Справа № 120/2799/21-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 травня 2021 р. Справа № 120/2799/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Ю.М., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100; ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач).

Відповідно до змісту позовних вимог позивач просить суд:

- визнати протиправним рішення відповідача, оформлене протоколом про перерахунок пенсії від 27.10.2020 року щодо зменшення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 до розміру 50% суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді;

- зобов`язати відповідача здійснити позивачу перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з розміру 56% винагороди працюючого на відповідній посаді судді, відповідно до довідки Вінницького апеляційного суду про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №05-27/81/2020 від 07.02.2020 року, з урахуванням фактично виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання, починаючи з 19.02.2020 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що з протоколу перерахунку пенсії, складеного на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03.03.2020 року у справі №120/4008/20-а вбачається, що ГУ ПФУ у Вінницькій області всупереч положень ст. 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" вбачається, що загальний процент щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 визначено у розмірі 50%, тоді як, на переконання позивача, його стаж судді складає повних 23 роки, що підтверджено рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 07.06.2019 року у справі №120/1368/19-а, та самим протоколом про перерахунок, в якому зазначено, що стаж судді складає повних 23 роки.

Тому, позивач вважає, що розмір його довічного грошового утримання як судді у відставці повинен визначатись виходячи з положень ч. 3 ст. 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року № 1402-VIII, а саме у розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на вказаній посаді із збільшенням розміру такої винагороди за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років на 2 відсотки.

Враховуючи вищенаведене позивач вважає, що відсоткове значення його довічного грошового утримання повинно становити 56% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Відтак, рішення відповідача щодо зменшення відсоткового значення розміру довічного грошового утримання судді у відставці позивач вважає протиправними та таким, що порушує його законні права та інтереси.

Ухвалою від 06.04.2021 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Ухвалою від 06.04.2021 року зупинено провадження у справі.

Ухвалою від 08.04.2021 року задоволено клопотання позивача про поновлення провадження у справі, яке надійшло до суду 07.04.2021 року та вирішено поновити провадження у даній справі.

16.04.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що позов є безпідставним та не підлягає задоволенню. Обґрунтовуючи свою позицію відповідач зазначає, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10.09.2020 року по справі № 120/4008/20-а Головним управлінням було здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача на підставі довідки Вінницького апеляційного суду від 07.02.2020 року №05-27/81/2020, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020 року, виходячи з відсоткового показника 50%.

На переконання відповідача, при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці враховується лише роки роботи на посаді судді, відповідно до п. 3 ст. 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів". Тому, враховуючи вимоги вищезазначеного Закону, який чинний на момент звернення позивача до суду, до стажу роботи на посаді судді підлягає зарахуванню період його роботи: з 20.11.2002 року по 14.08.2007 року та з 15.08.2007 року по 08.12.2016 року, що фактично становить 14 років 27 днів. Крім того, представник ГУ ПФУ у Вінницькій області вказує, що половина строку навчання за денною формою на юридичному факультеті Київському університеті ім. Т.Г. Шевченка з 01.09.1990 року по 23.06.1995 року, робота на посаді помічника прокурора м. Вінниці з 23.02.1996 року по 01.09.1997 року та служба в податковій міліції УПМДПА у Вінницькій області на посаді слідчого з 02.09.1997 року по 19.11.2002 року - не є роботою на посаді судді і не може враховуватись для визначення розміру довічного грошового утримання судді у відставці.

Таким чином, відповідач зазначає, що з врахуванням того, що ОСОБА_1 має 14 років 27 днів стажу роботи на посаді судді, його довічне грошове утримання підлягає виплаті в розмірі 50% від сум суддівської винагороди.

З огляду на зазначене, ГУ ПФУ у Вінницькій області просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Вінницькій області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, призначене з 19.02.2020 року, виходячи з відсоткового значення 86 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

23.10.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03.03.2020 року у справі №120/4008/20-а, здійснити перерахунок та виплату його грошового утримання.

Відповідно до протоколу перерахунку пенсії від 27.10.2020 року ГУ ПФУ у Вінницькій області провело перерахунок грошового утримання ОСОБА_1 на підставі довідки Вінницького апеляційного суду від 07.02.2020 року №05-27/81/2020.

Відсоткове значення для обрахунку щомісячного грошового утримання встановлено у розмір 50 % суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді.

У відповідь на заяву позивача ГУ ПФУ у Вінницькій області листом від 05.11.2020 року №4723-4859/В-02/8-0200/20 проінформувало, що після перерахунку по рішенню суду розмір щомісячного грошовою утримання становить 95378,25 грн. Сума доплати (заборгованості) з 19.02.2020 року по 31.10.2020 року становить 386814,69 грн. Окрім того вказано, що виплата нарахованих коштів за період з 19.02.2020 року по 31.10.2020 року в сумі 386814 грн. Головним управлінням буде здійснено після виділення коштів з Державного бюджету України та надано протокол перерахунку пенсії від 27.10.2020 року.

Позивач не погоджується з діями відповідача в частині визначення відсоткового розміру довічного грошового утримання судді у відставці виходячи не із стажу роботи на посаді судді, визначеного рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 07.06.2019 року у справі №120/1368/19-а.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні визначає Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII).

Згідно із пунктом 2 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон № 2453-VI, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Частиною 1 статті 142 Закону № 1402-VIII визначено, що судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Відповідно до частини 3 статті 142 Закону № 1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 07.06.2019 року №120/1368/19-а серед іншого вирішено зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці зарахувати ОСОБА_1 роботу на посаді помічника прокурора м. Вінниці за період з 23.02.1996 року по 01.09.1997 року, що становить 01 рік 06 місяців 08 днів, до стажу роботи, який дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання в розмірі 86% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничним розміром, починаючи з 15.12.2016 року. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці зарахувати ОСОБА_1 роботу на посаді слідчого в податковій міліції УПМ ДПА у Вінницькій області за період з 02.09.1997 року по 19.11.2002 року, що становить 05 років 02 місяці 17 днів, до стажу роботи, який дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання в розмірі 86% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничним розміром, починаючи з 15.12.2016 року. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці зарахувати ОСОБА_1 половину строку навчання за денною формою на юридичному факультеті Київського університету ім. Т.Г. Шевченка за період з 01.09.1990 року по 23.06.1995 року, що становить 02 роки 04 місяці 22 дні, до стажу роботи, який дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання в розмірі 86% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничним розміром, починаючи з 15.12.2016 року.

Рішення суду набрало законної сили 09.07.2019 року.

Отже, з врахуванням вищезазначених періодів стажу, зарахованих рішенням суду, загальний стаж ОСОБА_1 на посаді судді становить - 23 років 2 місяць 16 днів.

Ця обставина визнається судом безспірною і такою, що не підлягає доказуванню з огляду на положення частини 4 статті 78 КАС України в силу яких обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що при обчислені відсоткового розміру довічного грошового утримання позивача правомірним є врахування на підставі частини 3 статті 142 Закону № 1402-VIII, стажу на посаді судді - 23 років 2 місяць 16 днів.

Відтак, стаж роботи позивача на посаді судді понад 20 років становить повних 3 роки, а тому за кожен повний рік роботи понад 20 років до базової відсоткової величини довічного грошового утримання яка становить 50% додається два відсотки, що в сумі становить - 56% (50+3х2=56%).

Отже, відсоткове значення розміру довічного грошового утримання позивача під час його перерахунку на підставі рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03.03.2020 року у справі №120/4008/20-а повинно становити 56 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Також, суд критично оцінює доводи відповідача щодо того, що стаж позивача на посаді судді становить 14 років 27 днів, оскільки навіть у власному протоколі про перерахунок пенсії від 27.10.2020 року ГУ ПФУ у Вінницькій області зазначає, що стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді становить 23 роки 2 місяці 16 днів (а.с. 19).

Додатково суд звертає увагу, що відповідач неправомірно вдається до оцінки суддівського стажу позивача, оскільки розрахунок такого стажу взагалі не входить до повноважень пенсійного органу. Це підтверджується Порядком подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року № 3-1 (далі - Порядок № 3-1), згідно з яким призначення щомісячного довічного утримання судді у відставці здійснюється, зокрема, на підставі розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, що складається (оформляється) відповідним судом.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивач має право на перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із 19.02.2020 року в розмірі 56 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням раніше проведених виплат.

Водночас, з приводу обраного позивачем способу захисту прав шляхом визнання протиправним рішення відповідача, оформленого протоколом про перерахунок пенсії від 27.10.2020 року щодо зменшення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 до розміру 50% суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, суд зазначає таке.

Позивачем до позовної заяви долучено документи - "перерахунок пенсії", у якому з-поміж іншого вказано номер рішення про перерахунок "78" та дату-час розрахунку - 27.10.2020 року о 10:32.

Однак, судом не встановлено прийняття відповідачем рішення у формі окремого документа про зменшення відсоткового значення спірних виплат, яке б за формою та змістом відповідало загальним вимогам до індивідуального акту у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Більше того, задоволення позову в обраний позивачем спосіб призвело б до зупинення правових наслідків рішення відповідача, яке прийнято на виконання рішення суду від 10.09.2020 року у справі №120/4008/20-а, та за своїми наслідками відповідає матеріально - правовим інтересам позивача, адже при перерахунку довічного грошового утримання відповідачем враховано довідку Вінницького апеляційного суду №05-27/81/2020 від 07.02.2020 року, що і було предметом розгляду у рамках справи № 120/4008/20-а.

Тому, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання позивача до 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Щодо позовних вимог зобов`язального характеру, то така вимога є похідною від основної, а відтак підлягає задоволенню відповідно до пункту 23 статті 4 КАС України шляхом зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з розміру 56% винагороди працюючого на відповідній посаді судді, відповідно до довідки Вінницького апеляційного суду про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №05-27/81/2020 від 07.02.2020 року, з урахуванням фактично виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання, починаючи з 19.02.2020 року.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В силу приписів частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд приходить до переконання, що заявлений позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В той же час, положеннями частини 3 статті 139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, позовні вимоги задоволено частково, то на переконання суду з відповідача підлягає стягненню 681,00 грн., сплаченого позивачем судового збору, що є сумою пропорційною до обсягу задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо зменшення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 до 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з розміру 56% винагороди працюючого на відповідній посаді судді, відповідно до довідки Вінницького апеляційного суду про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №05-27/81/2020 від 07.02.2020 року, з урахуванням фактично виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання, починаючи з 19.02.2020 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036, ).

Рішення суду в повному обсязі сформовано: 27.05.2021 року.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна