Справа № 380/916/20
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/916/20 пров. № А/857/10772/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Юрченко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Західного регіону, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Квартирно-експлуатаційна служба м. Львова про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

суддя (судді) в суді першої інстанції Сакалош В.М.,

час ухвалення рішення: 12:38:20,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення: 17.08.2020 р.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військово-медичного клінічного центру Західного регіону, в якому просив визнати протиправними рішення житлової комісії Військово-медичного клінічного центру Західного регіону від 17.04.2019 р. про зміну дати зарахування на квартирний облік підполковника ОСОБА_1 та про відміну рішення житлової комісії ВМКЦ ЗР від 12.11.2018 р. № 131 про погодження виплати грошової компенсації за неотримане житлове приміщення підполковнику ОСОБА_1 та членам його сім`ї, оформлені протоколом від 17.04.2019 р. № 137 та скасувати їх; зобов`язати житлову комісію Військово-медичного клінічного центру Західного регіону повторно розглянути питання та прийняти рішення про надання грошової компенсації за неотримане житлове приміщення підполковнику ОСОБА_1 та членам його сім`ї у кількості 5 (п`ять) осіб: ОСОБА_1 - основний - 1964 р.н., ОСОБА_2 - дружина - 1968 р.н., ОСОБА_3 - донька - 1989 р.н., ОСОБА_4 - син - 1990 р.н., ОСОБА_5 - син - 1994 р.н.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що позивач при зміні місця служби змінював і реєстрацію, як це передбачено законодавством, проте в деяких місцях проходження служби не змінив реєстрацію, у зв`язку з чим були допущені порушення правил зарахування ОСОБА_6 на квартирний облік у Яворівському та Володимир-Волинському гарнізонах, що було виявлено при перевірці житлової справи позивача. Також суд першої інстанції вказує, що при перевірці облікової справи позивача фахівцями житлової групи КЕВ м. Львова було встановлено відсутність документів, які необхідні при поданні рапорту для отримання грошової компенсації.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що законодавством України передбачено збереження попереднього часу перебування на обліку у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону. Щодо порушених, на думку скаржника, норм процесуального права такий зазначає, що заявлений спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства як такий, що виник з житлових правовідносин. Оскільки , на думку скаржника, даний спір пов`язаний з вирішенням питання щодо права на житло.

Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому покликається на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та просить залишити його без змін.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги і відзиву на неї в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 з 14.04.1984 проходив військову службу на різних посадах, що підтверджується витягом з послужного списку.

З матеріалів справи встановлено, що позивач відповідно до витягу з протоколу №9 засідання житлової комісії В/Ч НОМЕР_1 від 05.10.1995 зареєстрований в книзі реєстрації рапортів про прийняття на квартирний облік за №317 про зарахування в списки на першочергове одержання жила.

Згідно витягу з протоколу№131 засідання житлової комісії ВМКЦ ЗР Рішенням від 12.11.2018 р. було постановлено клопотати перед начальником квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова про перевірку особових облікових справ та надання грошової компенсації за належне жиле приміщення з подальшим зняттям з квартирного обліку підполковника м/с ОСОБА_1 .

Однак 17.04.2019 житлова комісія Військово-медичного клінічного центру Західного регіону за результатами перевірки квартирної облікової справи прийняла рішення, яке зафіксоване у протоколі від 17.04.2019 р. № 137, яким змінила дату зарахування на квартирний облік підполковника ОСОБА_6 з 05.10.1995 р. на 10.04.2008 р. складом сім`ї 4 (чотири) особи.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою зміни дати зарахування позивача на квартирний облік стала зміна місця служби і реєстрації, яка в деяких місцях проходження служби не змінювалася позивачем, у зв`язку з чим були допущені порушення правил зарахування позивача на квартирний облік у Яворівському та Володимир-Волинському гарнізонах.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що відповідно до пунктів 4.10. - 4.18. Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 № 737, військовослужбовці (особи, звільнені з військової служби, та члени сімей військовослужбовців), які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, за їх бажанням мають право отримати грошову компенсацію за належне їм для отримання жиле приміщення один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

У разі використання військовослужбовцем (особою, звільненою з військової служби, та членами сім`ї військовослужбовця) права на приватизацію раніше наданого жилого приміщення у неповному обсязі загальна площа жилого приміщення, яка підлягає компенсації, зменшується на площу, яка була безоплатно передана з державного житлового фонду у приватну власність військовослужбовця (особи, звільненої з військової служби, та членів сім`ї військовослужбовця).

У разі отримання військовослужбовцем (особою, звільненою з військової служби, та членами сім`ї військовослужбовця) з державного житлового фонду жилого приміщення для постійного проживання, яке ним(и) не приватизоване, і його (їх) подальшого перебування на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов та/або включені до списку осіб, що мають право на позачергове отримання жилих приміщень, загальна площа житла, яка підлягає компенсації, зменшується на загальну площу житла, що перебуває у користуванні військовослужбовця (особи, звільненої з військової служби, та членів сім`ї військовослужбовця).

На підставі аналізу черги квартирного обліку військовослужбовців ГКЕУ ЗС України під час планування видатків на наступний бюджетний період визначає щорічну потребу в коштах на виплату грошової компенсації.

У десятиденний строк після затвердження кошторису МО України ГКЕУ ЗС України проводить розподіл лімітів, передбачених на виплату грошової компенсації, між підпорядкованими КЕВ (КЕЧ) районів з урахуванням часу взяття військовослужбовців на квартирний облік та/або включення їх до списку осіб, які мають право на позачергове отримання жилих приміщень, та кількості військовослужбовців, що перебувають на квартирному обліку у відповідному гарнізоні.

У десятиденний строк після отримання обсягів виділених лімітів на виплату грошової компенсації на відповідний рік начальник квартирно-експлуатаційного органу спільно з начальниками гарнізонів, які знаходяться у сфері його відповідальності, розподіляють виділені ліміти між гарнізонами з урахуванням часу взяття військовослужбовців на квартирний облік та/або включення їх до списку осіб, які мають право на позачергове отримання жилих приміщень, та кількості військовослужбовців, що перебувають на квартирному обліку у відповідному гарнізоні.

Цей розподіл затверджується спільним рішенням начальника КЕВ (КЕЧ) району і начальників гарнізонів та оформлюється у вигляді протоколу спільної наради, який підписується всіма її учасниками.

На підставі протоколу спільної наради гарнізонна житлова комісія не пізніше 20 календарних днів з дня його підписання проводить розподіл виділених на гарнізон коштів для виплати грошової компенсації між військовослужбовцями гарнізону, які виявили бажання отримати грошову компенсацію, складає списки бажаючих отримати цю компенсацію і подає їх до КЕВ (КЕЧ) району.

На підставі отриманого рішення житлової комісії та документів, передбачених пунктом 11 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 728, начальники КЕВ (КЕЧ) районів спільно з начальниками гарнізонів у десятиденний строк надають до ГКЕУ ЗС України Список громадян, які мають право та надали згоду на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення (додаток 38), разом із Розрахунком виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення (додаток 39) (далі - Розрахунок) на кожного військовослужбовця (особу, звільнену з військової служби, та членів сім`ї військовослужбовця) окремо з їх обліковими справами для подальшого розгляду Комісією з контролю за розподілом житла у гарнізонах ЗС України.

ГКЕУ ЗС України здійснює перевірку наданих документів відповідно до дати зарахування на квартирний облік та правомірності визначеного розміру грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення.

При цьому суд бере до уваги, що, як правильно зазначив суд першої інстанції, при перевірці облікової справи позивача фахівцями житлової групи КЕВ м.Львова було встановлено відсутність документів, які необхідні при поданні рапорту для отримання грошової компенсації, а саме: нотаріально посвідчена згода членів його сім`ї на отримання компенсації належної їм для отримання жилого приміщення; інформація Яворівської КЕЧ району щодо забезпечення жилою площею у період проходження служби з 12.08.1992 по 09.08.1999 у в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , її здачу квартирним органам МОУ чи залишення членам сім`ї; інформація (довідка Київського КЕУ) про незабезпечення жилою площею у період проходження військової служби (навчання) у м.Києві з 09.08.1999 по 26.06.2001 року; інформація щодо реєстрації місця проживання гр. ОСОБА_1 у період з 19.06.1992 по 02.07.1996 та з 11.10.1999 по 01.07.2001 та довідки ПАТ «Державний ощадний банк України» про невикористання житлових чеків за місцем реєстрації у вказані періоди; довідка з ПАТ «Державний ощадний банк України» про невикористання житлових чеків за місцем реєстрації за адресою у період з 02.07.1996 по 11.10.1999 та з 01.07.2001 по 05.06.2007 за адресою АДРЕСА_2 ; довідка з ПАТ «Державний ощадний банк України» про невикористання житлових чеків за місцем реєстрації за адресою у АДРЕСА_3 ; інформація про реєстрацію місця проживання гр. ОСОБА_3 у період з 12.08.1992 по 17.05.2005 року та Довідки з ПАТ «Державний ощадний банк України» про невикористання житлових чеків за зазначений період та з місць реєстрації , які зазначені в паспорті гр. ОСОБА_3 , свідоцтво про шлюб гр. ОСОБА_3 і гр. ОСОБА_7 ; акт перевірки житлових умов гр. ОСОБА_1 та членів його сімї.

Пунктами 22-26 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого Постановою КМ України № 1081 від 03.08.2006 передбачено, що облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах. Для зарахування на облік військовослужбовець подає рапорт на ім`я безпосереднього командира (начальника). Військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства. Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік. Військовослужбовці, зараховані на облік, заносяться до книги обліку осіб, що перебувають в черзі на одержання житла. На кожного військовослужбовця, зарахованого на облік, оформляється облікова справа. Військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.

