Справа № 160/2909/21
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2021-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2021 року Справа № 160/2909/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Віхрової В.С.,
при секретарі Піддубцеві О.В.,
представника позивача Кощеєвої А.В.,
представника відповідача-1 Прохорової С.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сагиттаріус» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -
25.02.2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Сагиттаріус» (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі відповідач-1) та Державної податкової служби України (далі відповідач-2), в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №3161979/41657049 від 24.11.2021 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 7 від 30.09.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №2161980/41657049 від 24.11.2021 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 8 від 30.09.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 7 та № 8 від 30.09.2020 року, подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Сагиттаріус», датою їх фактичного надходження.
В обґрунтування позову зазначено, що на виконання вимог ст. 201 Податкового кодексу України 13.10.2020 року товариством з обмеженою відповідальністю «Сагиттаріус» направлено Державній податковій службі України на реєстрацію податкові накладні від № 7 та № 8 від 30.09.2020 року. Квитанцією, яка надійшла у відповідь на реєстрацію податкових накладних, реєстрацію було зупинено, виявлено відповідність критеріям ризиковості здійснення операцій, запропоновано подати додаткові пояснення. Позивачем були подані пояснення, проте оскаржуваними рішеннями ГУ ДПС у Дніпропетровській області №3161979/41657049 від 24.11.2021 року та №2161980/41657049 від 24.11.2021 року позивачу відмовлено у реєстрації зупинених податкових накладних № 7 та № 8 від 30.09.2020 року, у зв`язку з ненаданням платником документів. Позивач вважає рішення такими, що підлягають скасуванню, з огляду на те, що відповідачу були надані всі наявні у позивача документи на підтвердження господарської операції, на виконання яких складені податкові накладні. Оскаржувані рішення не містять чіткого визначення підстав для прийняття Комісією рішення про відмову в реєстрації податкових накладних. Податкові накладні, на думку позивача, була безпідставно зупинені, оскільки первинні документи товариства з обмеженою відповідальністю «Сагиттаріус» засвідчують факт реального виконання останнім та його контрагентами господарських зобов`язань.
Частиною 2 ст. 257 КАС України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 261 КАС України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
У відповідності до ч.1 ст. 262 КАС України, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.03.2021 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сагиттаріус» було залишено без руху та надано час для усунення недоліків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом.
08.04.2021 року представником Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надано відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити, зазначивши, що оскаржувані рішення прийняті з дотриманням Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року №520. Спірні рішення прийняті з підстави ненадання позивачем копій документів. Відповідач вважає визначені в Рішенні комісії підстави для відмови в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування правомірними та такими, що прийняті відповідно до норм чинного законодавства та в установленому порядку, а вимоги позивача є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
08.04.2021 року представником Державної податкової служби України подано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, зазначаючи, що вимога про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну є необґрунтованою, оскільки без надання правової оцінки рішенню комісії регіонального рівня, зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні є передчасним.
21.04.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що позивачем були подані всі документи на підтвердження здійснення господарської операції. Відповідачем у відзиві не доведено, які саме документи не були надані.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 року розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання, яке призначено на 11 год. 30 хв. 13.05.2021 року.
В судове засідання, призначене на 13.05.2021 року, представники сторін не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судом відкладено розгляд справи на 20.05.2021 року.
В судове засідання, призначене на 20.05.2021 року, з`явились представники позивача та відповідача-1, представник відповідача-2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.05.2021 року клопотання представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про зупинення провадження у справі №160/2909/21 задоволено, зупинено провадження в адміністративній справі №160/2909/21 до наступного судового засідання, призначеного на 01.06.2021 року о 12:00 год.
28.05.2021 року представником відповідача-1 долучено до матеріалів справи додаткові докази.
В судове засідання, призначене на 20.05.2021 року, з`явились представники позивача та відповідача-1, представник відповідача-2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Представником позивача в судовому засіданні зазначено, що документи, про відсутність яких зазначає відповідач, позивачем до суду, також, не надавались. Крім актів прийому-передачі, складених між ТОВ «Сагиттаріус» та ТОВ «Лівайн Торг», більше документів не має, сторони у договорі домовились про такий спосіб підтвердження господарської операції. Представником позивача зазначено, що наявність ліцензії на торгівлю пальним презюмує наявність актів прийому-передачі АЗС. Представник позивача вказала, що на сьогодні підприємство не працює, працівники звільнені, АЗС не перебувають в оренді.
Представником відповідача-1 підтримано правову позиції, викладену у відзиві.
Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Основним видом діяльності ТОВ «Сагиттаріус» є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (КВЕД 46.71), що підтверджується випискою з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.
Позивач зареєстрований як платник податку на додану вартість з 11.10.2017 року, з 01.11.2018 року перебуває на обліку у ГУ ДПС у Дніпропетровскій області.
ТОВ «Сагиттаріус» володіє та користується низкою автозаправних станцій на умовах оренди для здійснення роздрібного продажу палива.
Автозаправні станції (у кількості 9), якими володіє та користується позивач, розташовані у Донецькій області.
Паливо, необхідне для здійснення господарської діяльності, ТОВ «Сагиттаріус» придбає у ПАТ "Укртатнафта" та ТОВ "ТД Карпатинафтотрейд" на умовах договорів поставки нафтопродуктів.
Для організації зберігання палива ТОВ «Сагиттаріус» уклало з ТОВ «Нафтасіті» договір зберігання, згідно якого ТОВ «Нафтасіті» надає позивачу послуги зберігання палива.
На виконання вимог ст. 201 Податкового кодексу України, 13.10.2020 року ТОВ «Сагиттаріус» через автоматизовану систему «Єдине вікно подання електронних документів» засобами телекомунікаційного зв`язку складено і направлено на реєстрацію податкові накладні № 7 та № 8 від 30.09.2020 року.
На виконання зазначеного 17.11.2020 року позивач направив повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних № 7 та № 8 від 30.09.2020 року, реєстрацію яких зупинено та у порядку визначеному підпунктом 201.16.2 пункту 201.6 статті 201 ПК України, в електронному вигляді подав до ГУ ДПС у Дніпропетровській області копії документів, що підтверджують здійснення господарської операції.
Рішенням комісії ГУ ДПС у Дніпропетровській області №2161979/41657049 від 24.11.2020 року позивачу відмовлено у реєстрації зупиненої податкової накладної № 7 від 30.09.2020 року, у зв`язку з ненаданням платником копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Рішенням комісії ГУ ДПС у Дніпропетровській області №2161980/41657049 від 24.11.2020 року позивачу відмовлено у реєстрації зупиненої податкової накладної № 8 від 30.09.2020 року, у зв`язку з ненаданням платником копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

В графі «додаткова інформація» податковим органом зазначено акти приймання-передачі не в повному обсязі, оренда АЗС без актів виконаних послуг та актів приймання-передачі, відсутні регістри бухгалтерського обліку.

Досліджуючи оскаржувані рішення про відмову у реєстрації податкових накладних на предмет їх відповідності закону, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» від 29.12.2010 №1246 (надалі - Порядок №1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно п. 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п. 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи містить п.201.16 ст.201 ПК України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту74.2 статті 74 цього Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

11 грудня 2019 року Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову № 1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (надалі - Порядок №1165).

За змістом п. 3 Порядку №1165 податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації).

Відповідно до п. 5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1). показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Згідно до п. 6 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Водночас, у Додатку №1 до Порядку №1165 встановлені критерії ризиковості платника податку на додану вартість, а саме:

1.Платника податку на додану вартість зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

2.Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

3.Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарської діяльності або здійснювати повноваження, згідно з інформацією, наданою такими особами.

4.Платника податку зареєстровано (перереєстровано) та ним проваджено фінансово- господарську діяльність без відома і згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками.

5.Платник податку - юридична особа не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Казначейства (крім бюджетних установ).

6.Платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України.

7.Платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту16.1.3 пункту16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті46 Податкового кодексу України.

8.У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Відповідно до п. 7 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Згідно до п. 8 Порядку №1165 платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.

За змістом п. 10 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягам операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Пунктом 11 Порядку №1165 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1)номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування:

2)критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3)пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/роз рахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Пунктом 25 Порядку №1165 визначено, що комісія центрального рівня приймає рішення про неврахування таблиці даних платника податку, розглядає скарги на рішення комісій регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Відповідно до п. 26 Порядку №1165 Комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном.

Судом встановлено, що в квитанції про зупинення податкової накладної, складеної на покупця ТОВ «Сагиттаріус» міститься твердження контролюючого органу щодо відповідності позивача п.8 Критеріїв ризиковості платника податку та пропозицію надання пояснень та копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання про прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, без визначення конкретного переліку документів.

