до уваги сукупність досліджених та перевірених у справі доказів, суд приходить до переконання, що постанову серії ЕАН №4110728 від 23.04.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 247 ч.1 п.1, 288, 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 243-246, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН №4110728 від 23.04.2021 року, задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4110728 винесену інспектором батальйону № 1 роти № 1 управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Ковалюк Тетяною Ярославівною 23.04.2021 року скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення через Богородчанський районний суд.

Головуючий О. А. Шишко