Справа № 640/12868/20
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Земляної Г.В., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправними та незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (в особі заступника начальника Головного управління О. В. Прищепи), викладене у листі від 13 березня 2020 року № 2600-0308- 8/34967, щодо відмови ОСОБА_1 , у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 05 жовтня 1995 року № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12 липня 2001 року № 2663-111), що діяла на час призначення пенсії у розмірі, що станом на вересень місяць 2002 року складала 90 % від суми заробітної плати, та встановлення нового розміру пенсії - 90 % від суми заробітної плати, виходячи з більш високого заробітку та займаної посади, без обмеження граничного розміру пенсії на підставі: - довідки Офісу Генерального прокурора України від 04 березня 2020 року № 21-275з-п про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) за нормами чинними на 06 вересня 2017 року за відповідною (прирівняною) посадою начальника управління;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києва здійснити з 10 березня 2020 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ у редакції, яка діяла на час призначення мені пенсії у розмірі, що станом на вересень місяць 2002 року складала - 90 % від суми заробітної плати, та встановити новий розмір пенсії - 90 % від суми заробітної плати (грошового забезпечення) за нормами чинними на 06 вересня 2017 року за відповідною (прирівняною) посадою начальника управління, визначеної у довідці Офісу Генерального прокурора від 04 березня 2020 року № 21-275з-п та документів пенсійної справи, без обмеження граничного розміру. Виплатити різницю в пенсії за минулий час (12 місяців), а саме, з моменту виникнення права на перерахунок пенсії, починаючи з 06 вересня 2017 року, тобто на момент виникнення права на перерахунок пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 657 від 30 серпня 2017 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», виходячи з посади начальника управління Генеральної прокуратури України і відповідно з цим з більш високого заробітку та інших складових заробітної плати (грошового забезпечення) у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури, на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 04 березня 2020 року № 21-275 з-п про розмір заробітної плати начальника управління Генеральної прокуратури України.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що звертаючись до пенсійного органу він просив перерахувати пенсію у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №657 від 30.08.2017 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», як було зазначено у довідці, виданій на підставі рішення Конституційного Суду України № 7-р(ІІ)/2019 від 13 грудня 2019 року у справі № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19), а не у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №115 від 11.12.2019 «Про умови оплати праці прокурорів». Посилаючись на рішення Конституційного Суду України від № 7-р(ІІ)/2019 від 13 грудня 2019 року у справі № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19), яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, позивач вказує про наявність підстав для перерахунку пенсії. Однак, відповідачем було відмовлено у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії на підставі оновленої довідки, що на переконання позивача порушує його конституційні права на соціальний захист і пенсійне забезпечення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 березня 2021 року позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого останній зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а відмова пенсійного органу у перерахунку пенсії - незаконною, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінню Пенсійного фонду України в місті Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з 2002 року.

У зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України 13 грудня 2019 року рішення № 7-р(ІІ)/2019 у справі № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19), яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, Офісом Генеральної прокуратури було видано позивачу оновлену довідку № 21-275 від 04 березня 2020 року.

10 березня 2020 року, у зв`язку з отриманням оновленої довідки, позивач звернувся до відділу обслуговування громадян № 11 (Подільський район) Головного управління пенсійного фонду України в місті Києві із заявою про перерахунок мені пенсії за вислугу років на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, яка діяла на час призначення йому пенсії і подальших перерахунків та встановлення нового розміру пенсії (90 % від місячної заробітної плати) у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури згідно постанови Кабінету Міністрів України № 657 від 30 серпня 2017 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», яка набрала законної сили 06 вересня 2017 року і якою було підвищено посадові оклади та надбавки за класний чин прокурорсько-слідчим працівникам.

Листом № 2600-0308-8/34967 від 13 березня 2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві було відмовлено у перерахунку пенсії. Відмова пенсійного органу вмотивована тим, що відповідно до рішення Конституційного суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(ІІ)2019 працівникам прокуратури згідно Закону України «Про прокуратуру», перерахунок пенсії проводиться, зокрема, у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про умови оплати праці прокурорів» від 11 грудня 2019 року № 1155 (далі - постанова № 1155) затверджено схеми посадових окладів прокурорів Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур та прирівняних до них прокуратур. При цьому, пунктом 7 постанови № 1155 встановлено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом України «Про прокуратуру».

