Справа № 540/824/21
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2021-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/824/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа Оперативне командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " про скасування наказів та акту,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа Оперативне командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " з такими вимогами:

Службове розслідування визнати необ`єктивним, неповним та таким, що проведене з порушенням норм діючого законодавства.

Акт, щодо виявлених недоліків в окремих питаннях фінансового господарства від 30.11.2020 року - скасувати.

Наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 15.12.2020 року №728 про результати службового розслідування, щодо виявлених недоліків в окремих питаннях фінансового господарства військової частини НОМЕР_2 - скасувати;

Наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 2 лютого 2021 №75 року про внесення змін до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.12.2020 №728 - скасувати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що з травня 2018 по жовтень 2020 рік перебував на посаді начальника штабу військової частини НОМЕР_2 . За результатами службового розслідування складено акт щодо виявлення недоліків в окремих питаннях фінансового господарства. 15 грудня 2020 року видано наказ командира військової частини НОМЕР_1 за яким накладено дисциплінарне стягнення - «догана», позбавлено преміювання за грудень місяць 2020 року, притягнуто підполковника ОСОБА_1 до повної матеріальної відповідальності на суму 343 928,56 грн. 56 коп. до повного відшкодування збитків солідарно з майором ОСОБА_2 та лейтенантом ОСОБА_3 .

Позивач просить задовольнити його позовні вимоги, оскільки були відсутні об`єктивні причини для продовження службового розслідування, яке проведено неповно та необ`єктивно. Наказ від 15.12.2020 р. №728 є незаконним, оскільки перебував на посаді начальника штабу - першого заступника командира військової частини НОМЕР_2 в період з травня 2018 по жовтень 2020 рік і у цей час не був матеріально відповідальною особою.

Наказ від 2 лютого 2021 року № 75 про внесення змін до наказу від 15.12.2020 №728 є незаконним, оскільки матеріали службового розслідування передані до ДБР. За результатами проведення розслідування розмір збитків може бути збільшено/зменшено, або встановлено, що збитків державі завдано не було та закриття провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення. З наказом від 2 лютого 2021 року офіційно, належним чином ознайомлений не був.

Оскаржувані накази тягнуть подвійну відповідальність для позивача, а тому є незаконними та такими, що підлягають до скасуванню.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнали та зазначили, що службове розслідування було продовжено у зв`язку великим обсягом фінансової інформації, що підлягала обробці з метою повного та об`єктивного його проведення. Позивач є особою яка несе матеріальну відповідальність за спричинений ущерб, ознайомлений з усіма наказами пов`язаними із службовим розслідуванням, матеріали службового розслідування передано до ТУ ДБР у м. Краматорськ.

Відповідач просить суд зупинити провадження до закінчення кримінального провадження №0000110 від 07.07.2020 р. за ч.3 ст.410 КК України.

Позивач подав відповідь на відзив в якому виклав обставини наведені у позовній заяві.

Суд зазначає, що незважаючи на те, що при службовому розслідуванні та у кримінальному провадженні предметом дослідження є одні і ті ж самі події - це не є перешкодою до розгляду цієї справи.

Висновки суду у цій справі не можуть вплинути на результати кримінального провадження і навпаки, оскільки предметом спору у цій справі є правомірність наказів про призначення службового розслідування, дотримання процедури службового розслідування та правомірність наказів про застосування заходів дисциплінарного характеру, стягнення матеріальної шкоди. Ці обставини не є і не можуть бути предметом кримінального розслідування, оскільки стосуються виключно порядку проходження служби, що за предметною підсудністю відноситься до адміністративного судочинства.

Таким чином, клопотання відповідача про зупинення справи до закінчення кримінального провадження №0000110 не підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі обставини по справі.

ОСОБА_1 з травня 2018 по жовтень 2020 рік перебував на посаді начальника штабу військової частини НОМЕР_2 .

13.10.2020 року наказом № 693 командира військової частини НОМЕР_1 призначено службове розслідування щодо виявлених недоліків в окремих питаннях фінансового господарства військової частини НОМЕР_2 . (а.с. 9).

04.11.2020 року відповідно до рапорту майора ОСОБА_4 було видано наказ командира військової частини НОМЕР_1 про продовження службового розслідування до 30 листопада 2020 року. (а.с.11-13).

30.11.2020 року за результатами розслідування складено акт, щодо виявлених недоліків в окремих питаннях фінансового господарства з яким ознайомлено позивача. (а.с.22-28)

15.12.2020 року було видано наказ № 728 командира військової частини НОМЕР_1 про результати службового розслідування в окремих питаннях фінансового господарства військової частини НОМЕР_2 (а.с.14-16), відповідно до якого:

п.2. За порушення вимог Статуту внутрішньої служби Збройних сил України: ст.ст. 5,8,9,11,14,16, абз.1 та 13 ст. 69; Дисциплінарного статуту Збройних сил України: ст.ст.1,4,5,, Наказу МО України № 300 від 16.07.1997 року: п.п. 3.1.5, 3.1.9, відповідно до п. "б" ст. 48 Дисциплінарного статуту ЗСУ на підполковника ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення - «догана».

