Справа № 540/918/20
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2021-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/918/20

Головуючий в 1 інстанції: Пекний А.С.

рішення суду першої інстанції прийнято у

м. Херсон, 27.11.2020р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Димерлія О.О., Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області про визнання протиправним та скасування розпорядження про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та заробітної плати і компенсації за невикористані дні відпустки,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2020року ОСОБА_1 звернулась до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області, про:

- визнання протиправним та скасування розпорядження голови Олешківської РДА від 27.03.2020р. №16-ос "Про звільнення ОСОБА_1 ";

- поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу культури Олешківської РДА з 28.03.2020р. та зобов`язати голову Олешківської РДА видати розпорядження про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу культури Олешківської РДА з 28.03.2020р. в порядку негайного виконання рішення суду;

- стягнення за рахунок бюджетних коштів відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в результаті протиправного звільнення з державної служби з 28.03.2020р.;

- стягнення з Олешківської РДА заробітну плату у розмірі 52848,64 грн. та компенсацію за невикористані дні основної щорічної відпустки тривалістю 12 календарних днів та додаткової відпустки за вислугу років за 2019р. у кількості 10 календарних днів на загальну суму 11636,90 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що її незаконно звільнили розпорядженням голови Олешківської РДА від 27.03.2020р. №16-ос "Про звільнення ОСОБА_1 " з посади начальника відділу культури Олешківської РДА за, начебто, вчинений нею дисциплінарний проступок прогул у період з 20.05.2019р. по 16.01.2020р. на думку позивачки, ніякого прогулу вона не допускала, щоденно перебуваючи у приміщенні Олешківської РДА, де розташований і відділ культури. При цьому наполягає на тому, що саме відповідач перешкоджав їй у доступі на робоче місце і ухилявся від розгляду її заяв, в яких вона вимагала допустити її на роботу. Також зазначає про те, що були створені сфальшовані документи про відсутність її на роботі, які згодом були використані дисциплінарною комісією для своїх протиправних висновків про вчинення нею прогулу. Позивач вказує, що починаючи з 28.05.2019р. після тимчасової непрацездатності, вона щодня перебувала в приміщенні Олешківської РДА, де розташований і відділ культури, проте її до робочого місця не допускали, про що вона складала відповідні акти. В подальшому, відповідач на підставі доповідної записки голови ліквідаційної комісії відділу культури Олешківської РДА відкрив дисциплінарне провадження щодо позивачки, яке було проведено не об`єктивно та однобоко, з численними порушеннями затвердженого Кабінетом Міністрів України Порядку здійснення дисциплінарного провадження. Дисциплінарною комісією було зроблено безпідставний висновок про те, що позивач вчинила систематично (повторно протягом року) дисциплінарний проступок у вигляді прогулу в період з 20.05.2019р. по 16.01.2020р.На підставі висновку дисциплінарної комісії головою Олешківської РДА прийнято оскаржене розпорядження про її звільнення, яке позивач просить скасувати, поновити її на посаді та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу. Також позивач зазначає, що при звільненні їй не було виплачено грошову компенсацію за невикористані дні основної щорічної відпустки тривалістю 12 календарних днів та додаткової відпустки за вислугу років за 2019р. у кількості 10 календарних днів на загальну суму 11636,90 грн., а також не виплачено заробітну плату за період з 17.01.2020р. по 25.03.2020р., який відповідач не міг розцінювати як прогул, оскільки у вказаному періоді жодного акту про її відсутність на роботі не складено.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано розпорядження голови Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області від 27 березня 2020 року №16-ос "Про звільнення ОСОБА_1 ".

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області (75100, Херсонська область, м. Олешки, вул. Гвардійська, 24, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в розмірі 1000,00 (одна тисяча) грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подано до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції під час ухвалення судового рішення норм матеріального та процесуального права, апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов повністю.

