Справа № 280/1877/20
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

31 травня 2021 року Справа № 280/1877/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області

до Терпінівської загальноосвітньої школи III ступенів Мелітопольської районної ради Запорізької області

про застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації,

ВСТАНОВИВ:

19 березня 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла заява Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області (далі позивач) до Терпінівської загальноосвітньої школи III ступенів Мелітопольської районної ради Запорізької області (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

- застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі та приміщень Терпінівської загальноосвітньої школи III ступенів Мелітопольської районної ради Запорізької області, який розташований за адресою: 72333, Запорізька область, Мелітопольський район, с. Терпіння, вул. Сізова, буд. 41 А, шляхом зобов`язання Терпінівської загальноосвітньої школи III ступенів Мелітопольської районної ради Запорізької області повністю зупинити експлуатацію будівель та приміщень навчального закладу за вказаним адресом, окрім робіт, пов`язаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, до повного усунення цих порушень, що повинно бути встановлено на підставі перевірки Головного управління ДСНС України у Запорізькій області.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що за результатами проведеної перевірки позивачем, за наслідками якої було складено акт №268 від 21.12.2019 в якому зазначено, що в ході перевірки Позивачем встановлено, що об`єкт Відповідача, будівлі, споруди, приміщення та територія Терпіннівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Мелітопольської районної ради Запорізької області, який розташований за адресою: 72333, Запорізька область, Мелітопольський район, село Терпіння, вулиця Сізова, 41 А експлуатується з порушенням норм пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, а саме: допускається використання суб`єктом господарювання об`єктів нерухомості без поданої декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки; не пройдено посадовими особами навчання і перевірку знань з питань пожежної безпеки; не обладнані приміщення у будівлях школи системами протипожежного захисту відповідно до вимог таблиці А1, А2 додатку А (обов`язковий), таблиці Б1 додатку Б (обов`язковий)» ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»; не забезпечені евакуаційним освітленням у будівлях школи: коридори на 1-му поверсі; коридори на 2-му поверсі; сходові клітини; коридори у корпусі начальних класів; не виконано вогнезахисного обробляння дерев`яних елементів горищного покриття засобами вогнезахисту, що забезпечують І групу вогнезахисної ефективності, а саме: у корпусі начальних класів; у будівлі праці; не забезпечено будівлі школи зовнішнім протипожежним водопостачанням відповідно до вимог ДБН В.2.5-74:2013 «Водопостачання. Зовнішні мережі та споруди. Основні положення проектування»; не відділено протипожежними дверима з межею вогнестійкості не менше ЕІ 30 від інших приміщень приміщення електрощитової у будівлі школи, всупереч вимогам пункту 10.3.6 ДБН В.2.2-9:2018 «Громадські будинки та споруди. Основні положення», пункту 6.4 табл. З ДБН В. 1.1-7- 2016 "Пожежна безпека об`єктів будівництва"; не забезпечено проведення технічного обслуговування наявних вогнегасників (17 од.); Не забезпечено працівників об`єкта засобами колективного та індивідуального захисту; Не здійснено державну реєстрацію потенційно-небезпечного об`єкту, у зв`язку з чим наявні підстави для зупинення експлуатації вищевказаного приміщення до усунення виявлених порушень.

23 березня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощенного позовного провадження. Судове засідання призначено на 23 квітня 2020 року об 11 год. 00 хв.

17.04.2020 від представника відповідача через канцелярію суд (вх. №18172) подано відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач проти задоволення позову заперечує та зазначає наступне. Відповідач не є новоутвореним підприємством і почав використовувати об`єкт нерухомості до набрання чинності Кодексом цивільного захисту України, тому, відповідно до вимог ч. 2 ст. 57 КЦЗУ, Відповідачу не потрібно подавати декларацію відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта

господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки. Відповідачем для сповіщення працюючого персоналу і підрозділів оперативно- рятувальної служби про загорання вжито активних заходів:встановлено протипожежний режим наказом №147 від 28.08.2019, складений план протиаварійних та протипожежних тренувань, затверджений наказом №149 від 28.08.2019 «Про затвердження плану протиаварійних та протипожежних тренувань»,організована робота з протипожежної безпеки, наказом №148 від 28.08.2019 «Про організацію роботи з протипожежної безпеки та призначення відповідальних за протипожежну безпеку », організована робота ДПД наказом № 150 від 28.08.2019. «Про створення ДПД»

- затверджені інструкції з ПБ наказом ТЗШ № 152 від 27.08.2018 № 62/1 «Вступний інструктаж з внов прибулими працівниками»,№ 63 «Інструкція щодо забезпечення пожежної безпеки в приміщеннях закладу освіти»,№ 63/1 «Інструкція з пожежної безпеки. Про заходи пожежної безпеки», № 107 «Вступний інструктаж з пожежної безпеки для учнів школи», № 108 «Інструктаж з пожежної безпеки (первинний, повторний, позаплановий)», № 118 «Інструкція з пожежної безпеки для оператора газової котельні», № 125 «Робота з вогнегасником». Також цим же наказом затверджені: Програма проведення занять з пожежно-технічного мінімуму; Перелік питань для перевірки знань з ПБ; Програма проведення вводного протипожежного інструктажу працівників школи, затверджені інструкції з ПБ наказом ТЗШ № 144 від 28.08.2019: № 97 «Дії персоналу щодо забезпечення безпечної та швидкої евакуації людей»; 99 «Інструкція з пожежної безпеки у навчальних кабінетах»; № 102 «Інструкція з пожежної безпеки при проведенні робіт у дісплейному класі»; № 104 «Інструкція з пожежної безпеки при проведенні робіт у дісплейному класі. З метою забезпечення захисту учасників освітнього процесу від пожеж, підвищення рівня протипожежного захисту в закладах освіти рішенням Мелітопольської ради від 26.03.2020 № 5 «Про внесення змін і доповнень до рішення районної ради від 18.12.2019 «Про районний бюджет на 2020 рік» передбачено кошти на удосконалення стану пожежної безпеки у закладах загальної середньої освіти району за рахунок залишків освітньої субвенції за 2019 рік в сумі - 2003000,0 грн (на придбання вогнегасників, пожежних кранів- комплектів, комплекту для пожежного щита), 3860000,0 грн (на оплату послуг з встановлення захисту від попадання блискавки, з протипожежної обробки дерев`яних конструкцій даху будівель навчальних закладів, з виготовлення проектів для встановлення систем протипожежного захисту). Відповідач не заперечує проти необхідності виконання пункту 2.5 глави 2 розділу III Правил пожежної безпеки в Україні. Відповідач не заперечує проти необхідності виконання пункту 4 розділу І Правил пожежної безпеки в Україні. Відповідач не заперечує проти необхідності виконання пункту 2.17, 2.23 глави 2 розділу III «Правил пожежної безпеки в Україні»; вказане у позові порушення усунуто, копії паспортів вогнегасників, які підтверджують зазначені факти, додаються до Відзиву на позов. Відповідач звертає увагу суду на Наказ Міністерства соціальної політики України від 29.11.2018 № 1804, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2018 № 1494/32946 «Про затвердження Мінімальних вимог безпеки і охорони здоров`я при використанні працівниками засобів індивідуального захисту на робочому місці», де в в Нормах безоплатної видачі спеціального одягу, спеціального взуття та інших засобів індивідуального захисту, затверджених наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 16 квітня 2009 року № 62, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 12 травня 2009 року за № 424/16440 немає професій та посад закладу освіти щодо забезпечення їх засобами колективного та індивідуального захисту. Позивачем не зазначено та не обґрунтовано наразі існування обставини, які становлять реальну загрозу життю і здоров`ю людей, а також позивачем не надано обґрунтувань наявності загрози життю і здоров`ю людей, враховуючи, що на час розгляду справи у суді, частину виявлених порушень вже усунуто. З наведених підстав просить суд у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 23.04.2020 зупинено провадження по справі до 19.08.2020 до 15 год. 00 хв.

05.05.2020 від представника позивача через канцелярію суду (вх. №20716) подана відповідь на відзив. У відповіді на відзив зазначено наступне. Відповідач стверджує, що йому не потрібно надавати декларацію оскільки юридичну особу зареєстровано до набрання чинності відповідної норми Кодексу цивільного захисту України, про те не вказує про наявність або відсутність дозволу на початок роботи або декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства, які до цього вимагалися попереднім нормативно- правовим актом, а саме статтею 10 Закону України «Про пожежну безпеку». Відповідач стверджує, що посадові особи пройшли навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки - 22 травня 2018 року, проте жодних копій посвідчень про проходження навчання не надано, як це зазначено у відзиві. Тому порушення вважається не усуненим. Підставою вимог щодо виявленого порушення (відсутність сигналізації) в Акті перевірки є посилання на пункт 1.2 глави 1 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні (затверджені наказом МВС України від 30.12.2014 року № 1417), які в свою чергу посилаються на ДБН В.2.5- 56:2014 «Системи протипожежного захисту», то ці норми ДБН розповсюджуються не тільки на об`єкти що будуються, а також на об`єкти що вже знаходяться в експлуатації. Щодо посилань відповідача, що він не заперечує проти виконання окремих пунктів акту позивач зазначає, що відповідачем не зазначений термін необхідний для усунення встановлених порушень. Відповідач помилково застосовує норми охорони праці при виконанні вказаного порушення, хоча на них посилання як в позові так і в акті перевірки не має, при цьому ототожнює техногенну безпеку з охороною праці. Перевіркою виявлено ряд особливо небезпечних порушень недодержання відповідачем вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які можуть призвести до негативних наслідків у вигляді порушення прав громадян на безпечне життя та здоров`я, та тим самим потребує оперативного їх усунення. З наведених підстав позовні вимоги підтримує.

