Справа № 221/1311/21
Суддя: Мохов Є. І.
Дата ухвалення: 2021-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ухвала

про залишення позовної заяви без руху

27 травня 2021 року м. Волноваха

Суддя Волноваського районного суду Донецької області Мохов Є.І., вивчивши матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника групи ІПК віпс відділу прикордонної служби "Мілове" Охрімової Ірини Сергіївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

03 березня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до начальника групи ІПК віпс відділу прикордонної служби "Мілове" Охрімової Ірини Сергіївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягненняі.

04 березня 2021 року відкрито провадження по вказаній справі.

Згідно ч.13 ст. 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених устаттях 160,161цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Ознайомившись з даною позовною заявою, доданими до неї матеріалами, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст.161 КАС Українидо позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 283 КУпАП визначено зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення та ст.288 КУпАП встановлено порядок її оскарження.

Отже, наведені вище нормистатті 288 КУпАП кореспондують положення підпункту 2 частини першоїстатті 20 КАС Українищодо предметної підсудності адміністративних справ, а такожстатті 286 КАС України, що встановлюють особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності. З цих положень убачається, що оскарження рішень дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності здійснюється шляхом подання до суду позовної заяви.

За Декретом Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 7-93 «Про державне мито»(у редакцій, чинній до набрання чинностіЗаконом № 3674-VI) державне мито справлялося, зокрема, з позовних заяв, заяв (скарг) у справах окремого провадження, з апеляційних скарг на рішення судів і скарг на рішення, що набрали законної сили. Цей нормативний акт не містив положень про сплату державного мита як особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, так і органом (посадовою) особою, яка прийняла таку постанову.

Частиною четвертоюстатті 288 КУпАП передбачено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Аналіз установленого статтею 288 КУпАП права на оскарження постанови державного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення показує, що коло осіб, які мають право оскаржити таке рішення, порядок їх оскарження визначені і діють у редакціїЗакону України від 24 вересня 2008 року № 586-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху».

З 11 листопада 2011 року набрав чинності Закон України «Про судовий збір». Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин, що є предметом цього перегляду, за подання заяв, скарг до суду, в тому числі у випадку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державного управління, сплачується інший платіж - судовий збір, самостійні правові засади справляння якого, платники, об`єкти та розміри його ставок, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення визначено Законом.

Прийняття Закону України «Про судовий збір`не обмежує можливість дії чи прийняття у майбутньому законодавчих актів, які визначають пільги щодо сплати судового збору, отже, питання справляння судового збору, крім Закону, може регулюватися іншим законодавством (наприклад, частиною другою статті 239-1КАС Українив редакції Закону України від 12 лютого 2015 року № 192-VIІI «Про забезпечення права на справедливий суд», згідно з якою за подання і розгляд заяви з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності справ або встановленої законом юрисдикції адміністративних судів, судовий збір не сплачується, тоді як вЗаконі України «Про судовий збір`такої підстави для звільнення від сплати судового збору немає).

Відповідно до положень статей 3, 5 Закону серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.

Також Законом України від 19 вересня 2013 року № 590-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору`внесені зміни до положень КУпАПщодо сплати судового збору. Так статтею 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а розмір та порядок сплати судового збору встановлюється законом. Згідно з приписами частини сьомоїстатті 283 КУпАПпостанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 18.03.2020р. № 543/775/17 зазначила що чинне законодавство не містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Разом із цим, Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року за провадженням №11-1287апп18.

Дослідивши матеріали адміністративного позову, суд приходить до висновку, що адміністративний позов необхідно залишити без руху у зв`язку з порушенням вимог ст. 161 КАС України,ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме у зв`язку з тим, що позивачем не сплачено судовий збір за подання позовної заяви про скасування постанови про адміністративне правопорушення у розмірі 454,00 грн., та не надано доказів звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону.

Крім того, відповідно п. 2 ч. 1ст. 160 КАС Українив позові зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

В позовній заяві відповідачем зазначено начальника групи ІПК віпс відділу прикордонної служби "Мілове" Охрімову Ірину Сергіївну без зазначенням повного найменування юридичної особи, адреси суб`єкта владний повноважень.

Отже, оскільки позовна заява не відповідає вимогам, встановленимстаттею 160 КАС України, її слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - п"ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст.160,171 КАС України, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника групи ІПК віпс відділу прикордонної служби "Мілове" Охрімової Ірини Сергіївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягненняі залишити без руху, надавши позивачу строк не більше п"яти днів з дня отримання ухвали суду про залишення адміністративного позову без руху, для усунення недоліків.

Повідомити позивачу про необхідність виправити зазначені недоліки заяви, а саме надати платіжне доручення про сплату судового збору в сумі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири) гривні та вказати повне найменування та юридичну адресу відповідача.

Попередити, що у випадку невиконання цих вимог до вказаного строку позовна заява буде залишена без розгляду..

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є.І.Мохов