В обґрунтування скарги зазначено, що висновки суду першої інстанції у даній справі прямо суперечать раніше встановленим юридичним фактам та положенням чинного законодавства. Так, рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 540/1185/19, яке набрало законної сили було встановлено, що розпорядження від 16.05.2019 року № 21-ос та від 20.05.2019 року № 23-ос, на наявність яких у даному випадку послався суд першої інстанції як на підставу для часткового задоволення позовних вимог, не потягли за собою звільнення ОСОБА_1 з державної служби, права позивачки не були порушені, тому підстави для скасування вказаних розпоряджень були відсутні. Однак, суд першої інстанції ухвалюючи рішення у даній справі не врахував зазначених висновків суду у справі № 540/1185/19, не визнав того факту, що трудові відносини з позивачем за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією не були припинені. До того ж, на думку позивачки, суд першої інстанції проігнорував очевидний факт порушення відповідачем строків притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності. Суд першої інстанції не дотримався вимог ч. 4 ст. 78 КАС України, і не визнав факту відсутності рішення роботодавця про припинення державної служби ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, з чого слідує, що трудові відносини з позивачем на цих підставах не припинені. Щодо підстав звільнення, яке оскаржується у даному провадженні, то таке на думку апелянта відбулось за нових штучно створених підстав через не допуск до робочого місця, які відповідачем у даній справі вчинялись постійно, а саме у період з 20.05.2019 року по 25.03.2020р. , проте суд першої інстанції ухилився від розгляду по суті доводів позивачки у справі, що призвело до неправильного вирішення справи. Апелянт наголошує на тому, що приходила на роботу упродовж усього спірного періоду (з 20.05.2019р. по 25.03.2020р.), однак не могла потрапити до свого службового кабінету (робочого місяця). Тобто, на роботі на її думку вона була присутня, однак була відсутня на робочому місці, та саме з вини роботодавця, який не допускав її до робочого місяця. До того ж, у ході розгляду справи у суді першої інстанції, відповідач визнав факт опечатування паперовими смужками з відбитком печатки загального відділу райдержадміністрації дверей службового кабінету відведеного для начальника відділу культури ОСОБА_1 . В свою чергу акти Олешківської РДА про відсутність позивачки на робочому місці (в опечатаному кабінеті) є недостовірними доказами в протиставлення яким ОСОБА_1 надавала до суду інші акти про опечатування кабінету №47, що в свою чергу є недопущенням роботодавцем-відповідачем працівника ОСОБА_1 . Все це, на думку апелянта свідчить про необґрунтованість її звільнення з державної служби.

26.04.2021 року (вхід.№ 8721/21) від Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області надішли письмові пояснення по справі, у яких відповідачем вказується на те, що позивачка є звільненою з роботи з 26.03.2020 року на підставі розпоряджень відповідача № 21-ос від 16.05.2019р. та № 23-ос від 20.05.2019р., згідно п. 3 ч. 1 ст. 84 Закону України «Про державну службу», у зв`язку із набранням законної сили рішенням суду щодо притягнення до адміністративної відповідальності за корупційне правопорушення. До того ж, посилання позивачки на висновки, викладені в рішенні Херсонського окружного адміністративного суду від 31.07.2019р., залишеного без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2019р. у справі № 540/1185/19, як на підставі для незастосування наслідків розпоряджень відповідача № 21-ос від 16.05.2019р. та № 23-ос від 20.05.2019р. є необґрунтованим з огляду на те, що у вказаній справі суд дійшов висновку про відсутність факту порушення прав позивача незаконним звільненням. При цьому, до такого висновку суд дійшов виключно з тих підстав, що позивач так і не вийшла на роботу після винесення вказаних розпоряджень і враховуючи формулювання, викладене в розпорядженні «звільнити ОСОБА_1 у перший день виходу на роботу», на момент розгляду справи №540/1185/19 позивач ще не була звільнена. В той же час, на момент розгляду цієї справи, позивач вийшла на роботу 26.03.2020р., відтак настали наслідки у вигляді її звільнення. Інші доводи позивача про незаконність її звільнення на підставі розпоряджень відповідача № 21-ос від 16.05.2019 р. та № 23-ос від 20.05.2019 р. у зв`язку із набранням законної сили рішенням суду щодо притягнення до адміністративної відповідальності за корупційне правопорушення відповідач вважає такими, що не заслуговують уваги, адже не є предметом даного спору та визначальним у даному випадку є сам факт звільнення на підставі розпоряджень відповідача № 21-ос від 16.05.2019 р. та № 23-ос від 20.05.2019 р. та припинення державної служби відповідача з 26.03.2020р. Стосовно вчинення позивачем прогулу та її звільнення з цих підстав, відповідач вказує, що дисциплінарне стягнення застосовано до ОСОБА_2 за прогул, тобто відсутність на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин. Факт відсутності ОСОБА_2 на роботі підтверджується актами про відсутність та табелями обліку робочого часу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2021р. було продовжено розгляд справи в порядку письмового провадження.

24.05.2021 року (вхід.№ 11029/21) від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення по справі, в яких вона вкотре наголошувала на тому, що жодного дисциплінарного проступку не вчиняла, звільнення відбулось без передбаченої законом підстави, відтак вона має бути поновлена на посаді із стягненням з роботодавця середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Розпорядженням голови Цюрупинської районної державної адміністрації від 28.10.2005р. №191/3-1 ОСОБА_1 призначена на посаду начальника відділу культури і туризму Цюрупинської (наразі - Олешківської) районної державної адміністрації Херсонської області.

Розпорядженням голови Олешківської РДА від 28.07.2017р. №90-ос вирішено: змінити найменування відділу освіти Олешківської РДА на Управління освіти, культури, сім`ї, молоді та спорту; припинено відділ культури Олешківської РДА у зв`язку з реорганізацією шляхом приєднання до Управління освіти, культури, сім`ї, молоді та спорту Олешківської РДА.

Розпорядженням голови Олешківської РДА від 09.11.2017р. №147-ос визначено, що керівник та працівники відділу культури Олешківської РДА розміщуються у кімнаті №47 на четвертому поверсі у приміщенні адміністративної будівлі районної ради за адресою вул. Гвардійська, 24 у м. Олешки.

20.08.2018р. Олешківська РДА отримала подання заступника прокуратура Херсонської області від 17.08.2018р. з додатком - постановою апеляційного суду Херсонської області від 14.08.2018р. у справі № 664/728/18 про залишення без змін постанови Цюрупинського районного суду Херсонської області від 17.05.2018р. про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та стягнення на користь держави штрафу у сумі 5950 грн.

22.08.2018р. на підставі постанови апеляційного суду Херсонської області від 14.08.2018р. у справі № 664/728/18 та подання прокуратури Херсонської області від 17.08.2018 р. голова Олешківської РДА прийняла розпорядження № 72-ос про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу культури Олешківської РДА з 23.08.2018 р. на підставі ч. 7-1 ст. 36 КЗпП України за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 26.11.2018 р. №2140/2005/18 скасовано розпорядження від 22.08.2018 р. № 72-ос; поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу культури Олешківської РДА з 24.08.2018 р.; стягнуто з відділу культури Олешківської РДА на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 28333,75 грн., недоплачену заробітну плату за період роботи з 13.06.2018 р. по 23.08.2018 р. у сумі 447,82 грн; зобов`язано відділ культури Олешківської РДА здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації за невикористані 6 календарних днів основної щорічної та 8 календарних днів додаткової відпустки за період роботи з 13.06.2018 р. до 23.08.2018 р., враховуючи при розрахунку надбавку за вислугу років у розмірі 36 відсотків від посадового окладу.

Розпорядженням голови Олешківської РДА від 26.12.2018 р. № 121-ос ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника відділу культури РДА з 26.12.2018 р.

10.05.2019 р. перший заступник голови Олешківської РДА Свистухіна В.М. прийняла розпорядження № 20-ос про внесення змін до розпорядження від 26.12.2018 р. № 121-ос в частині дати поновлення на посаді, а саме: поновити ОСОБА_1 з 24.08.2018 р.

16.05.2019 р. перший заступник голови Олешківської РДА Свистухіна В.М. розпорядженням № 21-ос звільнила ОСОБА_1 з посади з 20.05.2019 р. згідно п. 3 ч. 1 ст. 84 Закону України "Про державну службу" у зв`язку із набранням законної сили рішенням суду щодо притягнення до адміністративної відповідальності за корупційне правопорушення з виплатою компенсації за невикористані дні основної щорічної відпустки - 23 календарні дні за період роботи з 24.08.2018 р. по 20.05.2019 р. та 9 календарних днів додаткової відпустки за вислугу років, а також заробітної плати за фактично відпрацьований час.

Розпорядженням першого заступника голови Олешківської РДА Свистухіної В.М. від 20.05.2019 р. № 23-ос внесені зміни до розпорядження від 16.05.2019 р. № 21-ос в частині дати звільнення позивача, а саме: звільнити ОСОБА_1 у перший день виходу на роботу.

Ці розпорядження були оскаржені ОСОБА_1 до суду.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 31.07.2019р., залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2019р. у справі №540/1185/19, у задоволенні позову ОСОБА_1 в частині визнання розпоряджень від 20.05.2019р. № 23-ос та від 16.05.2019р. № 21-ос протиправними і їх скасування було відмовлено.

Цим же рішенням установлені обставини того, що у період з 20.05.2019р. по 27.05.2019р. включно ОСОБА_1 знаходилася на стаціонарному лікуванні в комунальному закладі Херсонської обласної ради "Обласний кардіологічний диспансер м.Херсона", після припинення лікування позивача відповідач не видав розпорядчого документу, яким би припинив державну службу ОСОБА_1 , оскільки вона не повідомила про день закінчення лікування та не з`являється на робочому місці, невиходу позивача на роботу у період з 28.05.2019р. і фактично по 31.07.2019р. (день ухвалення рішення суду), а також того, що у зв`язку із невиходом на роботу трудові відносини із позивачем не припинились і вона продовжує обіймати посаду начальника відділу культури Олешківської РДА.

Також з матеріалів справи видно, що працівниками Олешківської РДА (у складі не менше 4 осіб осіб) у робочі дні в період з 20.05.2019р. по 16.01.2020р. складались акти про відсутність позивача на роботі протягом робочого дня.

Головою ліквідаційної комісії з припинення Відділу культури Олешківської РДА ОСОБА_3 складено і подано голові Олешківської РДА доповідну записку від 17.01.2020р., відповідно до якого вона повідомила, що на підставі актів «Про відсутність на робочому місці» з №2 по №165 зафіксовано факт відсутності ОСОБА_1 на своєму робочому місці в кабінеті на 4 поверсі Олешківської РДА, у період з 20.05.2019р. по 16.01.2020р.

Розпорядженням голови Олешківської РДА від 14.02.2020р. №10-ос відкрито дисциплінарне провадження щодо вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, з метою з`ясування обставин тривалої відсутності на робочому місці. Копію розпорядження позивач, однак, отримала 25.02.2020р.

26.02.2020р. це розпорядження було оскаржено ОСОБА_1 до суду.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 26.06.2020р. у справі 540/499/20 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Олешківської РДА про визнання протиправним та скасування розпорядження від 14.02.2020р. №10-ос "Про відкриття дисциплінарного провадження" та зобов`язання посадових осіб Олешківської РДА утриматись від протиправного дисциплінарного переслідування начальника відділу культури Олешківської РДА ОСОБА_1 .

Листом від 20.02.2020р. №01-30-103/0/20/617-1 голова Олешківської РДА запропонував ОСОБА_1 у зв`язку з відкриттям дисциплінарного провадження надати пояснення щодо причин відсутності на роботі з 20.05.2020р. та прийняти участь у засіданні дисциплінарної комісії 27.02.2020р. о 14:00 год.

Цей лист ОСОБА_1 отримала особисто, що підтверджується її підписом з датою 20.02.2020р.

У відповідь позивачем подано 24.02.2020р. доповідну, у якій вона повідомила, що після лікування вийшла на роботу 28.05.2019р., але не змогла потрапити на робоче місце, оскільки двері кабінету зачинені і опечатані паперовими стрічками з печатками Олешківської РДА і датою « 20.05.2019р.», про що постійно повідомляє керівництво РДА, але не отримує відповіді і до робочого місця її не допускають.

Листом від 27.02.2020р. №474-01-26/0/20/617-1 голова Олешківської РДА повідомив ОСОБА_1 про те, що порушені у доповідній питання будуть розглянуті після надання дисциплінарною комісією інформації про всі обставини відсутності на робочому місці з 20.05.2019р. Цей лист позивач отримала згідно з її власноручним підписом 28.02.2020р.

25.02.2020р. позивач звернулась до голови Херсонської обласної державної адміністрації із заявою, в якій вимагала невідкладно ініціювати дисциплінарне провадження щодо голови Олешківської РДА та його першого заступника.

Дисциплінарною комісією 27.02.2020р. складено Акт фіксації відмови від надання письмових пояснень, мотивований в тому числі й тим. що ОСОБА_1 не з`явилась на засідання дисциплінарної комісії.