Ухвалою суду від 19.08.2020 продовжено зупинення провадження по справі до 02.12.2020 до 14 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 02.12.2020 продовжено зупинення провадження по справі до 11.03.2021 до 12 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 15.03.2021 продовжено зупинення провадження по справі до 28.05.2021 до 09 год. 50 хв.

Ухвалою суду від 28.05.2021 поновлено провадження по справі та призначено судове засідання на 28.05.2021 о/об 09 год. 50 хв.

Представником позивача через канцелярію суду подана заява про розгляд справи у письмовому провадженні, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача до суду не зявився, про дату, час та місце проведення судовогозасідання був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження, фіксація судового засідання за допомогою технічного засобу, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснювалось.

Суд, оцінивши обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наступне.

Головним управлінням ДСНС України у Запорізькій області в період з 20 грудня по 21 грудня 2019 року було проведено позапланову перевірку Терпіннівської загальноосвітньої школи ІIII ступеня Мелітопольської районної ради Запорізької області, за наслідками якої було складено акт № 268 від 21.12.2019.

В ході перевірки Позивачем встановлено, що об`єкт Відповідача, будівлі, споруди, приміщення та територія Терпіннівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Мелітопольської районної ради Запорізької області, який розташований за адресою: 72333, Запорізька область, Мелітопольський район, село Терпіння, вулиця Сізова, 41-А експлуатується з порушенням норм пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, а саме:

- допускається викорис тання суб`єктом господа рювання об`єктів неру хомості без поданої де кларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарю вання вимогам законо давства з питань пожеж ної безпеки (порушення пабзацу 1 ч. 2 ст. 57 КЦЗУ);

- не пройдено посадовими особами навчання і перевірку знань з питань пожежної безпеки ( п. 16 р. II Правил пожежної безпеки в Україні);

- не обладнані приміщення у будівлях школи системами протипожежного захисту відповідно до вимог таблиці А1, А2 додатку А (обов`язковий), таблиці Б1 додатку її (обов`язковий)» ДБН В.2.5-56.-2014 «Системи протипожежного захисту» (п. 1.2 глави 1 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні);

- не встановлено захисту від прямих попадань блискавки та вторинних її проявів для газової котельні (п. 1.21 глави 1 розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні);

- не забезпечені евакуаційним освітленням у будівлях школи: коридори на 1-му поверсі; коридори на 2-му поверсі; сходові клітини; коридори у корпусі начальних класів (п.2.31 глави 2 розділу III Правил пожежної безпеки в Україні);

- не виконано вогнзахисного обробляння деревяних елементів горищного покриття засобами вогнезахисту, що забезпечують I групу вогнезахисної ефективності, а саме: у корпусі начальних класів; у будівлі праці ( п. 2.5 глави 2 розділу III Правил пожежної безпеки в Україні);

- допускається улаштування облицювання стін на шляхах евакуації з невстановленими показниками щодо пожежної небезпеки, а саме: у коридорах на 1-му та 2-му поверсі будівлі школи; у коридорах корпусу начальних класів, всупереч вимогам пункту 7.3.3 ДБН В.1.1-7-2016 «Пожежна безпека обєктів будівництва, Загальні вимоги» (п.4 розділу I ППБУ; п. 2.17 глави 2 розділу III ППБУ);

- не забезпечено будівлі школи зовнішнім протипожежним водопостачанням відповідно до вимог ДБН В.2.5-74-2013 «Водопостачання. Зовнішні мережі та споруди. Основні положення проектування» ( п. 4 розділу I ППБУ; п. 1 розділу IV наказу Міністерства освіти і науки України авд 15.08.2016 №974 «Правила пожежної безпеки для навчальних закладів та установ системи освіти України»);

- Не відділено протипожежними дверима з межею вогнестійкості не менше БІ 30 від інших приміщень приміщення електрощитової у будівлі школи, всупереч вимогам пункту 10.3.6 ДБН 6.2.2-9:2013 «Громадські будинки та споруди. Основні положення», пункту 6.4 табл. З ДБН В. 1.1-7- 2016 "Пожежна безпека Об`єктів будівництва" (п. 2.3 глави 2 розділу III ППБУ);

- не забезпечено проведення технічного обслуговування наявних вогнегасників (17 од.) (п. 3.17 глави 3 розділу V ППБУ);

- не забезпечено працівників об`єкта засобами колективного та індивідуального захисту ( п. 2 ч. 1 ст. 20 КЦЗУ);

- не здійнено державну реєстрацію потенційно-небезпечного обєкту (п. 1 ч. 1 ст. 20 КЦЗУ; ст. 51,52 КЦЗУ; п. 2 розділу III ПТБ; п.6,8,12 Постанови КМУ від 29.08.2002 №1288 «Положення про Державний реєстр потенційно небезпечних обєктів»;

- не розміщено інформацію про заходи ббезпеки та відповідну поведінку населення в разі виникнення аварії ( п. 3 ч. 1 ст. 20 КЦЗУ).

Згідно висновків акту перевірки, позивач дійшов висновку, що подальша експлуатація об`єктів створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, що стало підставою для звернення до суду.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку доказам і перевіряючи правомірність дій позивача у фіксації порушень за критеріями частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема актів перевірки, складених за результатами здійснення планового і позапланового заходів, де зафіксовано порушення вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, орган державного нагляду (контролю), суд зазначає про таке.

Оцінюючи твердження позивача про наявні порушення і ризики небезпеки для людини, суспільства, держави та позицію відповідача про відсутність порушень, зазначених у акті №268 від 21.12.2019, суд зазначає про таке.

Суд, вважає за необхідне зазначити, що законом, який визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) є Закон України «Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності».

Відповідно до частини 5 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Частиною 4 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності`визначено, що виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

Чинним Кодексом цивільного захисту України регулюються відносини, пов`язані з захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.

Відповідно до ч.1 ст.64 Кодексу цивільного захисту України (далі КЦЗ України) центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Відповідно до пп. 35 п. 4 Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області (далі - Позивач), затвердженого наказом ДСНС України № 611 від 12.11.2018, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань на відповідній території здійснює безпосередньо та через підпорядковані підрозділи нагляд (контроль) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки та цивільного захисту, складає акти перевірок, видає приписи, постанови, розпорядження про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, а вразі встановлення порушень, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей звертається до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування.

Пункти 1, 3 та 4 частини 1 статті 7 Кодексу цивільного захисту України: цивільний захист здійснюється за такими основними принципами: гарантування та забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності; пріоритетності завдань, спрямованих на рятування життя та збереження здоров`я громадян; максимально можливого, економічно обґрунтованого зменшення ризику виникнення надзвичайних ситуацій.

Пункт 21 частини 1 статті 20 Кодексу цивільного захисту України: до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить: забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки.

Згідно ч.1 ст.67 КЦЗ України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить:

11) складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень;

12) звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Частиною 2 статті 68 КЦЗ України передбачено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Статтею 70 Кодексу цивільного захисту України визначено підстави для зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, а саме: підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду - щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є:

1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами;

2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення;

3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки;

4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій;

5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи;

6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність;

7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами;

8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій;

9)відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту;

10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єкті» господарювання;

11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Крім того, згідно з частиною другою статті 70 Кодексу цивільного захисту України, повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Відповідно до частини третьої статті 55 Кодексу цивільного захисту України, забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Відповідно до ч.7 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Відповідно до вимог пункту 33 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.

Положеннями абзацу 1 частини 1 ст.6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) в сфері господарської діяльності" передбачено, що підставою для здійснення позапланових заходів може бути подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням. Отже, керівництво відповідача повинно після усунення всіх порушень звернутись до позивача з клопотанням про проведення повторної перевірки для підтвердження факту виконання усіх приписів щодо додержання законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки.

Пункт 4 розділу І Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1417 від 30.12.2014, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 березня 2015 року за № 252/26697: пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.

Із системного аналізу зазначених норм законодавства слідує, що підставою для застосування заходів реагування є встановлення порушення вимог законодавства сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей.

Суд зазначає, що зі змісту даної норми слідує, що право на звернення до суду виникає у органу державного нагляду на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, та за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за результатами проведеної планової перевірки з 20.12.2019 по 21.12.2019 щодо додержання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки Терпіннівської загальноосвітньої школи ІIII ступеня Мелітопольської районної ради Запорізької області, виявлено численні порушення вимог законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки.

Вказані порушення є суттєвим, адже вони можуть призвести до виникнення пожежі як неконтрольованого процесу знищування або пошкодження вогнем майна, створювати небезпеку завдання шкоди життю та здоров`ю людей у процесі самої пожежі, а тому не усунення цих порушень є підставою для застосування до відповідача заходів реагування.

Суд критично оцінює твердження представника відповідача, що майже всі порушення, які є такими, що впливають на ризик надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, усунуті.

Матеріалами справи встанолено, що у період з 20.12.2019 по 21.12.2019 позивачем була проведена позапланова перевірка Терпіннівської загальноосвітньої школи ІIII ступеня Мелітопольської районної ради Запорізької області.

За результатми проведеної перевірки, позивачем був складений акт №268 від 21.12.2019, в якому зафіксовані порушення.

Допускається використання суб`єктом господарювання об`єктів нерухомості без поданої декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки.

Відповідно до вимог абзацу 1, частини 2 статті 57 «Дотримання вимог пожежної безпеки під час проектування, будівництва та реконструкції об`єктів виробничого та іншого призначення» Кодексу цивільного захисту України, початок роботи новоутворених підприємств, початок використання суб`єктом господарювання об`єктів нерухомості (будівель, споруд, приміщень або їх частин) здійснюється суб`єктом господарювання на підставі поданої декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки (далі - декларація), а для суб`єктів господарювання з високим ступенем ризику - також за наявності позитивного висновку за результатами оцінки (експертизи) протипожежного стану підприємства, об`єкта чи приміщення (далі - оцінка протипожежного стану).

Будівництво будівель та споруд на території об`єктів з масовим перебуванням людей без поданої декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки сприяє перш за все забудові території підприємства, збільшення пожежної навантаги, утворення додаткових об`єктів, які можуть не відповідати вимогам правил пожежної безпеки, а також створювати перешкоди для евакуації людей та матеріальних цінностей, перешкоджанню діям пожежно-рятувальних підрозділів, що в свою чергу несе загрозу для здоров`я і життя людей в разі виникнення пожежі.

Відповідач стверджує, що йому не потрібно надавати декларацію оскільки юридичну особу зареєстровано до набрання чинності відповідної норми Кодексу цивільного захисту України, про те не вказує про наявність або відсутність дозволу на початок роботи або декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства, які до цього вимагалися попереднім нормативно- правовим актом, а саме статтею 10 Закону України «Про пожежну безпеку».

Не пройдено посадовими особами навчання і перевірку знань з питань пожежної безпеки.

Відповідно до вимог пункту 16. Розділ II Правил пожежної безпеки в Україні», затверджених наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014, із змінами, внесеними згідно з Наказом МВС№ 657 від 31.07.2017, посадові особи та працівники проходять навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року № 444 «Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях».

Відсутність навчання та перевірки знань з питань пожежної безпеки посадових осіб та працівників підприємства веде до відсутності контролю за станом пожежної безпеки об`єктів підприємства, не проведення відповідної профілактичної роботи з підприємцями та відвідувачами, не проведення заходів по запобіганню виникнення пожежі, неправильним діям в разі виникнення пожежі тощо, що веде до загрози життю та здоров`я людей.

Відповідач стверджує, що посадові особи пройшли навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки - 22 травня 2018 року, проте жодних копій посвідчень про проходження навчання не надано, як це зазначено у відзиві.

Не обладнані приміщення у будівлях школи системами протипожежного захисту відповідно до вимог таблиці А1, А2 додатку А (обов`язковий), таблиці Б1 додатку Б (обов`язковий)» ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту».

Відповідно до вимог пункту 1.2 глави 1 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014, зареєстрованих у Мін`юсті України 05 березня 2015 р. за № 252/26697, будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту".

Відсутність системи протипожежного захисту (пожежної сигналізації та оповіщення про пожежу) не дасть можливості виявлення загорання, минаючи людський фактор, на його ранній стадії, та сповіщення працюючого персоналу і підрозділів оперативно-рятувальної служби про загорання. У такому випадку суттєво збільшується час розвитку пожежі до моменту її виявлення, що спричинить значні матеріальні збитки, і несе загрозу для здоров`я і життя людей.

Пункт 7.3 таблиці А.1 Додатку А та пункт 4 таблиці Б.1 Додатку Б ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту" вказує на необхідність обладнання загальноосвітніх шкіл системою пожежної сигналізації та системою оповіщення про пожежу та управлінням евакуюванням людей.