Таким чином, з метою реєстрації податкових накладних на позивача покладено обов`язок подання документів на підтвердження господарської діяльності ТОВ «Сагиттаріус», в межах якої складено податкові накладні № 7 та № 8 від 30.09.2020 року, в реєстрації яких відмовлено оскаржуваними рішеннями.

Щодо господарських відносин, які передували винесенню оскаржуваного рішення, судом встановлено, що 25.02.2020 року між ТОВ «Сагиттаріус» (Постачальник) та ТОВ «Лівайн Торг» (Покупець) було укладено договір поставки нафтопродуктів № П20-18/ЛТ, відповідно до якого постачальник зобов`язався поставити, а покупець прийняти та оплатити паливно-мастильні матеріали (бензини, дизельне паливо і газ) в кількості і за ціною, передбаченими у Додатках.

Відповідно до п.2.1 Договору поставки товар за цим договором поставляється щоденно і безперервно на умовах ЕХW АЗС: з автозаправної станції (автозаправної/газонаповнювальної станції, газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливо роздавальні колонки).

При цьому постачальник гарантує безперервне постачання товару покупцю по довірчим документам, а саме паливним карткам та скретч-карткам.

Поставка товару між підприємствами оформлюється актами приймання-передачі ПММ за формою, передбаченою договором, щомісячно не пізніше останнього дня звітного місяця.

До договору № П20-18/ЛТ від 25.02.2020 року сторонами договору складено додаток №1 з переліком АЗС, на які має бути здійснено постачання паливно-мастильних матеріалів, а саме:

- АЗС №13 у Донецька область, м. Краматорськ, вул. Танкістів, буд. 175;

- АЗС №14 Донецька область, смт. Ясногірка, вул. Магістральна, буд. 21а;

- АЗС №15 Донецька область, м. Лиман, вул. Незалежності, буд. 82;

- АЗС №17 Донецька область, смт. Біленьке, вул. Хабаровська, буд. 2а;

- АЗС №18 Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Криворізька, буд. 62;

- АЗС №20 Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Генерала Батюка, буд. 11а;

- АЗС №21 Донецька область, Костянтинівський район, с. Білокузьминівка, вул. Донецька, буд.1;

- АЗС №22 Донецька область, м. Добропілля, вул. Першотравнева, буд. 40а;

- АЗС №23 Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Сучасна, буд. 40.

В повідомленні про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію якої зупинено від 17.11.2020 року №2 зазначено, що ТОВ «Сагиттаріус» здійснює роздрібну торгівлю пальним з орендованих АЗС, орендує АЗС у власників ТОВ «Текіла Голд» та ТОВ «Скай Проект», має ліцензії на роздрібну торгівлю пальним, дозволи на проведення робіт підвищеної небезпеки, у штаті 122 працівників. Згідно договору між ТОВ «Сагиттаріус» та ТОВ «Лівайн Торг», ТОВ «Сагиттаріус» повинен проводити відпуск палива через наявну мережу АЗС кінцевим споживачам, які придбали паливні та скретч-картки у ТОВ «Лівайн Торг».

На підтвердження оренди автозаправних станцій, позивачем надані договори:

- з ТОВ «Текіла Голд» (орендодавець) за №13/20-01 від 10.01.2020 року, за умовами якого орендодавець передає орендарю в тимчасове платне користування на умовах оренди автозаправну станцію разом із устаткуванням за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Танкістів, буд. 175;

- з ТОВ «Текіла Голд» (орендодавець) за №14/20-01 від 10.01.2020 року, за умовами якого орендодавець передає орендарю в тимчасове платне користування на умовах оренди автозаправну станцію разом із устаткуванням за адресою: Донецька область, смт. Ясногірка, вул. Магістральна, буд. 21а;

- з ТОВ «Текіла Голд» (орендодавець) за №15/20-01 від 10.01.2020 року, за умовами якого орендодавець передає орендарю в тимчасове платне користування на умовах оренди автозаправну станцію разом із устаткуванням за адресою: Донецька область, м. Лиман, вул. Фрунзе (Незалежності), буд. 82;

- з ТОВ «Текіла Голд» (орендодавець) за №17/20-01 від 10.01.2020 року, за умовами якого орендодавець передає орендарю в тимчасове платне користування на умовах оренди автозаправну станцію разом із устаткуванням за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, смт. Біленьке, вул. Хабаровська, буд. 2а;

- з ТОВ «Текіла Голд» (орендодавець) за №18/20-01 від 10.01.2020 року, за умовами якого орендодавець передає орендарю в тимчасове платне користування на умовах оренди автозаправну станцію разом із устаткуванням за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Криворізька, буд. 62;

