Справа № 120/1929/21-а
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

31 травня 2021 р. Справа № 120/1929/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід Олени Степанівни, розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження заяву про повернення заяви про забезпечення в адміністративній справі:

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Головного управління ДПС у Вінницькій області як відокремленого структурного підрозділу ДПС України (вул. Хмельницьке шосе, б. 7, м.Вінниця, 21028)

про: визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Вінницькій області як відокремленого структурного підрозділу ДПС України (далі відповідач) про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою від 15.03.2021 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Згідно наказу Вінницького окружного адміністративного суду від 30.03.2021 року за №048-в/к суддя перебувала у відпустці у період з 15.04.2021 року по 07.05.2021 року.

23.04.2021 року за вх. № 22510 позивачем подано заяву про забезпечення позову.

27.04.2021 року за вх. № 23298/21 позивачем подано заяву про повернення заяви про забезпечення позову та повернення судового збору.

Визначаючись щодо заяви позивача, суд виходить з наступного.

Положеннями п. 3 ч. 3 ст. 44 КАС України визначено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання.

Згідно із положенням п. 2 ч. 1 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач до відкриття провадження в адміністративній справі подав заяву про її відкликання.

Між тим, положеннями КАС України не визначено наслідків у разі подання особою заяви про повернення заяви про забезпечення позову.

Разом із тим, ч. 6 ст. 7 КАС України визначено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Між тим, при повній або частковій відсутності норм, які регулюють певні суспільні відносини, можливо застосувати аналогію закону, тобто, вирішення справи або окремого юридичного питання на основі правової норми, розрахованої на аналогічні правовідносини.

Варто зазначити, що застосування аналогії забороняється, якщо вона прямо заборонена законом, чи якщо закон пов`язує настання юридичних наслідків з наявністю конкретних норм.

При вирішенні справи по аналогії закону чи аналогії права обов`язковим є дотримання таких умов: аналогія допустима лише у випадку повної чи часткової відсутності правових норм; суспільні відносини, до яких застосовується аналогія, повинні знаходитися у сфері правового регулювання; повинна бути схожість між обставинами справи і наявною нормою за суттєвими юридичними ознаками; пошук норми, що регулює аналогічний випадок, повинен здійснюватися спочатку в актах тієї ж галузі права, у випадку відсутності - в іншій галузі права і у законодавстві в цілому; винесене у процесі використання аналогії правове рішення не повинно суперечити нормам закону, його меті; обов`язково повинно бути мотивоване пояснення причин застосування рішення по аналогії до конкретного випадку.

Таким чином, у разі, якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

За таких обставин, суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин за аналогією закону положення п. 2 ч. 4 ст. 169 КАС України та повернути заяву про забезпечення позову.

При чому, суд наголошує, що положення цієї норми, відповідно до принципу диспозитивності (ч. 3 ст. 9 КАС України), передбачає право заявника розпоряджатися своїми вимогами на свій розсуд. Отже, підстави для відмови у задоволенні поданої заяви законодавством не передбачені, оскільки це є безумовним правом особи, яка звернулася до суду.

За таких обставин, суд, враховуючи заяву позивача, обставини справи, а також те, що права позивача, у даному випадку, не будуть порушені, вважає за необхідне повернути заяву про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про повернення судового збору, суд виходив з наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

З огляду на викладене та враховуючи обставини справи, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання позивача про повернення судового збору сплаченого згідно квитанції № 74-1011К від 20.04.2021 року у сумі 681 грн. 00 коп..

Керуючись ст. 44, 169, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про повернення про забезпечення позову без розгляду задовольнити.

Заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 разом з доданими до неї матеріалами повернути позивачеві.

Повернути ОСОБА_1 сплачений при зверненні до Вінницького окружного адміністративного суду згідно квитанції № 74-1011К від 20.04.2021 року судовий збір у сумі 681 грн. 00 коп..

Ухвала суду першої інстанції оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Маслоід Олена Степанівна