Даний пункт вказує, що у ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» вказано лише перелік об`єктів, на яких необхідно обладнувати системами протипожежного захисту.

Безпосередньо у пункті 7.3 Додатку А (обов`язковий) «Перелік однотипних за призначенням об`єктів, які підлягають обладнанню системами пожежної сигналізації та пожежогасіння, і тип системи передавання тривожних сповіщень» ДБН В.2,5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» вказано, що загальноосвітні школи підлягають обладнанню системою пожежної сигналізації усіх приміщень із застосуванням димових або комбінованих сповіщувачів (крім приміщень для приготування їжі) системою передавання тривожних сповіщень ТИП 2. ТИП 1 з цілодобовим перебуванням людей.

ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту" діє з 1.07.15 на заміну ДБН В.2.5-56:2010 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Системи протипожежного захисту».

До цього часу діяв ДБН В.2.5-13-98* "Інженерне обладнання будинків І споруд.

Пожежна автоматика будинків і споруд" та наказ МНС України від 22.08.2005 № 161 «Про затвердження Переліку однотипних за призначенням об`єктів, які підлягають обладнанню автоматичними установками пожежогасіння та пожежної сигналізації», в якому в п. 1.1 Таблиці 1 містилися вимоги по обладнанню автоматичною установкою пожежної сигналізації загальноосвітніх шкіл.

Відповідно до НАПБ А.01.001:2014 «Правила пожежної безпеки в Україні», а саме пунктів 1, 2 розділу І:

1. «Правила пожежної безпеки в Україні» встановлюють загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд.

2. «Правила пожежної безпеки в Україні» є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.

Відповідно до абз. 8 частини 6 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства. Ані актом від 17.12.2019 № 1085, ані приписом від 21.12.2019 № 806, не передбачено чіткого зазначення типу систем протипожежного захисту. Планування, проектування, монтування, введення в експлуатацію, експлуатування та технічне обслуговування таких систем виконуватимуть фахівці, які мають відповідну кваліфікацію.

Згідно пп.5.4.1 п.5.4 ДСТУ-Н CEN/TS 54-114:2009 «Системи пожежної сигналізації та оповіщення. Частина 14. Настанова щодо побудови, проектування монтування, введення в експлуатацію, експлуатування та технічне обслуговування (СЕИ/ТВ 54-114:2004) ЮТ», передавання повідомлень до підрозділів пожежної охорони може бути автоматичний або ручний за телефоном).

Зокрема, ці норми можуть бути застосовані ліцензіатами, організаціями з надання послуг і виконання робіт протипожежного призначення.

У зв`язку з тим, що підставою вимог щодо виявленого порушення (відсутність сигналізації) в Акті перевірки є посилання на пункт 1.2 глави 1 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні (затверджені наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417), які в свою чергу посилаються на ДБН В.2.5- 56:2014 «Системи протипожежного захисту», то ці норми ДБН розповсюджуються не тільки на об`єкти що будуються, а також на об`єкти що вже знаходяться в експлуатації.

Враховуючи вищевказане, заперечення Відповідача по відношенню до того, що до його об`єкту не мають пред`являтись вимоги про забезпечення системою сигналізації, безпідставні.

Не забезпечені евакуаційним освітленням у будівлях школи: коридори на 1-му поверсі; коридори на 2-му поверсі; сходові клітини; коридори у корпусі начальних класів.

Відповідно до вимог пункту 2.31 глави 2 розділу III Правил пожежної безпеки в Україні», затверджених наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014, зареєстрованих у Мін`юсті України 05 березня 2015 р. за № 252/26697, сходові клітки, внутрішні відкриті та зовнішні сходи, коридори, проходи та інші шляхи евакуації мають бути забезпечені евакуаційним освітленням. Світильники евакуаційного освітлення повинні вмикатися з настанням сутінків у разі перебування в будинку людей.

Відсутність світлових покажчиків напрямку руху підключеного до джерела живлення аварійного освітлення може призвести до ускладнення проведення евакуації з будівель та приміщень та запобігання проявів паніки і недопущення загибелі людей під час знаходження евакуаційних виходів, що несе загрозу для здоров`я і життя людей.

Відповідач не заперечує проти необхідності виконання пункту, але не зазначив термін виконання робіт до повного усунення порушення.

Не виконано вогнезахисного обробляння дерев`яних елементів горищного покриття засобами вогнезахисту, що забезпечують І групу вогнезахисної ефективності, а саме: у корпусі начальних класів; у будівлі праці.

Відповідно до вимог пункту 2.5. глави 2 розділу III Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014, зареєстрованих у Мін`юсті України 05 березня 2015 р. за № 252/26697, у будинках, крім будинків V ступеня вогнестійкості, дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) повинні оброблятися засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності.

Необхідність обробляння засобами вогнезахисту дерев`яних елементів інших конструкцій будинків визначається відповідними нормативними документами за видами будинків.

Відсутність обробляння засобами вогнезахисту елементів горищного покриття може призвести до вкрай швидкого руйнування несучих дерев`яних конструкцій в разі впливу вогню, що в свою чергу, може призвести до руйнування перекриття поверху під горищним приміщенням, і несе загрозу для здоров`я і життя людей.

Відповідач не заперечує проти необхідності виконання пункту, але не зазначив термін проведення процедури закупівлі відповідних товарів та послуг відділом освіти райдержадміністрації до повного усунення порушення.

Відповідач не заперечує проти необхідності виконання пункту, але не зазначив термін виконання пункту до повного усунення порушення.

Не відділено протипожежними дверима з межею вогнестійкості не менше ЕІ 30 від інших приміщень приміщення електрощитової у будівлі школи, всупереч вимогам пункту 10.3.6 ДБН В.2.2-9:2018 «Громадські будинки та споруди. Основні положення», пункту 6.4 табл. З ДБН В. 1.1-7- 2016 "Пожежна безпека об`єктів будівництва".

Відповідно до вимог пункту 2.3 глави 2 розділу III Правил пожежної безпеки в Україні, затверджені наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014, із змінами, внесеними згідно з Наказом МВС № 657 від 31.07.2017. ДБН В.1.1-7- 2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва», під час експлуатації об`єкта не допускається знижувати клас вогнестійкості елементів заповнення прорізів у протипожежних перешкодах. Протипожежні двері, ворота, вікна, люки, клапани, завіси, у протипожежних перешкодах повинні утримуватися в справному стані.

Відповідно до вимог пункту 1.24 глави 1 розділу IV «Правил пожежної безпеки в Україні», затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417, зареєстрований у Мін`юсті України 05 березня 2015 р. за № 252/26697, забороняється влаштовувати незаповнені отвори в протипожежних перешкодах, які відокремлюють електрощитові.

ДБН В.2.2-9:2018 «Громадські будинки та споруди. Основні положення» та ДБН В. 1.1-7-2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва» визначають поняття протипожежних перешкод, необхідність та вид заповнення прорізів у них.

Протипожежні перешкоди відповідно до таблиці 2 ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва» є стіни, перегородки, перекриття.

Заповнення отворів у протипожежних перешкодах відповідно до таблиці З ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва» здійснюється за допомогою протипожежних дверей, воріт, вікон, люків, клапанів, завіс (екранів).

Виходячи з вищевикладеного, отвір у стіні приміщення електрощитової необхідно заповнювати протипожежними дверми.

Відсутність протипожежних дверей з межею вогнестійкості не менше ЕІ 30, є зменшенням класу вогнестійкості елементів заповнення прорізів у протипожежних перешкодах, сприяє розповсюдженню пожежі та продуктів її горіння, в разі її виникнення в електрощитовій, що несе загрозу для здоров`я і життя людей.

Не забезпечено проведення технічного обслуговування наявних вогнегасників (17 од.).

Відповідно до вимог пункту 2.17, 2.23 глави 2 розділу III Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014, зареєстрований у Мін`юсті України 05 березня 2015 р. за № 252/26697, у приміщеннях громадського призначення (крім приміщень, розташованих у будинках V ступеня вогнестійкості), в яких можливе перебування 50 та більше осіб, опорядження (облицювання) стін та стель забороняється з матеріалів з вищою пожежною небезпекою, ніж:

Г2, В2, Д2, Т2 - для приміщень, у яких можливе перебування до 1500 осіб;

Г1, В1, Д1, Т2 - для приміщень, у яких можливе перебування 1500 та більше осіб.

Під час пожежі спостерігаються велика швидкість розповсюдження вогню, чому можуть сприяти горючі матеріали на шляхах евакуації, а також виділення токсичних продуктів горіння, що несе загрозу для здоров`я і життя людей.

Забороняється зменшувати кількість та розміри евакуаційних виходів з будівель і приміщень, класи вогнестійкості несучих та огороджувальних конструкцій, застосовувати будівельні матеріали з вищими показниками пожежної небезпеки, змінювати інженерні та планувальні рішення й умови освітлення згідно з нормованою вимогою.

Зменшення ширини евакуаційного виходу утворює перешкоду для вільної евакуації людей, що в свою чергу створює загрозу для здоров`я і життя людей.

