Справа № 953/16294/20
Суддя: Єфіменко Н. В.
Дата ухвалення: 2021-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2021 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - Єфіменко Н.В.,
при секретарі - Цісарук О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Мальцева Олександра Сергійовича, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та стягнення моральної шкоди, -
07 жовтня 2020р. до Київського районного суду м. Харкова надійшов направлений поштою 02.10.2020 адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №2 УПП в Харківській області Мальцева О.С., УПП в Харківській області ДПП, у якому позивач у кінцевій редакції адміністративного позову просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАМ №3173996 від 22.09.2020 за ч.1 ст.121 КУпАП, провадження у справі закрити; стягнути з інспектора роти №2 батальйону №2 УПП в Харківській області ОСОБА_2 моральну шкоду у сумі 3000 грн.; стягнути з УПП в Харківській області ДПП за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу у сумі 5000 грн. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 22.09.2020 о 09.30 по вул. Сумській у м. Харкові рухався на автомобілі «БМВ Х5» р.н. НОМЕР_1 , вимушено здійснив зупинку на краю проїжджої частини та увімкнув аварійний сигнал, оскільки мав сумніви в технічній справності свого автомобіля. Відразу ж після зупинки до автомобіля підійшов відповідач, та, ігноруючи пояснення позивача з приводу вимушеної зупинки транспортного засобу, виніс оскаржувану постанову. Також постанова від 22.09.2020 даних про технічний засіб, за допомогою якого здійснювалась відео фіксація, посилань на докази вчинення адміністративного правопорушення,- не містить.
07.12.2020 відповідач інспектор Мальцев О.С. подав відзив, у якому, посилаючись на правомірність та законність оскаржуваної постанови, пропущення позивачем строку звернення до суду з позовом, необґрунтованість та безпідставність вимог про відшкодування моральної шкоди, стягнення витрат на правову допомогу та судового збору, просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Також вказав, що у постанові помилково не зазначені відомості про технічний пристрій, яким здійснювався відеозапис; на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення надав диск з відеозаписом боді-камери (а.с.35-49, 50).
26.01.2021 представник позивача подав відповідь на відзив, у якій зазначив своєчасність звернення з адміністративним позовом, наявність у матеріалах справи квитанції про сплату судового збору у сумі 420,40 грн. та витрат на правову допомогу у сумі 5000 грн., неналежність на недопустимість наданого відповідачем доказу диску з відеозаписом боді-камери, за не зазначення вказаного доказу у оскаржуваній постанові та його недослідження при винесенні постанови (а.с.59-61).
Представник позивача Хом`як Р.В. до судового засідання не з`явився, подав заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити, справу розглянути за своєї відсутності.
Представник УПП В Харківській області, інспектор роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Мальцев О.С., про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до судового засідання не з`явились. Інспектор Мальцев О.С. подав заяву, в якій проти задоволення позову заперечував, просив справу розглянути за своєї відсутності.
Суд, дослідивши матеріали справи, доходить до наступного.
Судом встановлено, що 22.09.2020 інспектором роти №2 батальйону №2 УПП в Харківській області ДПП Мальцевим О.С. відносно позивача ОСОБА_1 винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №3173996 за ч.1 ст.122 КУпАП та застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 грн. Як вбачається з вказаної постанови, 22.09.2020 о 09.16 по вул. Сумській, 10Е у м. Харкові ОСОБА_1 керуючи автомобілем «БМВ Х5» р.н. НОМЕР_1 здійснив зупинку ближче 10 метрів від пішохідного переходу, чим порушив п. 8.5.1 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.4).
Відповідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно п.11 ч.1 ст. 23 ЗУ «Про національну поліцію» від 07.07.2015 №580-VIII (далі: ЗУ №580-VIII), поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
За змістом ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно ст. 276КУпАП , справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Отже, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.
Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.
В свою чергу, ст. 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі: ПДР), порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством.
Судом встановлено, що 22.09.2020 інспектором роти №2 батальйону №2 УПП в Харківській області ДПП Мальцевим О.С. відносно позивача ОСОБА_1 винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №3173996 за ч.1 ст.122 КУпАП та застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 грн. Як вбачається з вказаної постанови, 22.09.2020 о 09.16 по вул. Сумській, 10Е у м. Харкові ОСОБА_1 керуючи автомобілем «БМВ Х5» р.н. НОМЕР_1 здійснив зупинку ближче 10 метрів від пішохідного переходу, чим порушив п. 8.5.1 ПДР України (а.с.4).
Відповідно п. 8.1 ПДР, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.
Згідно п. 8.5 ПДР, дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.
Відповідно до п.п. 8.5.1 п. 8.5 ПДР горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.
Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Положення ч.1 ст. 122 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Згідно ст. 40 ЗУ №580-VIII, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменному одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Тобто, вищезазначені положення надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.
З наданого відповідачем відеозапису вбачається, що керований ОСОБА_1 автомобіль припаркований переднім колесом на розмітці пішохідного переходу, а заднім колесом - в декількох сантиметрах від розмітки. ОСОБА_1 не заперечує факту порушення ним правил дорожнього руху та зупинки транспортного засобу в забороненому місці. При складанні протоколу ОСОБА_1 пояснив, що працює в Другому апеляційному адміністративному суді, приїхав на роботу і не знайшов іншого місця для паркування, і складання протоколу не матимедля нього жодних наслідків за оскарження саме до Другого апеляційного адміністративного суду (а.с.50).
Таким чином, відповідачем наданий відеозапис з місця події, зафіксований засобом відеозйомки, закріпленим на форменому одязі, який є доказом в адміністративній справі і безпосередньо свідчить про вчинення ОСОБА_1 правопорушення.
Разом з тим, позивач зазначив, що зупинка транспортного засобу була вимушеною у зв`язку з технічною несправністю транспортного засобу. В той же час на відеозаписі позивач вказує, що приїхав на роботу до суду та бажає хоч десь припаркуватись.
Докази на підтвердження технічної несправності, що викликала нагальну потребу в зупинці транспортного засобу, а відповідно, і докази, які б спростовували факт вчинення ним адміністративного правопорушення, - позивачем не надані.
Також суд зазначає, що відповідачем в повній мірі дотримані вимоги ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, а також ст. 268 КУпАП.
При цьому, суд зазначає, що не зазначення даних про технічний засіб, яким зафіксоване правопорушення, не спростовує порушення позивачем вимог п.п. 8.5.1 ПДР.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 28.11.2018 у справі № 537/1214/17, від 24.12.2019 у справі № 459/1801/17.
Отже в даному випадку основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння, факт вчинення якого підтверджено відеоматеріалами, відсутність якого б виключала склад наведеного адміністративного правопорушення.
Таким чином, на виконання вимог ст. 77 КАС України, відповідач долученив до матеріалів справи відеозапис фіксації вчиненого правопорушення, який підтверджує факт порушення позивачем п. 8.5.1 ПДР України, та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Крім того, суд окремо звертає увагу, що у постанові Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 1240/2611/18 сформульований висновок, що на підставі приписів ч.1 ст. 5 та ч.2 ст. 9 КАС України саме позивач обирає спосіб судового захисту; суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, у межах позовних вимог.
Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову (постанови Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 571/1306/16-ц, від 29.05.2019 у справі № 2-3632/11, від 15.07.2019 у справі № 235/499/17, від 17.07.2019 у справі № 523/3612/16-ц, від від 25.09.2019 у справі № 642/6518/16-ц, від 30.10.2019 у справі № 390/131/18, від 06.11.2019 у справі №464/4574/15-ц, від 01.07.2020 у справі № 287/575/16-ц, від 19.08.2020 у справі № 287/587/16-ц).
Наведене означає, що принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, за вирішенням яких позивач звернувся до адміністративного суду. Суд вирішує лише ті вимоги по суті спору, про вирішення яких клопочуть сторони, і за загальним правилом не повинен виходити за межі цих вимог. Тобто суд зв`язаний предметом і обсягом заявлених вимог (постанова Верховного Суду від 19.02.2019 у справі № 824/399/17-а).
До початку розгляду судом справи по суті позивач має право у спосіб подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, що також зазначено у постанові Верховного Суду від 13.02.2018 у справі № 264/4263/16-ц.
Разом з тим, позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серія ЕАМ №3173996 від 22.09.2020 за ч.1 ст.121 КУпАП, однак постанова про накладення адміністративного стягнення серія ЕАМ №3173996 від 22.09.2020 складена за ч.1 ст.122 КУпАП, що виключає можливість самостійного змінення судом предмету позову, що є окремою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
Таким чином, суд вважає, що оскаржувана постанова винесена правомірно, у відповідача наявні підстави для притягнення позивача до відповідальності за порушення ним правил дорожнього руху, ознаки якого підпадають під ч.1 ст.122 КУпАП. Водночас позивач постанову за ч.1 ст.122 КУпАП не оскаржував.
З урахуванням викладеного, підстави задоволення позову відсутні.
Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі, судові витрати покладаються на позивача.
Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 5, 9, 19,77, 241-246, 286 КАС України, суд,-
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Мальцева Олександра Сергійовича, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та стягнення моральної шкоди, - відмовити.
Відповідно до ч.2 ст.271 КАС України копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.
Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 286 КАС Україн и можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Другого апеляційного адміністративного суду.
Позивач: ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 , мешкає: АДРЕСА_1
Повний текст рішення складений 10.02.2021. .
Суддя: