Справа № 361/822/17
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2021-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 травня 2021 року № 361/822/17

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про здійснення за правилами загального позовного провадження розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування завданої шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови надати талони на проїзд до посвідчення інваліда III групи на право на пільги, що видане Броварським горсобезом 28.04.1993 року, серія НОМЕР_1 ;

- зобов`язати відповідача надати позивачу талони на проїзд до посвідчення інваліда III групи на право на пільги, що видане Броварським горсобезом 28.04.1993 року, серія НОМЕР_1 ;

- визнати протиправними дії відповідача щодо ненадання належної відповіді на звернення позивача від 08.08.2016, де не немає жодного слова про правові підстави відмови надання талонів з посиланням на Закони і також немає роз`яснення порядку оскарження прийнятого рішення;

- зобов`язати відповідача надати вмотивовану та обґрунтовану відповідь на заяву позивача відповідно ст. ст. 15, 19, 20 Закону України Про звернення громадян;

- відшкодувати ціну проїзних документів на поїзд №121 від 22.08.2016 в розмірі 236 грн., та згідно з проїзним документом на поїзд №284 від 24.08.2016 в розмірі 211 грн., та витрати в сумі 300 грн., на проїзд маршрутних таксі в обидві сторони, шляхом стягнення з відповідача коштів в сумі 747 грн., (сімсот сорок сім) матеріальних збитків;

- стягнути з відповідача моральні збитки в сумі 1000 грн.

30.03.2017 позивач подав до суду першої інстанції заяву про збільшення позовних вимог, в якій, додатково до заявлених в первісно поданому позові вимог, просив:

- визнати протиправними дії відповідача за незабезпечення його санаторно-курортним лікуванням в 2016 році;

- визнати протиправними дії відповідача за не внесення змін в Єдиному державному автоматизованому реєстрі пільговиків, де він рахується як інвалід війни III групи та надання йому довідки від 31.05.2016, що він має пільги як інвалід війни III групи;

- зобов`язати відповідача внести зміни в Єдиному державному автоматизованому реєстрі пільговиків та зареєструвати його як особу, яка має пільги встановлені для інвалідів війни II групи, та зобов`язати відповідача надати відповідну довідку;

- компенсувати матеріальні збитки за недотриману путівку на санаторне курортне лікування в розмірі 3000 гривен та стягнути з відповідача кошти в розмірі 3747 грн. (три тисяч сімсот сорок сім) матеріальних збитків загальної суми з урахуванням заявленої суми в первісному позові;

- стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 6000 грн. (шість тисяч гривен) загальної суми з урахуванням заявленої суми в первісному позові.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 травня 2017 року у задоволенні клопотання позивача про прийняття заяви про збільшення розміру позовних вимог відмовлено.

В обґрунтування відмови в прийнятті заяви про збільшення позовних вимог судом першої інстанції зазначено про заявлення позивачем нових позовних вимог, з новими підставами і предметом позову, що суперечить вимогам статті 51 КАС України. При цьому судом першої інстанції роз`яснено право на звернення до суду в загальному порядку.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.12.2017 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою позивача на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 травня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання про прийняття заяви про збільшення розміру позовних вимог, оскільки вказана ухвала не підлягає окремому оскарженню. Також зазначено, що заперечення на таку ухвалу можуть бути викладені в апеляційній скарзі на постанову суду першої інстанції.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.10.2017 адміністративний позов задоволений частково.

Визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області щодо ненадання ОСОБА_1 талонів на право одержання проїзних документів (квитків) безоплатно і з 50-відсотковою знижкою їх вартості.

Зобов`язано Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області надати позивачу талони на право одержання проїзних документів (квитків) згідно посвідчення серії НОМЕР_1 .

Визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області, що полягають у порушенні вимог статті 19 Закону України Про звернення громадян при розгляді звернення (заяви) позивача від 08 серпня 2016 року.

Зобов`язано Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області повторно розглянути звернення позивача від 08 серпня 2016 року у порядку та терміни, передбачені Законом України Про звернення громадян.

Решту позовних вимог залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.03.2018 постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.10.2017 скасовано.

Ухвалено нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування завданої шкоди - задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області щодо ненадання позивачу талонів на право одержання проїзних документів (квитків) безоплатно із 50-відсотковою знижкою їх вартості.

Зобов`язано Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області надати позивачу талони на право одержання проїзних документів (квитків) згідно посвідчення серії НОМЕР_1 .

Визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області, що полягають у порушенні вимог статті 19 Закону України Про звернення громадян при розгляді звернення (заяви) позивача від 08 серпня 2016 року.

Зобов`язано Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області повторно розглянути звернення позивача від 08 серпня 2016 року у порядку та терміни, передбачені Законом України Про звернення громадян.

Визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області щодо незабезпечення позивача санаторно-курортним лікуванням в 2016 році.

Визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області щодо надання довідки від 31.05.2016, що позивач має пільги як інвалід війни ІІІ групи.

