Справа № 583/1910/21
Суддя: Сидоренко Р. В.
Дата ухвалення: 2021-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 583/1910/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2021 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

Головуючого судді Сидоренка Р.В.,

за участю секретаря Шаміладзе В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до командира взводу лейтенанта поліції роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Сумській області Фролова Віталія Павловича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

13.05.2021 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Анацький О.В. звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.04.2021 року командир взводу лейтенант поліції роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Сумській області Фролов В.П. виніс постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КпАП України за керування транспортним засобом, будучи позбавленим права керування. Представник позивача зазначає, що вказана постанова є незаконною, оскільки висновки командира взводу лейтенанта поліції роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Сумській області Фролова В.П. викладені в ній не відповідають обставинам справи. Так, 25.09.2020 року постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 рік, однак постановою Сумського апеляційного суду від 11.01.2021 року вказана постанова змінена, з неї виключено посилання на позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами.

Посилаючись на вищевикладене, представник позивача просив скасувати постанову, винесену інспектором батальйону 1 роти 2 Управління патрульної поліції у Сумській області лейтенант поліції Фролова В.П. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 КпАП України.

17.05.2021 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено розгляд справи з повідомленням сторін. Відповідачу роз`яснено право подати відзив на позов в строк до 28.05.2021 року.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про відкладення розгляду справи. Однак судом не знайдено підстав для задоволення вказаного клопотання. У відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позовних вимог, пославшись на їх безпідставність та необґрунтованість. Зазначив, що 27.04.2021 року згідно з розстановкою сил та засобів роти № 2 батальйону управлінні патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції він ніс службу з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху в Сумській області, під час якої позивач здійснював контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Цього дня близько 09.25 год. по автомобільній дорозі Н-12, км. 71, в с. Климентове, Охтирського району, Сумської області, було виявлено та зупинено автомобіль марки «BMW Х5», номерний знак НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом з номерним знаком, що був закритий іншими предметами, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м., чим порушив вимоги п. 2.9 в Правил дорожнього руху. Відповідач вказує на те, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була здійснена працівниками поліції відповідно до вимог чинного законодавства. Командир взводу лейтенант поліції роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Сумській області Фролов В.П. керуючись положеннями Закону України «Про Національну поліцію» підійшов до позивача, відрекомендувався, пояснив суть правопорушення, попросив надати для перевірки посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та чинний страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. При перевірці вказаних документів через інформаційно-телекомунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України» було встановлено, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами на підставі постанови Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25.09.2020 року по справі № 583/2741/20, чим порушив вимоги п. 2.1 а Правил дорожнього руху, що зафіксовано на відеореєстратор персональний мобільний моделі DMT1 ВМ0136, ВМ0064. Позивачу було роз`яснено, що він порушив вимоги п. 2.1 а Правил дорожнього руху, а саме керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Крім того, ОСОБА_1 було роз`яснено вимоги ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено, що справу буде розглянуто на місці скоєння правопорушення. Розглянувши в присутності позивача матеріали адміністративної справи, відповідач виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4127506 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн., яку оголосив позивачу. У зв`язку з тим, що від підпису та отримання копії постанови ОСОБА_1 відмовився, вказана постанова була відправлена йому рекомендованим листом за вих. № 4753 від 29.04.2021 року. Відповідач зазначає, що під час складання постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4127506 від 27.04.2021 року, він діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, сумлінно, своєчасно, з дотриманням принципу рівності перед законом, з урахуванням прав особи на участь у процесі прийняття рішення. Також, командир взводу лейтенант поліції роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Сумській області Фролов В.П. звертає увагу на те, що позивач не надав документів, які б підтверджували обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, а тому вимога про стягнення судових витрат на надання правничої допомоги є безпідставною. З огляду на те, що командир взводу лейтенант поліції роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Сумській області Фролов В.П. є посадовою особою суб`єкта владних повноважень, судові витрати у виді судового збору з нього також не можуть бути стягнуті.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України судове засідання проводилося без технічної фіксації.

Суд дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 23.04.2021 року командиром взводу лейтенанта поліції роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Сумській області Фролова В.П. винесено постанову серії про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАН № 4127506, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20400,00 грн. (а.с. 5)

Згідно вказаної постанови 27.04.2021 року о 09.25 год. на 7 км. траси 12 в с. Климентове, Охтирського району, Сумської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «BMW X5», номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25.09.2020 року права керування транспортними засобами, чим порушив п.п. «а» п. 2.1. Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

За приписами п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

В ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п. 1.1 Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В п.п. «в» п. 2.9 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема, ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Диспозицією ч. 6 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

В ст. 245 КУпАП зазначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положення ст. 280 КУпАП закріплюють обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

За приписами ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Отже, викладені в постанові по справі про адміністративне правопорушення обставини повинні чітко та однозначно свідчити про повноту та об`єктивність встановлених обставин справи та її розгляду, а також відображати конкретний склад адміністративного правопорушення, що повинно підтверджуватись відповідними доказами.

В п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначає, що постанова Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25.09.2020 року, на підставі якого було винесено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення, змінена постановою Сумського апеляційного суду, в частині позбавлення права керування транспортним засобом.

Так, постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25.09.2020 року по справі № 583/2741/20, провадження № 3/583/940/20 ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (епізод від 18.07.2020 року), накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. в прибуток держави із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (епізод від 06.08.2020 року), закрито, в зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

11.01.2021 року постановою Сумського апеляційного суду по справі № 583/2741/20, провадження 33/816/28/21 змінено постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25.09.2020 року відносно ОСОБА_1 , виключено з постанови судді посилання на позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами строком на 1 рік, в іншій частині постанову судді залишено без змін.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

В ст. 70 КАС України зазначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно вимог ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Положеннями ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За приписи ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд не приймає до уваги доводи відповідача про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, оскільки станом на момент складання постанови від 27.04.2021 року серії ЕАН № 4127506, у нього були відсутні підстави вважати ОСОБА_1 таким, що позбавлений права керування транспортним засобом, оскільки постанова суду, в частині позбавлення права керування змінено.

Таким чином, беручи до уваги те, що позивача безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності, постанова серії від 27.04.2021 року серії ЕАН № 4127506 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження по справі.

Щодо вимоги про стягнення судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, крім іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно вимог ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 454,00 грн. (а.с. 2)

На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем не надано доказів їх оплати та розрахунку заявленої суми витрат, а тому підстави для стягнення витрат на професійну правничу допомогу відсутні.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Сумській області на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 454,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 1, 7, 245, 247, 251, 280, 283, 286 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 9, 72-77, 94, 139, 241-246, 250, 251, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до командира взводу лейтенанта поліції роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Сумській області Фролова Віталія Павловича про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАН № 4127506 від 27.04.2021 року, винесену командиром взводу лейтенанта поліції роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Сумській області Фроловим Віталієм Павловичем, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 20400,00 грн. за порушення ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 454,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Сумській області.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Р.В.Сидоренко