Справа № 580/1809/21
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2021-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року справа № 580/1809/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

секретар судового засідання - Попельнуха Ю.І.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Рябоконя В.І.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в Черкаській області (філія ГСЦ МВС) про зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) подав позов до територіального сервісного центру № 7141 Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в Черкаській області (філія ГСЦ МВС) (далі - сервісний центр № 7141, відповідач), в якому просить зобов`язати територіальний сервісний центр № 7141 Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в Черкаській області (філія ГСЦ МВС) зареєструвати за ОСОБА_1 транспортний засіб марки "Фольксваген Шаран" 1997 року випуску, кузов номер НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відмова у реєстрації транспортного засобу з підстави ненадання сертифікату відповідності є необґрунтованою, адже позивач придбав зазначений транспортний засіб на території України на підставі публічно-правового договору, а не ввозив його з метою вільного обігу і не зобов`язаний проводити першу державну реєстрацію на території України.

Як зазначає позивач, держава, реалізувавши конфіскований за рішенням суду на її користь автомобіль на електронних торгах позивачеві, взяла на себе зобов`язання і щодо реалізації права власності на такий автомобіль в подальшому, а тому відмова у державній реєстрації автомобіля за позивачем обмежує реалізацію останнім свого права.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 06.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 29.04.2021.

22 квітня 2021 року до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що для першої реєстрації на території України транспортний засіб марки "Фольксваген Шаран" 1997 року випуску, кузов номер НОМЕР_1 , крім наявних у позивача документів необхідно було надати сертифікат відповідності, чого позивачем зроблено не було.

Також, в базі даних "НАІС ДДАІ" відсутня інформація про розмитнення вказаного ТЗ, що унеможливлює реєстрацію транспортний засіб марки "Фольксваген Шаран" 1997 року випуску, кузов номер НОМЕР_1 за ОСОБА_1 .

29 квітня 2021 року помічником судді складена довідка про те, що судове засідання, призначене на 29.04.2021 не відбулося, оскільки суддя перебував на нараді за участі голови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Наступне судове засідання призначено на 13.05.2021.

Усною ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 13.05.2021, занесеною до протоколу судового засідання, відкладено підготовче засідання до 17.05.2021.

17 травня 2021 року до суду надійшов супровідний лист з додатками.

Усними ухвалами Черкаського окружного адміністративного суду від 17.05.2021, занесеними до протоколу судового засідання, замінено відповідача на належного - Регіональний сервісний центр Головного сервісного центру МВС в Черкаській області (філія ГСЦ МВС), закрито підготовче провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 20.05.2021.

У судовому засіданні 20 травня 2021 року позивач просив адміністративний позов задовольнити повністю, а представник відповідача - відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що постановою Любомльського районного суду Волинської області від 04.02.2019 року у справі № 163/2383/18 (провадження № 3/163/326/19) конфісковано автомобіль марки "Фольксваген Шаран" 1997 року випуску, польський номерний знак НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , вартістю 129896,20 грн.

Протоколом проведення електронних торгів від 04.05.2020 року № 478332 переможцем торгів з реалізації транспортного засобу "Фольксваген Шаран" 1997 року випуску, польський номерний знак НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 визнано ОСОБА_1 .

Актом відділу примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 19.05.2020 про проведення електронних торгів встановлено переможця аукціону з реалізації транспортного засобу "Фольксваген Шаран" 1997 року випуску, польський номерний знак НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до акта видачі майна переможцю електронних торгів зберігач Державне підприємство "СЕТАМ" передало ОСОБА_1 вищевказаний автомобіль.

На звернення позивача від 12.06.2020 року Волинська митниця Держмитслужби ВМС України листом від 20.07.2020 року за вих. № 6525-73-22 повідомила, що за конфіскований автомобіль марки "Фольксваген Шаран", кузов НОМЕР_1 , 1997 року випуску, на рахунок митниці надійшли кошти в сумі 75844, 33 грн.

Оскільки використання транспортних засобів без державної реєстрації не можливе та таку реєстрацію необхідно відповідно до статті 34 Закону України "Про дорожні рух" провести, позивач звернувся до територіального сервісного центру 7141 Регіонального сервісного центру МВС у Черкаській області із заявою, в якій просив зареєструвати придбаний на електронних торгах автомобіль.

Листом від 23.03.2021 № 31/23/41-395 відповідач відмовив у реєстрації автомобіля у зв`язку із відсутністю сертифіката відповідності, який передбачений вимогами пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998.

У вищевказаному листі відповідач повідомив позивача про положення Порядку № 1388 та надав роз`яснення, що для проведення першої реєстрації автомобіля на території України, заявнику необхідно надати наступні документи: - посвідчення митниці або/та вантажна митна декларація; - свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу Іншої держави; сертифікат відповідності конструкції транспортного засобу установленим вимогам безпеки дорожнього руху; паспорт громадянина України; - ідентифікаційний код; квитанцію про сплату обов`язкових платежів.

Позивач вважає, що така відмова відповідача є протиправною та такою, що застосована з невірним застосуванням законодавства, оскільки позивач придбав транспортний засіб на території України на підставі публічно-правового договору, а не ввозив його з метою вільного обігу, а тому позивач не зобов`язаний проводити першу державну реєстрацію ТЗ на території України. Держава, реалізувавши конфіскований за рішенням суду на її користь автомобіль на електронних торгах позивачу, взяла на себе зобов`язання і щодо реалізації права власності на такий автомобіль в подальшому. Таким чином, відмова у державній реєстрації транспортного засобу обмежує Позивача у реалізації такого права та с протиправною, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Під час вирішення спору по суті, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини між сторонами виникли з питання здійснення відповідним суб`єктом владних повноважень дій щодо реєстрації транспортного засобу та регламентовані Законом України "Про дорожній рух" № 3353-XII від 30.06.1993 (далі - Закон № 3353-XII) та Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388 (далі - Порядок № 1388).

Відповідно до частин першої, четвертої, дев`ятої статті 34 Закону № 3353-ХІІ державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.

Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.

Державна реєстрація транспортних засобів, що перебували в експлуатації та ввезені на митну територію України, проводиться за умови відповідності конструкції і технічного стану даної марки (моделі) транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, обов`язковим вимогам правил, нормативів і стандартів України, що підтверджується сертифікатом відповідності або свідоцтвом про визнання іноземного сертифіката, копію яких власники подають до сервісного центру МВС (пункт 10 Порядку № 1388).

Відповідно до пункту 11 Порядку № 1388 державна реєстрація конфіскованих транспортних засобів або транспортних засобів, право власності на які встановлено за рішенням суду, проводиться на підставі відповідного рішення суду із зазначенням марки, моделі, ідентифікаційних номерів складових частин таких засобів, а також реєстраційних документів, зокрема свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (далі - свідоцтво про реєстрацію) або технічного паспорта (у разі їх наявності). До реєстраційних документів додається договір купівлі-продажу, інший документ, що встановлює право власності, або рішення Кабінету Міністрів України чи комісії, утвореної відповідно до Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 № 985.

Отже, Порядок реєстрації конфіскованих транспортних засобів проводиться у відповідності до вимог пункту 11 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388.

Цим пунктом визначений перелік документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація відповідного транспортного засобу.

Серед таких документів законодавцем вказано: рішення суду із зазначенням марки, моделі, ідентифікаційних номерів складових частин транспортного засобу; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу або технічного паспорта; документ, що встановлює право власності.

Разом з тим, суд звертає увагу, що норми пункту 11 Порядку № 1388 слід застосовувати в сукупності із нормою пункту 10 цього Порядку, яка регулює питання реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації та ввезені на митну територію України.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 1388 державна реєстрація транспортних засобів, що перебували в експлуатації та ввезені на митну територію України, проводиться за умови відповідності конструкції і технічного стану даної марки (моделі) транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, обов`язковим вимогам правил, нормативів і стандартів України, що підтверджується сертифікатом відповідності або свідоцтвом про визнання іноземного сертифіката, копію яких власники подають до сервісного центру МВС.

Аналіз наведеного свідчить, що вказана норма Порядку № 1388 передбачає обов`язок надання органу, що здійснює державну реєстрацію, сертифікату відповідності або свідоцтва про визнання іноземного сертифіката.

Єдиною законодавчо передбаченою процедурою видачі сертифікатів на транспортні засоби та частини є оцінка їх відповідності згідно з положеннями Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 17.08.2012 № 521.

Таким чином, оскільки автомобіль позивача реєструється на території України вперше, то разом із документами, визначеними пунктом 11 Порядку № 1388, позивач мав подати сертифікат відповідності, який видається за правилами, визначеними Порядком затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 17.08.2012 № 521.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 04.04.2019 у справі № 803/518/17 та від 05.09.2019 № 818/1635/17.

Таким чином, у зв`язку з неподанням позивачем сертифіката відповідності відмова в проведенні державної реєстрації транспортного засобу "Фольксваген Шаран" 1997 року випуску, польський номерний знак НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 є обґрунтованою.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, в задоволенні яких слід відмовити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 - 246, 255, 295, підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення цього Кодексу.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

2) відповідач - Регіональний сервісний центр Головного сервісного центру МВС в Черкаській області (філія ГСЦ МВС) (18023, м. Черкаси, вул. Лесі Українки, 21).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 31.05.2021.

Суддя В.О. Гаврилюк