Розпорядженням від 28.02.2020р. №12-ос голова Олешківської РДА продовжив строк дисциплінарного провадження відносно ОСОБА_1 до 14.03.2020р.

З цим розпорядженням позивач ознайомилась 28.02.2020р.

В подальшому, дисциплінарною комісією складено висновок від 13.03.2020р.. за змістом якого комісія встановила, що ОСОБА_1 у період з 20.05.2019р. по 16.01.2020р. на робочому місці не з`являлась, про причини неявки на роботу, які можливо визнати поважними, керівництво не повідомляла, а отже вчинила дисциплінарний проступок прогул державного службовця без поважних причин і він є тривалим, а саме 167 робочих днів, що є підставою для звільнення.

Розпорядженням голови Олешківської РДА від 27.03.2020р. №16-ос «Про звільнення ОСОБА_1 », за результатами дисциплінарного провадження ОСОБА_1 начальника відділу культури Олешківської РДА звільнено з 27.03.2020р. згідно частини 5 статті 66 Закону України «Про державну службу» за вчинення систематичного дисциплінарного проступку.

За змістом розпорядження, сам проступок полягав у прогулі державного службовця без поважних причин.

Не погоджуючись із своїм звільненням, ОСОБА_1 звернулась до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що прийняття розпорядження про звільнення працівника при наявності чинного розпорядження, яким його вже було звільнено з інших підстав, не передбачено жодним нормативним актом, а тому є протиправним. Отже, суд першої інстанції вважав оскаржене розпорядження від 27.03.2020р. №16-ос «Про звільнення ОСОБА_1 » є таким, що прийнято не у спосіб та не на підставі, які визначені Законом «Про державну службу» та Кодексом законів про працю України, тому є протиправним і підлягає скасуванню.

При цьому, суд попередньої інстанції не знайшов підстав для поновлення позивачки на посаді, виходячи з обставини чинності розпоряджень від 16.05.2019р. № 21-ос та від 20.05.2019р. №23-ос, якими ОСОБА_1 звільнена з посади, у зв`язку із чим, зокрема, вважав відсутніми і підстави для стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також грошової компенсації за невикористані дні основної та додаткової відпусток, оскільки згідно із ст.83 Кодексу законів про працю України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015р. №889-VIII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин. надалі - Закон №889-VIII), який визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом (ч. 2 ст. 5 Закону №889-VIII).

У відповідності до ч. 3 ст. 5 Закону №889-VIII, у частині відносин, не врегульованих цим Законом на державних службовців поширюється дія норм законодавства про працю.

В силу ч.ч. 1, 2 ст.64Закону №889-VIII, за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом. Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

За вимогами ч. 1 ст. 65 Закону №889-VIII, підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Діяння, які у розумінні Закону №889-VIII є дисциплінарними проступками визначено ч. 2 ст.65 цього Закону.

У межах спірних правовідносин, колегія суддів зазначає, що Законом №889-VIII прямо визначено, що дисциплінарним проступком є прогул без поважних причин, в тому числі і відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня.

Для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія) (стаття 69 Закону №889-VIII).

Дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії "Б" та здійснюють повноваження керівників державної служби в державних органах, а також їх заступників, утворює суб`єкт призначення. Дисциплінарну комісію стосовно інших державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", утворює керівник державної служби у кожному державному органі.

Дисциплінарна комісія діє у складі не менше трьох членів. Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення. Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

У той же час, перелік підстав для припинення державної служби визначено статтею 83 Закону №889-VIII, відповідно до п. 4 ч. 1 якої державна служба припиняється за ініціативою суб`єкта призначення (статті 87, 87-1 цього Закону).

Згідно з п. 4 ст. 87 Закону №889-VIII, підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.

Тобто, державна служба припиняється за ініціативою суб`єкта призначення у разі вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.

Так, п. 3 ч. 1 ст. 84 Закону України "Про державну службу" передбачено, що підставами для припинення державної служби у зв`язку із втратою права на державну службу або його обмеженням є набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення державного службовця до адміністративної відповідальності за корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 Закону України "Про державну службу" у випадках, зазначених у пунктах 1 - 4, 6 частини першої цієї статті, суб`єкт призначення зобов`язаний звільнити державного службовця у триденний строк з дня настання або встановлення факту, передбаченого цією статтею, якщо інше не встановлено законом, а у випадку, зазначеному у пункті 5 частини першої цієї статті, - у порядку, визначеному статтею 32 цього Закону.

Таким чином, у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення державного службовця до адміністративної відповідальності за корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення суб`єкт призначення у триденний строк з дня настання або встановлення такого факту зобов`язаний припинити державну службу на підставі п. 3 ч. 1 ст.84 Закону України "Про державну службу" шляхом видання відповідного розпорядчого документу.

З матеріалів справи апеляційним судом встановлено, що постановою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 17.05.2018р. у справі №664/728/18, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушень, передбачених частиною 1 та частиною 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддано її адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі 350 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5950,00 грн., як особа зазначена у ч.1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції.

Судова колегія зазначає, що згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КАС України, неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказана вище постанова районного суду набрала законної сили відповідно до постанови Апеляційного суду Херсонської області від 14.08.2018р. та до цього часу є чинною.

Розпорядженням голови Олешківської РДА від 22.08.2018р. №72-ос ОСОБА_1 звільнено з займаної посади за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією - на підставі ч. 7-1 ст. 36 КЗпП України, відповідно до постанови Апеляційного суду Херсонської області від 14.08.2018р. у справі № 664/728/18 та подання прокуратури Херсонської області від 17.08.2018р.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 26.11.2018р. у справі №2140/2005/18 за позовом ОСОБА_1 до Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області, голови Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області Кравченко-Скалозуб Олени Валентинівни, відділу культури Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення компенсації за невикористану відпустку, за затримку розрахунку та моральної шкоди, - скасовано розпорядження голови Олешківської РДА від 22.08.2018р. №72-ос та поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу культури Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області з 24.08.2018р. Рішення суду мотивоване тим, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, що є підставою для припинення державної служби за п. 3 ч. 1 ст. 84 Закону № 889-VIII, однак звільнено її не з цієї підстави, а згідно з ч. 7-1 ст. 36 КЗпП України, яка не підлягає застосуванню в такому випадку.

На виконання рішення суду ОСОБА_1 було поновлено на посаді начальника відділу культури РДА.

Після цього розпорядженням першого заступника голови Олешківської РДА Свистухіної В.М. від 16.05.2019р. № 21-ос ОСОБА_1 звільнено з посади з 20.05.2019р. згідно п. 3 ч. 1 ст. 84 Закону України «Про державну службу» у зв`язку із набранням законної сили рішенням суду щодо притягнення до адміністративної відповідальності за корупційне правопорушення.

Розпорядженням першого заступника голови Олешківської РДА Свистухіної В.М. від 20.05.2019р. №23-ос внесені зміни до розпорядження від 16.05.2019р. № 21-ос в частині дати звільнення позивачки, а саме пункт 1 його викладено у наступній редакції: «Звільнити ОСОБА_1 начальника відділу культури Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області в перший день виходу на роботу згідно пункту 3 частини 1 статті 84 Закону України «Про державну службу», у зв`язку з набранням законної сили рішенням суду щодо притягнення державного службовця до адміністративної відповідальності за корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення».

Вказані вище розпорядження позивачка оскаржила до суду.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 31.07.2019р., залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2019р. у справі №540/1185/19, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність першого заступника голови Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області Свистухіної В.М. щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 16.05.2019 року про надання щорічної основної відпустки та виплату грошової допомоги на оздоровлення.

Зобов`язано першого заступника голови Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області Свистухіну В.М. розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.05.2019 року про надання щорічної основної відпустки та виплату грошової допомоги на оздоровлення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи рішення у справі № 540/1185/19, предметом якого були зокрема розпорядження Першого заступника голови Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області Свистухіної Валентини Миколаївнї від 16.05.2019 року № 21-ос "Про звільнення ОСОБА_1 " та від 20.05.2019 року № 23-ос "Про внесення змін до розпорядження голови районної державної адміністрації "Про звільнення ОСОБА_1 " від 16.05.2019. № 21-ос", суд першої інстанції, з яким погордився апеляційний суд, зазначив, що трудові відносини із позивачем не припинені, тобто позивач до моменту ухвалення рішення продовжує обіймати посаду начальника відділу культури Олешківської РДА, тому відсутні підстави для скасування спірних розпоряджень у зв`язку із відсутністю факту порушення прав позивача незаконним звільненням. Проте, суд першої інстанції встановив, що заява позивача від 16.05.2019 року про надання щорічної основної відпустки та виплату грошової допомоги на оздоровлення залишена поза увагою, тому зобов`язав відповідача розглянути заяву від 16.05.2019 року.