В решті позовних вимог відмовлено.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції розглядаючи викладені позивачем в апеляційній скарзі заперечення щодо ухвали суду першої інстанції від 23.05.2017, якою відмовлено у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог, дійшов висновку, що судом першої інстанції вказану ухвалу постановлено незаконно та необґрунтовано, оскільки позивач мав законне право на збільшення позовних вимог, адже станом на 30.03.2017 судовий розгляд даної справи закінчений не був.

Постановою Верховного Суду від 23.12.2020 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19.03.2018 скасовано та справу направлено на новий судовий розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

При прийнятті цієї постанови Верховний Суд виходив з того, що при поданні 30.03.2017 заяви про збільшення позовних вимог позивачем були наведені обставини протиправності дій відповідача, відмінні від обставин, наведених на обґрунтування первісних вимог, а тому зміст додатково заявлених позивачем вимог свідчить, що вони містять інший предмет та інші підстави, що вказує на заявлення інших, нових вимог, які полягають у визнанні протиправними інших дій відповідача та зобов`язанні вчинити інші дії, та мають інше обґрунтування, про що правильно було зазначено судом першої інстанції в ухвалі від 23.05.2017.

У зв`язку з цим Верховний Суд зазначив, що суд апеляційної інстанції дійшов неправильного висновку щодо необґрунтованості та незаконності ухвали суду першої інстанції від 23.05.2017 про відмову в задоволенні клопотання позивача про прийняття заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Також суд касаційної інстанції зазначив, що судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач має посвідчення інваліда ІІІ групи, видане 28.04.1993, а також посвідчення інваліда ІІ групи, видане 04.04.2007.

Тобто, викладені обставини свідчать про встановлення позивачу іншої групи інвалідності (ІІ), яка не відповідає групі (ІІІ), зазначеній в посвідченні, виданому 28.04.1993, на підставі якого позивачем заявлені вимоги.

При цьому, оцінка вказаним обставинам судами попередніх інстанцій не надана, правомірність/неправомірність, з дослідженням та встановленням відповідних фактів на підставі належних та допустимих доказів, з викладенням мотивування їх прийняття/не прийняття, вказаних обставин судами попередніх інстанцій також не встановлена.

Водночас, як убачається з приписів Угоди про взаємне визнання прав на пільговий проїзд для інвалідів та учасників Великої Вітчизняної війни, а також осіб, прирівняних до них, підписаною Урядами Республіки Молдова, Російської Федерації, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, 12 березня 1993 року, яка набрала чинності для України, якою передбачені спірні в цій справі права, нею передбачені відмінні пільги, в залежності від групи інвалідності відповідної особи.

У зв`язку з цим Верховний Суд дійшов висновку щодо необхідності направлення справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до частини п`ятої статті 353 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

12.01.2021 матеріали справи №361/822/17 надійшли на адресу Київського окружного адміністративного суду та за результатами автоматизованого розподілу були передані для розгляду судді Панченко Н.Д.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 (суддя Панченко Н.Д.) прийнято адміністративну справу №361/822/17 до свого провадження, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

28.01.2021 до суду надійшла заява позивача від 25.01.2021 про збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди, згідно якої позивач просить суд:

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області відшкодувати позивачу матеріальні збитки в розмірі 100 000 грн. (сто тисяч гривень) та стягнути дані кошти з відповідача;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області відшкодувати позивачу моральну шкоду в розмірі 1 000 000 грн. (один мільйон гривень) та стягнути дані кошти з відповідача.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.01.2021 (суддя Панченко Н.Д.) відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розгляд справи у відкритому судовому засіданні в присутності сторін за правилами загального позовного провадження.

30.03.2021 на адресу суду від судді Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д. надійшла заява про самовідвід.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.03.2021 (суддя Панченко Н.Д.) задоволено заяву судді Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д. про самовідвід.

Матеріали адміністративної справи №361/822/17 передано до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду у відповідності до вимог частини 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

За результатами повторного автоматизованого розподілу 31.03.2021 матеріали адміністративної справи №361/855/17 були передані для розгляду судді Дудіну С.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 адміністративну справу прийнято до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Дудіна С.О.

Цією ж ухвалою прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 від 25.01.2021 про збільшення розміру позовних вимог.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.04.2021 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

18.05.2021 на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, у якій позивач просить суд:

- змінити вимоги в частині щодо відшкодування матеріальних збитків на таку редакцію: зобов`язати Управління соціального захисту населення Броварської міської ради відшкодувати ОСОБА_1 матеріальні збитку у розмірі 200000,00 грн. та стягнути дані кошти з Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області;

- змінити вимоги в частині щодо відшкодування моральної шкоди на таку редакцію: зобов`язати Управління соціального захисту населення Броварської міської ради відшкодувати ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 2000000,00 грн. та стягнути дані кошти з Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог залишено без розгляду у зв`язку з пропуском строку для її подання.

Вказана ухвала була направлена на електронну адресу позивача та доставлена до скриньки 25.05.2021, про що Автоматизованою інформаційною системою «Діловодство спеціалізованого суду» сформовано довідку про доставку.

25.05.2021 на електронну адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін, з приводу чого суд зазначає таке.

Відповідно до статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо:

1) прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище;

2) оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію;

3) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг;

4) припинення за зверненням суб`єкта владних повноважень юридичних осіб чи підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців у випадках, визначених законом, чи відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців;

5) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо в`їзду (виїзду) на тимчасово окуповану територію;

6) оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

7) стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження;

8) типові справи;

9) оскарження нормативно-правових актів, які відтворюють зміст або прийняті на виконання нормативно-правового акта, визнаного судом протиправним і нечинним повністю або в окремій його частині;

10) інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження;

11) перебування іноземців або осіб без громадянства на території України.

Отже, частиною четвертою вищевказаної статті імперативно визначено категорії справ, які підлягають розгляду виключно за правилами загального позовного провадження.

Із положеннями наведеної правової норми процесуального закону перекликаються й приписи частини четвертої статті 257 КАС України, яка відносить справи в аналогічних спорах до переліку справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Частина ж друга статті 257 КАС України визначає, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Частиною третьою цієї ж статті передбачено, що при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Отже, за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у переліку, наведеному у частині шостій статті 12 КАС України, крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

Такої правової позиції дотримується Верховний Суд у багатьох свої судових рішеннях, наприклад, ухвалах від 12 квітня 20121 року у справі №420/8661/20 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 96219218), від 12 квітня 2021 року у справі №540/1663/20 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 96219199) тощо.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 КАС України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Як було вказано вище, відповідно до первинно заявлених вимог позивач просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови надати талони на проїзд до посвідчення інваліда III групи на право на пільги, що видане Броварським горсобезом 28.04.1993 року, серія НОМЕР_1 ;

- зобов`язати відповідача надати позивачу талони на проїзд до посвідчення інваліда III групи на право на пільги, що видане Броварським горсобезом 28.04.1993 року, серія НОМЕР_1 ;

- визнати протиправними дії відповідача щодо ненадання належної відповіді на звернення позивача від 08.08.2016, де не немає жодного слова про правові підстави відмови надання талонів з посиланням на Закони і також немає роз`яснення порядку оскарження прийнятого рішення;

- зобов`язати відповідача надати вмотивовану та обґрунтовану відповідь на заяву позивача відповідно ст. ст. 15, 19, 20 Закону України Про звернення громадян;

- відшкодувати ціну проїзних документів на поїзд №121 від 22.08.2016 в розмірі 236 грн., та згідно з проїзним документом на поїзд №284 від 24.08.2016 в розмірі 211 грн., та витрати в сумі 300 грн., на проїзд маршрутних таксі в обидві сторони, шляхом стягнення з відповідача коштів в сумі 747 грн., (сімсот сорок сім) матеріальних збитків;

- стягнути з відповідача моральні збитки в сумі 1000 грн.

Згідно з прийнятою судом заявою позивача від 25.01.2021 про збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди позивач просить суд:

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області відшкодувати позивачу матеріальні збитки в розмірі 100 000 грн. (сто тисяч гривень) та стягнути дані кошти з відповідача;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області відшкодувати позивачу моральну шкоду в розмірі 1 000 000 грн. (один мільйон гривень) та стягнути дані кошти з відповідача.

Частиною третьою статті 3 КАС України визначено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2021 року встановлено на рівні 2270 гривень.

Отже, 500-кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб дорівнює 1 135 000 грн. (2270,00 грн. х 500), а тому розмір шкоди, заявленої позивачем до відшкодування у межах цього позову є меншим, ніж передбачений частиною четвертою статті 12 КАС України для імперативного визначення форми адміністративного судочинства, за якою має розглядатися ця справа.

При цьому, визначений частиною шостою статті 12 КАС України перелік справ незначної складності не є вичерпним, оскільки згідно з пунктом 10 цієї частини справами незначної складності також є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Суд звертає увагу на те, що ця справа вже розглядалася судами першої та апеляційної інстанцій та була направлена Верховним Судом на новий розгляд за чітко визначених підстав та обставин, які необхідно встановити та яким необхідно надати оцінку під час нового розгляду:

- встановлення позивачу іншої групи інвалідності (ІІ), яка не відповідає групі (ІІІ), зазначеній в посвідченні, виданому 28.04.1993, на підставі якого позивачем заявлені вимоги;

- неправильність висновку суду апеляційної інстанції щодо необґрунтованості та незаконності ухвали суду першої інстанції від 23.05.2017 про відмову в задоволенні клопотання позивача про прийняття заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що: дана справа є справою незначної складеності; матеріали справи містять зібрані під час попереднього розгляду справи докази, а під час нового розгляду справи необхідно врахувати висновки Верховного Суду, також приймаючи до уваги заявлене самим позивачем у позовній заяві клопотання про здійснення розгляду справи без його присутності, суд, з урахуванням критеріїв, визначених частиною четвертою статті 257 КАС України, дійшов висновку, що підстави для розгляду цієї справи за правилами загального позовного провадження відсутні.

Отже, клопотання ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 243, 248, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

2. Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя Дудін С.О.