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини 3 статті 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має врахувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Згідно із пунктом 21 статті 4 КАС України типові адміністративні справи - адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявленого аналогічні вимоги.

Предметом спору у справі, що розглядається, є право позивача як особи, якій призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», на перерахунок пенсії у зв`язку із підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури на підставі Постанови КМУ №657 від 30.08.2017 у розмірі 90% від розміру заробітної плати, без обмеження її максимальним розміром пенсії, після ухвалення Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019 №7-р(II)/2019.

Судом встановлено, що Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 14 вересня 2020 року ухвалено рішення у зразковій справі №560/2120/20, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 січня 2021 року.

Верховний Суд визначив наступні ознаки типової справи:

а) позивач - особа, яка отримує пенсію, призначену відповідно до Закону №1789-ХІІ або Закону № 1697-VII;

б) відповідач - територіальні органи Пенсійного фонду України;

в) предмет спору - вимога зобов`язати відповідача перерахувати пенсію відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ або статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII;

г) звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України за перерахунком пенсії після 13.12.2019.

Також Судом зазначено, що висновки Верховного Суду в цій зразковій справі належить застосовувати в адміністративних справах щодо звернення осіб до суду з позовами до територіальних органів Пенсійного фонду України з вимогами перерахувати пенсію відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ або статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII після ухвалення Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019 №7-р(II)/2019.

Таким чином, враховуючи предмет спору у справі, що розглядається, та предмет спору у справі, яку розглянуто Верховним Судом як зразкову, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що вказана справа є типовою справою по відношенню до справи №560/2120/20.

Отже, правові висновки Верховного Суду, які зроблені під час розгляду справи №560/2120/20, підлягають врахуванню під час розгляду цієї справи.

За результатом розгляду зразкової справи №560/2120/20 Верховним Судом зроблено висновок про те, що з 13.12.2019 особи, яким пенсії призначені відповідно до Закону №1789-ХІІ або Закону №1697-VII мають право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам (зокрема на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657); такі пенсії перераховуються з 13.12.2019.

Таким чином, враховуючи висновки, які зроблені Верховним Судом у зразковій справі, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими аргументи апелянта про відсутність у позивача права на перерахунок пенсії після прийняття Конституційним Судом України рішення №7-р(II)/2019 від 13.12.2019.

Отже, в частині визначення права позивача на перерахунок пенсії, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

В той же час, суд апеляційної інстанції не може погодитися з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії позивача у розмірі 90% від суми заробітної плати та без обмеження її максимальним розміром пенсії.

Колегія суддів зазначає, що ключовим правовим питанням у справі є право позивача на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657.

Відповідно, питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і питання обмеження пенсії максимальним розміром є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.

Враховуючи мотиви відмови пенсійного органу у перерахунку пенсії позивача, суд зауважує, що спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії та щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.

Також, відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

Такі висновки суду апеляційної інстанції також узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у рішенні від 14 вересня 2020 року у зразковій справі №560/2120/20.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про необхідність здійснення перерахунку пенсії позивачу, виходячи з розрахунку 90% від суми заробітної плати та проведення перерахунку пенсії без обмеження граничного розміру пенсії спрямований на майбутнє та є передчасним, а рішення суду в цій частині підлягає скасуванню.

Оцінюючи твердження апелянта щодо пропуску позивачем строку звернення до суду колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про перерахунок пенсії 10.03.2020, відмова пенсійного органу у перерахунку пенсії позивача датована 13.03.2020, а до суду останній звернувся 10.06.2020.

За таких обставин справи, доводи апелянта щодо пропуску позивачем визначеного частиною 2 статті 122 КАС України строку звернення до суду відхиляються судом за необґрунтованістю.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції в частині вирішення заявлених вимог щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії та вимог щодо здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 березня 2021 року скасувати в частині позовних вимог про перерахунок пенсії ОСОБА_1 у розмірі 90% від суми заробітної плати та без обмеження граничного розміру та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Г.В.Земляна

суддя О.М.Оксененко