Отже, розпорядження від 16.05.2019р. № 21-ос та від 20.05.2019р. №23-ос, якими ОСОБА_1 звільнено з посади з дати першого дня виходу на роботу за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, наразі є чинними, ніким не скасовані, піддані судовому контролю і змін до них не внесено, про що вірного висновку дійшов суд першої інстанції.

У той же час, як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 вийшла на роботу 26.03.2020р., відпрацювала повні робочі дні - 26.03.2020р. та 27.03.2020р., тобто фактично й день, коли її було звільнено.

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи табелями обліку робочого часу (а.с.162, т.2.).

До того ж, позивачці за ці два дні нараховано і виплачено заробітну плату.

Водночас, 27.03.2020р. не зважаючи на вказане, відповідач прийняв спірне розпорядження №16-ос та видав позивачці трудову книжку із записом про звільнення.

Отже, у перший день виходу на роботу ОСОБА_1 підлягала звільненню, для чого відповідач мав вчинити дії з реалізації розпоряджень від 16.05.2019р. № 21-ос та від 20.05.2019р. №23-ос, про що вірного висновку дійшов суд першої інстанції.

Натомість, відповідачем було прийнято спірне розпорядження №16-ос від 27.03.2020р., яким ОСОБА_1 начальника відділу культури Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області з 27 березня 2020 року звільнено згідно ч. 5 ст. 66 ЗУ «Про державну службу», за вчинення систематичного дисциплінарного проступку.

Судова колегія звертає увагу, що вказане розпорядження прийнято без встановлення підстав для його прийняття, на які міститься посилання у цьому розпорядженні. Висновок службового розслідування не містить фактів, які б беззаперечно доводили вчинення ОСОБА_1 саме систематичного дисциплінарного проступку.

При цьому, представник відповідача у справі, у ході апеляційного розгляду справи наголошував, що спірне розпорядження було прийнято саме з метою реалізації попередніх розпоряджень №21-ос від 16.05.2019р. та № 23-ос від 20.05.2019р.

Проте, колегія суддів такі твердження відповідача оціню критично, оскільки спірне розпорядження містить конкретно визначену підставі звільнення ОСОБА_1 - ч. 5 ст. 66 ЗУ «Про державну службу», за вчинення систематичного дисциплінарного проступку, без жодного посилання на рішення суду, яким позивачку було притягнуто до адміністративної відповідальності за корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

До того ж, зі спірного розпорядження від 27.03.2020р. № 16-ос вбачається, що воно не містить будь-якого посилання на попередні розпорядження. Тобто, такої підстави для прийняття як реалізація попередніх розпоряджень №21-ос від 16.05.2019р. та № 23-ос від 20.05.2019р. не має.

В свою чергу, підстава для звільнення ОСОБА_1 у розпорядженнях №21-ос від 16.05.2019р. та № 23-ос від 20.05.2019р. була визначена п.3 ч.1 ст. 84 ЗУ «Про державну службу», в якому визначено, що підставою для припинення державної служби у зв`язку із втратою права на державну службу або його обмеження, є набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення державного службовця до адміністративної відповідальності за корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Відтак, неможливо на думку судової колегії вважати прийняття спірного у даному провадженні розпорядження таким, що прийнято з метою реалізації розпорядження № 21-ос від 16.05.2019р.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що прийняття розпорядження про звільнення працівника з інших підстав, при наявності чинних розпоряджень про звільнення позивачки на підставі п.3 ч.1 ст. 84 ЗУ «Про державну службу», не передбачено жодним нормативним актом, а тому є протиправним.

Доводи апелянта з посиланням на висновки суду у судових рішеннях по справі №540/1185/19, про те, що вона є такою, що перебуває у трудових відносинах з Олешківською районною державною адміністрацією, відтак її має бути поновлено на посаді, є хибними.