Проте, відповідно до п. 2.14 розділу ІІ Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 737 від 30.11.2011 року (яка діяла на момент первинного звернення позивача про зарахування його на облік військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов), військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем проходження служби разом з членами їх сімей зі збереженням часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання жилого приміщення. У разі якщо військовослужбовець, крім військовослужбовців у військових частинах, пункти постійної дислокації яких розташовані на територіях районів проведення антитерористичної операції, а також у разі проходження військової служби у військових частинах, які були сформовані під час особливого періоду без визначення пункту постійної дислокації, не перебував на обліку за одним із місць проходження військової служби, попередній час перебування його на обліку зберігається, якщо період проходження військової служби в цьому населеному пункті не перевищував шести місяців.

У разі переведення військовослужбовця, який перебуває на обліку, до нового місця проходження військової служби або звільнення його з військової служби командир військової частини зобов`язаний надати до КЕВ (КЕЧ) району витяг з наказу про переміщення або звільнення військовослужбовця протягом 10 днів з дня видачі цього наказу.

Як видно з матеріалів справи, позивач був прийнятий на квартирний облік 05.10.1995 року зі складом сім`ї у п`ять осіб у військовій частині НОМЕР_1 (с. Старичі, Львівська обл.). В подальшому при переведенні для проходження військової служби у м. Київ, позивач змінив також реєстрацію. У червні 2001 року при переведенні для проходження служби у м. Яворів, Львівської області позивач змінив реєстрацію на с. Старичі, Львівська обл., проте після 2 (двох) років проходження служби у м. Яворів Львівської області, та з відсутньою реєстрацією у даному населеному пункті, в порушення вимог п.15 Правил облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 1 грудня 1984 р. N 470, позивач звернувся про зарахування його на квартирний облік в Яворівському гарнізоні в кількості 5 (п`яти) осіб (копія протоколу №4 від 23.05.2003 р.) У жовтні 2003 року позивач був переведений для подальшого проходження служби у м. Володимир-Волинський, Волинської обл. Після 2 (двох) років проходження служби у вказаному гарнізоні, 17.10.2005 року в порушення вимог п. 15 Правил реєстрації у населеному пункті звернувся з Рапортом про зарахування його на квартирний облік в кількості 5 (п`яти) осіб (копія рапорту наявна в матеріалах справи). У листопаді 2005 року позивач був переведений для подальшого проходження служби у м. Львів. 10 квітня 2008 року був зарахований на квартирний облік у Львівському гарнізоні у кількості 2 (двох) осіб.

Отже, як правильно встановив суд першої інстанції, позивач при зміні місця служби змінював і реєстрацію, як це передбачено законодавством, проте в деяких місцях проходження служби не змінив реєстрацію, у зв`язку з чим були допущені порушення правил зарахування ОСОБА_6 на квартирний облік у Яворівському та Володимир-Волинському гарнізонах, що було виявлено при перевірці житлової справи позивача.

Оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 у спірних правовідносинах задоволенню не підлягають.

Щодо твердження скаржника про те, що заявлений спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства як такий, що виник з житлових правовідносин, і, як наслідок, заявленої ним у апеляційній скарзі вимоги про закриття провадження у даній справі, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 16 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про оборонні закупівлі", крім спорів, пов`язаних із укладенням державного контракту (договору) про закупівлю з переможцем спрощених торгів із застосуванням електронної системи закупівель та спрощеного відбору без застосування електронної системи закупівель, а також зміною, розірванням і виконанням державних контрактів (договорів) про закупівлю; спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень"; спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років; спорах із суб`єктами владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства; спорах, що виникають у зв`язку з оголошенням, проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу.

Юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи: що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України; що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства; про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом; щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) громадського об`єднання, саморегулівної організації віднесені до його (її) внутрішньої діяльності або виключної компетенції, крім справ у спорах, визначених пунктами 9, 10 частини першої цієї статті.

Враховуючи вищенаведені норми процесуального права, колегія суддів зазначає, що саме по собі перебування позивача на черзі на отримання житла не є вирішенням питання про отримання ним житла і не тотожне з поняттям проходження військової служби. З огляду на зазначене, правовідносин щодо забезпечення житлом між позивачем та відповідачем не виникало. До моменту взяття позивача на облік у Львівському гарнізоні він не був позбавлений права на звернення до органу соціального захисту населення щодо взяття його на квартирний облік за попереднім місцем реєстрації.

Водночас у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності державного органу, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС України. Указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка проходить військову службу.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2020 року у справі № 380/916/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку виключно у випадках, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький
Повне судове рішення складено 31.05.21