Справа № 563/1221/20
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2021-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 рокуЛьвівСправа № 563/1221/20 пров. № А/857/9249/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І. М., Онишкевича Т. В.,

за участю секретаря судового засідання Смолинця А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби на рішення Корецького районного суду Рівненської області від 27 січня 2021 року, ухвалене головуючим суддею Загородько Н. А. у м. Корець, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

18.12.2020 ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Київської митниці Держмитслужби, в якому просить скасувати постанову в справі про порушення митних правил від 03.12.2020 № 1170/10000/20, якою на нього накладено адміністративне стягнення, та закрити справу про порушення митних правил.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, оскільки відповідачем не встановлено його вини у формі прямого умислу при розмитненні товару автобуса пасажирського марки «Mercedes-Benz», модель «Sprinter», номер кузова НОМЕР_1 . Вказував, що у попередній митній декларації ним було правильно визначено код товару і відповідно здійснено розрахунок митних платежів за цим кодом, а надання митному органу недостовірних документів для визначення коду товару, недостовірної інформації чи приховування будь-якої інформації, необхідної для класифікації товару, зафіксовано не було.

Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 27.01.2021 позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Київська митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не враховано, що позивачем у митній декларації заявлено неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, що призвело до зменшення розміру митних платежів, а тому у митного органу були наявні допустимі та достатні докази для притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Звертає увагу, що покликання позивача на самостійне виявлення ним помилковості даних щодо зазначеного коду товару і подання нової митної декларації після встановлення вказаної обставини митним органом свідчать лише про намагання позивача уникнути адміністративної відповідальності та не спростовує вчинення ним адміністративного правопорушення.

Позивачем подано до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому її заперечує, покликається на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін.

В судове засідання з апеляційного розгляду справи учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до частини четвертої статті 229, статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний суд ухвалив розгляд справи здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь головуючого судді, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 06.07.2020 до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Житомир» Київської митниці Держмитслужби керівником ТзОВ «АВТО СКАУТ» ОСОБА_1 до митного оформлення в митному режимі «Імпорт 40» подано електронну митну декларацію № UA100530/2020/031077 на товар «автобус пасажирський марки «MERCEDES-BENZ», модель «SPRINTER», номер кузова НОМЕР_1 , та товаросупровідні документи на вказаний товар.

У графі 33 (код товару) ЕМД № UA100530/2020/031077 декларантом зазначено код .

Згідно з рішенням Київської митниці Держмитслужби про визначення коду товару від 07.07.2020 № КТ-UA-2020 ввезений позивачем транспортний засіб є товаром, що класифікується за товарною позицією і кодом УКТЗЕД .

08.07.2020 головним державним інспектором відділу митного оформлення № 1 митного поста «Житомир» Київської митниці Держмитслужби Парій С. М. складено протокол про порушення митних правил № 1170/10000/20, в якому зазначено, що керівник ТзОВ «АВТО СКАУТ» ОСОБА_1 під час митного оформлення товару «автобус пасажирський марки «MERCEDES-BENZ», модель «SPRINTER», номер кузова НОМЕР_1 , за митною декларацією від 06.07.2020 № UA100530/2020/031077 вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів на 15690,31 грн, а саме: заявив в митній декларації неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості.

На підставі вказаного протоколу 03.12.2020 заступник начальника Київської митниці Держмитслужби Панкявічюс К. А. виніс постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України і накладено стягнення у вигляді 300 % несплаченої суми митних платежів, що становить 47070,93 грн.

Вважаючи дану постанову протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, оскільки у позивача не було прямого умислу на зазначення неправдивих відомостей у графі 33 (код товару) митної декларації, так як у попередній декларації типу «ЕЕ» НОМЕР_2 в графі 33 ним зазначений правильний код товару. Також позивачем відкликано митну декларацію № UA100530/2020/031077, що прямо вказує на відсутність мотиву спотворювати чи надавати недостовірні дані з метою уникнення сплати митних платежів.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 485 Митного кодексу України передбачена адміністративна відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Зі змісту даної норми випливає, що склад порушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України обумовлює наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу.

Відповідно до статті 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно із статтею 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 49 Митного кодексу України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу України (частина перша статті 51 Митного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документи, які підтверджують митну вартість, визначені частиною другою статті 53 Митного кодексу України.

Суть виявленого порушення митних правил, що слугувала підставою для притягнення позивача до відповідальності згідно з оскаржуваною постановою за статтею 485 Митного кодексу України, полягає у невірному зазначенні позивачем в поданій в митній декларації коду товару згідно УКТЗЕД.

Частиною першою статті 257 Митного кодексу України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

За правилами частини сьомої статті 257 Митного кодексу України перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до частини восьмої статті 257 Митного кодексу України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів, зокрема, відомості про товари - код товару згідно з УКТ ЗЕД.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), що є товарною номенклатурою Митного тарифу України.

Митний тариф України регулюється Законом України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 №584-VІІ з врахуванням Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, відповідних приміток до розділів та груп, текстового опису товарних позицій, та тих характеристик товару, які є визначальними і класифікації.

Відповідно до частини четвертої статті 280 Митного кодексу України ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України.

Таким чином, правильність визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД безпосередньо впливає на розмір ставки ввізного мита, який підлягає застосуванню до товарів, що ввозяться на митну територію України, а відтак і на розмір митних платежів, що підлягають сплаті.

Як підтверджується матеріалами справи, для митного оформлення товару «автобус пасажирський марки «MERCEDES-BENZ», модель «SPRINTER», номер кузова НОМЕР_1 , було подано митну декларацію від 06.07.2020 № UA100530/2020/031077 та відповідні товаро-супровідні документи, відповідно до яких декларантом визначено код товару .

Разом з тим, як встановлено митним органом, з чим погодився і позивач, ввезений товар, який підлягав митному оформленню, класифікується за кодом згідно з УКТ ЗЕД.

Слід зазначити, що відповідно до частини восьмої статті 264 Митного кодексу України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Частиною першою статті 269 Митного кодексу України передбачено, що відповідно до положень цієї статті за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи та з дозволу митного органу відомості, зазначені в митній декларації, можуть бути змінені або митна декларація може бути відкликана.

Враховуючи викладене та відсутність в матеріалах справи доказів надання митним органом дозволу на відкликання митної декларації, а також те, що відповідно до частини восьмої статті 264 Митного кодексу України декларація є прийнятою митним органом, апеляційний суд вважає безпідставними доводи позивача про самостійне відкликання ним електронної митної декларації від 06.07.2020 № UA100530/2020/031077 у зв`язку з виявленням помилки в графі 33 (код товару) та про відсутність підстав для відповідальності за подання недостовірних відомостей.

Що стосується покликання позивача на те, що у попередній митній декларації ним було правильно визначено код ввезеного товару, слід зазначити, що в такий спосіб декларантом було повідомлено митний орган про намір ввезти товар на митну територію України, однак, жодних митних платежів здійснено не було, відтак, вказана обставина не вплинула на наявний намір ОСОБА_1 неправомірного зменшення розміру сплати митних платежів.

Доводи позивача щодо спотворення системою зазначеного ним коду товару не підтверджені жодними доказами, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що в матеріалах справи наявні достатні докази, які свідчать про умисел позивача на заявлення неправдивих відомостей у митній декларації, оскільки останній, маючи всі необхідні документи для правильного визначення коду товару та заповнення митної декларації, вказав у митній декларації неправильний код товару, що призвело до неправомірного зменшення розміру митних платежів. Водночас позивачем ні під час розгляду справи про порушення митних правил, ні під час судового розгляду справи не надано доказів, які б спростували встановлені обставини.

Отже, постанова відповідача у справі у справі про порушення митних правил № 1170/10000/20 від 03.12.2020, за якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за порушення статті 485 Митного кодексу України, прийнята відповідачем правомірно.

За наведених обставин, судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 286, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби задовольнити, рішення Корецького районного суду Рівненської області від 27 січня 2021 року у справі № 563/1221/20 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби про скасування постанови відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 28.05.2021