Повертаючись до зазначеного судового рішення Херсонського окружного адміністративного суду по справі № 540/1185/19, колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції з яким погодився апеляційний суд ухвалюючи рішення у вказаній справі прийняли до уваги ті обставини, що позивачка ОСОБА_1 під прийняття розпорядження від 20.05.2019р. № 23-ос, яким до розпорядження від 16.05.2019р. № 21-ос були внесені зміни в частині дати звільнення ОСОБА_1 , з 20.05.2019 року по 27.05.2019 року включно знаходилася на стаціонарному лікуванні в комунальному закладі Херсонської обласної ради "Обласний кардіологічний диспансер м. Херсона", про що останній 27.05.2019 року був виданий листок непрацездатності Серії АДЛ № 690383.

Тому, суд у вказаній справі № 540/1185/19, не надаючи оцінку спірним розпорядженням від 16.05.2019р. № 21-ос та №23-ос від 20.05.2019р. в частині підстав їх прийняття, тощо, врахував вищевказані обставини та дійшов висновку, що права ОСОБА_1 незаконним звільненням не порушено, оскільки вона у період з 20.05.2019р. по 27.05.2019р. знаходилась на лікарняному, відтак на той час вона вважається такою, що перебуває у трудових відносинах з відповідачем.

При цьому, суд залишив без задоволення вимоги ОСОБА_1 про скасування розпоряджень від 16.05.2019р. № 21-ос та №23-ос від 20.05.2019р., тобто ці розпорядження залишились чинними.

Водночас, згідно розпорядження № 21-ос від 16.05.2019р. вбачається, що позивач 16.05.2019 року звільнена із посади начальника відділу культури Олешківської РДА з 20.05.2019 року згідно із п. 3 ч. 1 ст. 84 Закону України "Про державну службу" у зв`язку із набранням законної сили рішенням суду щодо притягнення до адміністративної відповідальності за корупційне правопорушення.

Вказані вище розпорядження від 16.05.2019р. № 21-ос та від 20.05.2019р. № 23-ос є чинними, в судовому порядку не скасовані.

За вказаного, спірне розпорядження від 27.03.2020р. № 16-ос є таким, що прийнято не у спосіб, та не на підставі, які визначені Законом «Про державну службу» та КЗпП України, без належного обґрунтування, відтак суд попередньої інстанції дійшов вірного висновку про його скасування.

Вказані обставини, як вірно зауважив суд першої інстанції, є вичерпними для висновку про протиправність розпорядження від 27.03.2020р. № 16-ос, у зв`язку із чим інші доводи та твердження апелянта є несуттєвими з приводу цих обставин, в тому числі стосовно наявності факту вчинення дисциплінарного проступку та дотримання роботодавцем процедури дисциплінарного провадження та притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та компенсації за невикористані дні відпустки, апеляційний суд також вважає правильними, оскільки є неможливим поновлення на посаді працівника щодо якого наявний розпорядчий документ про звільнення, а саме у даному випадку розпорядження №21-ос від 16.05.2019р. та № 23-ос від 20.05.2019р.

Враховуючи викладене, апеляційний суд також погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення на користь позивачки середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також грошової компенсації за невикористані дні основної та додаткової відпусток, адже згідно із статтею 83 Кодексу законів про працю України (яка підлягає застосуванню в даному випадку до спірних правовідносин) така грошова компенсація виплачується саме при звільненні (у день звільнення з урахуванням положень статті 116 вказаного кодексу).

Судові витрати були розподілені судом першої інстанції у відповідності до вимог чинного законодавства.

Усі інші доводи сторін є несуттєвими, стосуються обставин, які на вирішення даної справи жодного впливу не мають, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, адже у межах спірних правовідносин встановленню підлягають лише обставин правомірності прийняття спірного розпорядження та наявність/відсутність підстав для поновлення позивачки на посаді.

Згідно з ч. 1 та ч. 4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наслідками розгляду справи апеляційним судом встановлено, що судом першої інстанції було повно встановлено спірні обставини, надано їм належну правову оцінку, висновки суду є вичерпними та обґрунтованими з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

З урахуванням того, що апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, підстав для стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 8000,00 грн. також колегія суддів не вбачає. До того ж, такі витрати апелянтом жодним чином не обґрунтовані та не доведені.

Керуючись ст. ст. 241-243, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року у справі № 540/918/20- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Димерлій О.О. Єщенко О.В.