п.3. Помічнику командира військової частини НОМЕР_1 з правової роботи - начальнику юридичної групи направити копію матеріалів службового розслідування до ДБР України.

Відповідно до п.п. 4.1 п.4 на підставі п.5 Розділу ХVI Наказу МОУ від 07.06.2018 року № 260 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" позбавлено підполковника ОСОБА_1 преміювання за грудень місяць 2020 року в повному обсязі.

Підпунктом 4.2 пункту 4 відповідно до ст.10 ЗУ "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду завдану державі" від 03.10.2019 року № 160-ІХ притягнуто підполковника ОСОБА_1 до повної матеріальної відповідальності на суму 343 928,56 грн. 56 коп. до повного відшкодування збитків солідарно з майором ОСОБА_2 та лейтенантом ОСОБА_3

п. 4.3. Суму завданих збитків в розмірі 343 928,56 грн. 56 коп. внесено до книги грошових стягнень і нарахувань та обліковано за підполковником ОСОБА_1 . Стягнення здійснювати щомісяця із грошового забезпечення в розмірі 20 відсотків. ....

В іншій частині зазначений Наказ №728 від 15 грудня 2020 року не стосується позивача по справі, не зачіпає його права та інтереси.

14 січня 2021 року позивач звернувся з заявою (звернення) до командира військової частини НОМЕР_3 з вимогою визнати незаконним та скасувати наказ №728 від 15 грудня 2020 року у зв`язку з необ`єктивним, неповним розслідування та таким, що проведене з порушенням норм діючого законодавства.

2 лютого 2021 року, наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 75, було внесено зміни до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.12.2020 року №728 - «Призупинити дію п. 4.2, п. 4.3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) «Про результати службового розслідування в окремих питаннях фінансового господарства військової частини НОМЕР_2 » до вирішення питання по суті у встановленому законом порядку».

Вивчивши позиції сторін викладені у їх заявах по суті та оцінивши докази на які вони посилаються, враховуючи приписи діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Правове врегулювання дисциплінарної відповідальності військовослужбовців здійснюється на підставі Дисциплінарного статуту Збройних сил України затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV та Наказу МОУ № 608 від 21.11.2017 року.

Відповідно до п. 83 Дисциплінарного статут ЗСУ на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

84. Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

У кожному випадку вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, інших порушень вимог Закону України "Про запобігання корупції" з метою виявлення причин та умов, що сприяли його вчиненню, службове розслідування призначається командиром самостійно або проводиться за його рішенням за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції.

85. Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Відповідно до ст.8 Закону України від 3 жовтня 2019 року № 160-IX «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» проведення службового розслідування у випадках заподіяння шкоди є обов`язковим.

Суд вважає, що службове розслідування було призначено правомірно, оскільки для його призначення та проведення було достатньо підстав про які зазначено у рапорті Голови внутрішньо-перевірочної комісії в/ч НОМЕР_1 та у наказі 13.10.2020 року № 693 командира військової частини НОМЕР_1 .

У відповідності вимог ДС ЗСУ було винесено наказ про подовження службового розслідування на один місяць. За результатами розслідування складено акт щодо виявлення недоліків в окремих питаннях фінансового господарства військової частини НОМЕР_2 .

Зазначені обставини повністю спростовують посилання позивача на протиправність призначення, проведення та продовження службового розслідування.

Суд зазначає, що іншого способу перевірки фактів, що свідчать про можливі порушення військовослужбовцем Дисциплінарного статуту ЗСУ, вчинення корупційного діяння, встановлення осіб винних у заподіяні шкоди та визначення її розмірів крім призначення та проведення службового розслідування не існує.

Суд не погоджується з посиланням позивача на необ`єктивність при проведенні службового розслідування, оскільки як слідує з матеріалів службового розслідування при його проведенні проводились опитування, досліджувались накази, фінансові документи.

Крім того, відповідачем на заперечення позивача до акту розслідування були вжиті заходи для недопущення порушень діючого законодавства на які вказав ОСОБА_1 , щодо стягнення з нього шкоди і тому Наказом №75 від 02.02.2021 року було внесено зміни до наказу від 15.12.2020 року №728 та призупинено дію п.п. 4.2, п.п.4.3 п. 4.

Таким чином, суд зазначає, що службова перевірка призначена та проведена у відповідності до чинного законодавства, дисциплінарне стягнення накладено відповідно до вимог ДС ЗСУ і підстав для скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.12.2020 року №728 в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення не має.

Щодо позбавлення премії позивача суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, оскільки вище суд прийшов до висновку про правомірність накладеного на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани, яке є підставою для позбавлення преміювання у відповідності до абзацу 9 п.5 Розділу ХVI "Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" затвердженого Наказом МОУ від 07.06.2018 року № 260 в якому зазначено наступне.

Військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються в таких випадках:...

у разі порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів, які призвели до матеріальних збитків, - за місяць, у якому видано наказ про притягнення до матеріальної відповідальності.

Суд зазначає, що наказ від 15.12.2020 року №728 є не тільки наказом яким вирішено питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, але і таким яким вирішується питання про притягнення до матеріальної відповідальності у зв`язку із заподіянням шкоди, що є підставою для позбавлення премії.

При цьому суд звертає увагу, що абзацу 9 п.5. Розділу ХVI Порядку не передбачає, щоб шкода була заподіяна саме тією особою, що позбавляється премії, а лише зазначає, про порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів, які призвели до матеріальних збитків, що і встановлено при службовому розслідуванні відносно ОСОБА_1 .

Що стосується іншої частини Наказу від 15.12.2020 року №728, а саме пп. 4.2., 4.3. пункту 4 та Наказу №75 від 02.02.2021 року яким було внесено зміни до Наказу № 728 та зупинено дію цих пунктів суд зазначає наступне.

Статею 10 Закону України від 3 жовтня 2019 року № 160-IX «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» передбачено порядок відшкодування шкоди, завданої особою який здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону.

Відшкодування шкоди, завданої командиром (начальником), здійснюється на підставі наказу старшого за службовим становищем командира (начальника). (частина 1)

Системний аналіз приписів ст.ст. 8, 10-14 Закону № 160-IX дає суду підстави прийти до висновку, що відшкодування шкоди, в разі відмови від її добровільного відшкодування, здійснюється в судовому порядку за позовом військової частини, установи, організації, закладу або в іншому встановленому законом порядку. При цьому підставою для звернення до суду, серед інших, є наказ командира з цього приводу.

Таким чином, суд вважає, що пп. 4.2., п. 4.3. пункту 4 Наказу № 728 від 15.12.2020 року є протиправними та підлягають скасуванню, з підстав вищенаведених, а також враховуючи ті обставини, що ОСОБА_1 якого у такий спосіб притягнуто до матеріальної відповідальності заперечує проти стягнення шкоди.

Відшкодування такої шкоди, у разі відмови особи від її добровільного відшкодування може бути здійснено тільки в судовому порядку шляхом звернення військової частини до суду.

Саме при розгляді судом такого позову підлягає перевірці наявність шкоди, її розмір, винна особи у заподіяні, чи саме та особа заподіяла шкоду до якої заявлено позов та інші обставини у відповідності до норм Цивільного кодексу України та Закону України від 3 жовтня 2019 року № 160-IX «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» .

Наказ №75 від 02.02.2021 року є похідним від Наказу № 728 від 15.12.2020 року тому додаткових обґрунтувань щодо його скасування не потребує.

В Наказі №75 від 02.02.2021 року відповідач фактично визнає поспішність та протиправність прийняття рішення про стягнення з позивача шкоди у зазначеному розмірі та у зазначений спосіб, посилаючись на практику Верховного суду.

Щодо інших вимог, суд зазначає, що не може бути предметом оскарження акт службового розслідування, оскільки сам лише акт не є актом індивідуальної, не тягне жодних правових наслідків і не може бути скасованим як того вимагає позивач.

Таким актом індивідуальної дії, що породжує певні права та обов`язки є наказ, що прийнятий за результатами розгляду акту. Саме наказ і є у цій справі предметом судового аналізу щодо відповідності вимогам чинного законодавства.

Тому позовні вимоги, щодо скасування акту, визнання службового розслідування необ`єктивним, неповним та таким, що проведене з порушенням норм діючого законодавства не можуть бути предметом судового розгляду, а лише є обґрунтуванням інших вимог.

Не підлягає скасуванню п.3 Наказу № 728 від 15.12.2020 року відповідно до якого матеріали службового розслідування передано до ДБР України, оскільки відповідач вбачає в діях посадових осіб протиправність, враховує наявність шкоди, а тому повідомлення про злочин є обов`язком, а не правом командира. Саме під час кримінального провадження може бути встановлено наявність чи відсутність складу злочину та заподіяння шкоди державі.

Тому в цій частині наказ є законним, а позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Таким чином, суд визнає частково протиправним Наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) № 728 від 15.12.2020 року та скасовує пп. 4.2., 4.3. пункту 4, повністю скасовує Наказ №75 від 02.02.2021 року.

В задоволенні інших позовних вимог суд відмовляє.

Керуючись статтями 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати частково протиправним Наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) № 728 від 15.12.2020 року та скасувати пп. 4.2., п.п. 4.3. пункту 4 цього наказу. В іншій частині цей наказ залишити без змін.

Визнати протиправним та скасувати Наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №75 від 02.02.2021 року.

В задоволені інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов

кат. 106020000