- з ТОВ «Текіла Голд» (орендодавець) за №20/20-01 від 10.01.2020 року, за умовами якого орендодавець передає орендарю в тимчасове платне користування на умовах оренди автозаправну станцію разом із устаткуванням за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Генерала Батюка, буд. 11а;

- з ТОВ «Текіла Голд» (орендодавець) за №20/20-01 від 10.01.2020 року, за умовами якого орендодавець передає орендарю в тимчасове платне користування на умовах оренди автозаправну станцію разом із устаткуванням за адресою: Донецька область, Костянтинівський район, с. Білокузьминівка, вул. Донецька, буд.1;

- з ТОВ «Текіла Голд» (орендодавець) за №22/20-01 від 10.01.2020 року, за умовами якого орендодавець передає орендарю в тимчасове платне користування на умовах оренди автозаправну станцію разом із устаткуванням за адресою: Донецька область, м. Добропілля, вул. Першотравнева, буд. 40а;

- з ТОВ «Текіла Голд» (орендодавець) за №23/20-01 від 10.01.2020 року, за умовами якого орендодавець передає орендарю в тимчасове платне користування на умовах оренди автозаправну станцію разом із устаткуванням за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Сучасна, буд. 40.

Паливно-мастильні матеріали отримувались ТОВ «Сагиттаріус» від ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» згідно договорів від 31.01.2020 року №155/2/2118, від 31.01.2020 року №185/2/2118, від ТОВ «ТД «Карпатинафтотрейд» згідно договору постановки від 31.01.2020 року №Г-190, від ТОВ «Юністен» згідно договору поставки від 03.08.2020 року №6/20.

На підтвердження отримання паливно-мастильних матеріалів від ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта», ТОВ «ТД «Карпатинафтотрейд», ТОВ «Юністен» позивачем подано до податкового органу та до суду акти приймання-передачі нафтопродуктів, специфікації на поставку товару, товарно-транспортні накладні, транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів, договір про перевезення вантажів автомобільним транспортом №106 від 10.02.2020 року, ліцензії про право роздрібної торгівлі пальним, паспорти якості.

Суд зазначає, що подані позивачем документи стосуються господарської діяльності ТОВ «Сагиттаріус» та його контрагентів-постачальників паливно-мастильних матеріалів ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта», ТОВ «ТД «Карпатинафтотрейд», ТОВ «Юністен», а судом у цій справі дослідженню підлягає повнота поданих документів, та їх достатність для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, складених по взаємовідносинам з ТОВ «Лівайн Торг».

Позивачем зазначено, що протягом вересня 2020 року ТОВ «Сагиттаріус» здійснювало відпуск придбаного у ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта», ТОВ «ТД «Карпатинафтотрейд», ТОВ «Юністен» палива ТОВ «Лівайн Торг» через мережу автозаправних станцій, які знаходяться в користуванні позивача.

Оплата за продаж палива через мережу АЗС фіксується через контрольно-касовий апарат та відображається у фіскальних чеках, звіти по яких щоденно передаються до відповідного органу податкової служби, знаходяться там на контролі та періодично перевіряються.

На підтвердження факту отримання покупцем в вересні 2020 року від ТОВ «Сагиттаріус» палива, а саме бензину А-92-Євро5-Е5; бензину А-95-Євро5-Е5; Energy А-95-Євро5-Е5; Дизельного палива Energy ДП-Л-Євро5-ВО; Газу нафтового скрапленого марки А на виконання умов договору від 25.02.2020 року № П20-18/ЛТ, були складені акти приймання-передачі від 30.09.2020 року.

Позивачем подано до контролюючого органу та до суду:

- акт приймання-передачі палива по паливним карткам від 30.09.2020 року на загальну суму 2 365 019,48 грн. (у тому числі ПДВ 394 169,91 грн.);

- акт приймання-передачі палива по скретч-карткам від 30.09.2020 року на загальну суму 5 090 092,10 грн (у тому числі ПДВ 848 348,68 грн.).

За фактом настання першої з подій (поставка товару) позивач склав та подав для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні:

- № 7 від 30.09.2020 року на загальну суму 2 365 019,48 грн, в тому числі ПДВ 394169,91 грн;

- № 8 від 30.09.2020 року на загальну суму 5 090 092,10 грн, в тому числі ПДВ 848348,68 грн.

У реєстрації вказаних податкових накладних відмовлено рішеннями комісії ГУ ДПС у Дніпропетровській області №2161979/41657049 від 24.11.2020 року щодо реєстрації зупиненої податкової накладної № 7 від 30.09.2020 року, №2161980/41657049 від 24.11.2020 року щодо реєстрації зупиненої податкової накладної № 8 від 30.09.2020 року, у зв`язку з ненаданням платником копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

В графі «додаткова інформація» податковим органом зазначено акти приймання-передачі не в повному обсязі, оренда АЗС без актів виконаних послуг та актів приймання-передачі, відсутні регістри бухгалтерського обліку.

Надаючи правову оцінку повноті поданих позивачем документів для можливості реєстрації податкових накладних, суд зазначає, що згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення обєкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Податкова накладна є документом, який підтверджує факт сплати покупцем податку на додану вартість у ціні товару. Як свідчать матеріали справи, зауважень до податкових накладних у контролюючого органу не було.

Суд зазначає, що, відповідно до ч.4 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-ХІV) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а його статтею 3 передбачено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону № 996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також в пп.1.2 п.1, пп.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за № 168/704 (далі Положення №88), первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 вказаного Закону та п.2.4 Положення, первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.15 та п.2.16 Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок. Крім того, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Згідно з ст. 1 Закону №996-ХІV, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції дії або події, що спричинили реальні зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, тобто майновому стані платника податків.

Надаючи оцінку доводам платника податків щодо реальності відображених у бухгалтерському та податковому обліку операцій, суд зазначає, що встановлення мети та факту порушення встановленого порядку оподаткування, ухилення від оподаткування або створення умов для порушення чинного законодавства, відсутності наміру здійснити реальну господарську операцію та її нездійснення із штучним складанням первинних документів може служити підставою для висновку про відсутність оподатковуваної операції та/або відсутність належних первинних документів, що не може мати наслідком внесення в податковий облік відомостей щодо здійснення таких операції, та, відповідно, отримання податкових переваг у вигляді податкового кредиту або витрат, зменшення фінансового результату.

Окремою підставою для відсутності у платника податків права на отримання зазначених податкових переваг є відсутність необхідних первинних документів, що підтверджують здійснення операцій, суттєві недоліки таких документів, або складання таких документів при фактичному нездійсненні заявлених операцій, тобто відображення у первинних документах недостовірних даних.

Стосовно твердження відповідача в оскаржуваному рішенні щодо відсутності видаткових накладних, суд зазначає, що видаткова накладна це первинний документ, що підтверджує факт постачання товарів (товарно- матеріальних цінностей), від постачальника до покупця.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 15.12.2015 р. № 21-4266а15, договір не є первинним обліковим документом для цілей бухобліку, а свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання, в той час як первинні документи складаються лише за фактом надання послуг.

Більше того, відносно первинних бухгалтерських документів висловився Верховний суд України і в рішенні від 19 квітня 2016 року у справі №21-4985а15 вказавши, що господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу, а сам договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку.

Вказаної позиції дотримується і Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року по справі № 813/1766/17, адміністративне провадження №К/9901/3360/17 (ЄДРСРУ № 72486685).

Таким чином, твердження позивача про те, що в договорі було визначено, що господарська операція між ТОВ «Сагиттаріус» та ТОВ «Лівайн Торг» має підтверджуватись складеними актами приймання-передачі товару не відповідає змісту та вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» .

Отже, судом підтверджується позиція податкового органу стосовно неможливості реєстрації податкових накладних через ненадання повного обсягу первинних документів, а саме через відсутність видаткових накладних.

Стосовно твердження податкового органу про надання інформації про оренду АЗС без актів виконаних послуг та актів приймання-передачі, суд зазначає наступне.

В розділах 2,3 договорів оренди АЗС, укладених між ТОВ «Сагиттаріус» з ТОВ «Текіла Голд» (орендодавець) за №13/20-01 від 10.01.2020 року, №14/20-01 від 10.01.2020 року, №15/20-01 від 10.01.2020 року, №17/20-01 від 10.01.2020 року, №18/20-01 від 10.01.2020 року, №20/20-01 від 10.01.2020 року, №20/20-01 від 10.01.2020 року, №22/20-01 від 10.01.2020 року, №23/20-01 від 10.01.2020 року, визначено обов`язковою умовою реалізації договору оренди АЗС саме складання акту приймання-передачі об`єкта оренди.

Відповідно до п. 2.4 договорів визначено, що обов`язок зі складання акта приймання-передачі об`єкта оренди покладається на сторону, яка передає об`єкт оренди іншій стороні за договором.

Пунктом 3.1 договорів передбачено, що строк оренди за цим договором починає свій перебіг з дня підписання сторонами акта приймання-передачі.

Таким чином, договори оренди АЗС, укладені між ТОВ «Сагиттаріус» з ТОВ «Текіла Голд» (орендодавець) за №13/20-01 від 10.01.2020 року, №14/20-01 від 10.01.2020 року, №15/20-01 від 10.01.2020 року, №17/20-01 від 10.01.2020 року, №18/20-01 від 10.01.2020 року, №20/20-01 від 10.01.2020 року, №20/20-01 від 10.01.2020 року, №22/20-01 від 10.01.2020 року, №23/20-01 від 10.01.2020 року, передбачають їх реалізацію шляхом складання акта приймання-передачі об`єкту оренди АЗС.

Отже, саме по собі надання позивачем на підтвердження наявності АЗС, з яких проводився відпуск паливо-матеріальних цінностей, лише договорів оренди, не є підтвердженням наявності у користуванні позивача таких об`єктів.

Більше того, суд звертає увагу, що акти приймання-передачі паливо-матеріальних цінностей від ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта», ТОВ «ТД «Карпатинафтотрейд», ТОВ «Юністен» до ТОВ «Сагиттаріус» не містять конкретизації адрес та переліку АЗС, на які поставляється відповідний товар.

Отже, суд приходить до висновку про підтвердження доводів контролюючого органу стосовно неможливості реєстрації податкових накладних через ненадання повного обсягу первинних документів, а саме через відсутність актів приймання-передачі АЗС у користування позивачем.

Стосовно твердження податкового органу про ненадання регістрів бухгалтерського обліку, суд вказує на наступне.

Як вже зазначалось вище, відповідно до ч.1 ст. 9 Закону №996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 ст. 9 Закону №996 первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до ч.4 ст. 9 Закону №996 регістри бухгалтерського обліку повинні мати назву, період реєстрації господарських операцій, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні.

Згідно з ч. 5 ст. 9 Закону №996 господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

У відповідності до ч. 6 ст. 9 Закону №996 у разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку з використанням електронних засобів оброблення інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами.

Отже, Законом №996 передбачено, що господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Оскільки позивачем на підтвердження здійснення господарської операції, оформленої податковими накладними № 7 від 30.09.2020 року та № 8 від 30.09.2020 року, доцільним є отримання від підприємства регістрів бухгалтерського обліку, які позивачем надані не були.

Отже, суд приходить до висновку про підтвердження доводів контролюючого органу стосовно неможливості реєстрації податкових накладних через ненадання повного обсягу первинних документів, а саме через відсутність регістрів бухгалтерського обліку.

Проте, суд не приймає в якості підтвердження правомірності оскаржуваних рішень доводи податкового органу щодо ненадання актів приймання-передачі палива по паливним карткам в повному обсязі, оскільки відповідачами не були конкретизовано, яким саме актів, за які періоди та на яку суму не було надано позивачем.

Однак, з огляду на встановлену правомірність вимог податкового органу щодо подачі документів, суд вважає, оскаржувані рішення прийнятими правомірно, та такими, що не підлягають скасуванню.

Приймаючи рішення, суд зазначає, що платник податків зобов`язаний складати встановлені законодавством первинні документи на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати зазначені податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладених, суд зазначає таке.

Положенням підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

При цьому, згідно з нормами пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та / або розрахунку коригування.

У разі надходження до органу ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

З огляду на викладене, враховуючи, що судом не встановлено протиправності рішень Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №3161979/41657049 від 24.11.2021 року та №2161980/41657049 від 24.11.2021 року відсутні підстави для зобов`язання відповідача-2 зареєструвати податкові накладні № 7 та № 8 від 30.09.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних днем їх фактичного отримання податковим органом.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Позивач вмотивованих доводів на підтвердження позову не надав, натомість, відповідачі виконали покладений на них ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок, а саме довели правомірність своїх рішень, чим спростували твердження позивача про порушення її прав та інтересів.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Судові витрати розподілу не підлягають, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 9, 11, 14, 72, 73, 77, 90, 139, 241, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Сагиттаріус» (вул.Барнаульська, б. 2А, оф. 72, м.Дніпро, 49044, ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, буд. 17А, м. Дніпро, 49005, ), Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 01 червня 2021 року.

Суддя В.С. Віхрова