Відповідач стверджує, що зазначене порушення усунено, проте жодних копій паспортів на вогнегасники не надано, як це зазначено у відзиві.

Не забезпечено працівників об`єкта засобами колективного та індивідуального захисту.

Відповідно до вимог п.2 розділ III, наказ МВС України від 05.11.2018 № 879 «Про затвердження Правил техногенної безпеки» зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 листопада 2018 р. за №1346/32798, суб`єкти господарювання у випадках, визначених «Кодексу цивільного захисту України» від 2.10.2012 № 5403-УІ, забезпечують техногенну безпеку шляхом забезпечення відповідно до законодавства своїх працівників засобами колективного та індивідуального захисту.

Відсутність у працівників засобів колективного та індивідуального захисту при виникненні пожежі не дає можливість захиститись від вогню та продуктів горіння, що несе загрозу для здоров`я і життя людини.

Відповідно до вимог пункту 2.5 глави 2 розділу III Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014, зареєстрований у Мін`юсті України № 252/26697 від 05 березня 2015 року, за, у будинках, крім будинків V ступеня вогнестійкості, дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) повинні оброблятися засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності. Необхідність обробляння засобами вогнезахисту дерев`яних елементів інших конструкцій будинків визначається відповідними нормативними документами за видами будинків.

Відсутність обробляння засобами вогнезахисту елементів горищного покриття може призвести до вкрай швидкого розповсюдження вогню та руйнування несучих дерев`яних конструкцій горища будівлі в разі впливу вогню, що в свою чергу може призвести до руйнування перекриття поверху під горищним приміщенням, що створює загрозу для здоров`я і життя людей.

Відповідач помилково застосовує норми охорони праці при виконанні вказаного порушення, хоча на них посилання як в позові так і в акті перевірки не має, при цьому ототожнює техногенну безпеку з охороною праці.

Відповідно до Кодексу цивільного захисту України техногенна безпека - відсутність ризику виникнення аварій та/або катастроф на потенційно небезпечних об`єктах, а також у суб`єктів господарювання, що можуть створити реальну загрозу їх виникнення.

Техногенна безпека характеризує стан захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного характеру.

Відповідач має саме такий потенційно небезпечний об`єкт у використанні, тому має забезпечити працівників засобами колективного та індивідуального захисту.

Не здійснено державну реєстрацію потенційно-небезпечного об`єкту.

Відповідно до пункту 6, 8, 12 Постанови Кабінету Міністрів від 29.08.2002 № 1288 «Положення про Державний реєстр потенційно - небезпечних об`єктів», реєстрації підлягають розташовані на території України небезпечні об`єкти, на яких існує загроза виникнення надзвичайних ситуацій. Реєстрація обов`язкова для всіх небезпечних об`єктів незалежно від форми власності і підпорядкування.

Не підлягають реєстрації в цьому Реєстрі залізничні, морські, повітряні та інші транспортні засоби, які перевозять небезпечні речовини. Реєстрація небезпечних об`єктів вважається закінченою після одержання особами, які зареєстрували небезпечніоб`єкти, свідоцтва про їх реєстрацію за формою, встановленою Мін`юстом.

Відсутність реєстрації не дає можливості визначення необхідності заходів пожежної та техногенної безпеки , що при надзвичайної ситуації несе загрозу для здоров`я і життя людей.

Відповідач стверджує, що зазначений недолік дійсно має місце, проте доказів виконання не надано.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Всі перелічені порушення вимог законодавства у сфері пожежної безпеки зазначені в Акті перевірки № 268 від 21.12.2019, що вказані у позові, створюють реальну загрозу життю і здоров`ю людей, які працюють, перебувають на об`єкті, а також особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі.

За таких обставин, суд погоджується з позивачем, що порушення, які були виявлені під час планової перевірки відповідача та які не усунуті є такими, що створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

В зв`язку з наведеним, держава, через наділені повноваженнями органи, вживає заходи для забезпечення безпеки людей. До таких заходів відноситься, в тому числі, і встановлення на законодавчому рівні вимог до будівель та споруд у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту. Такі вимоги є обов`язковими для встановленого законодавством кола субєктів, зокрема, підприємств, установ, організацій, фізичних осіб, котрі є власниками будівель та споруд, де постійно перебуває велика кількість людей. Не дотримання цих вимог робить неможливим експлуатацію будівель та споруд як таких, що створюють загрозу життю та здоровю людей.

Відповідно до п. п. 24, 33 частини 1 статті 1 Кодексу цивільного захисту України пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.

Надзвичайна ситуація - обстановка на окремій території чи суб`єкті господарювання на ній або водному об`єкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела (може призвести) до виникнення загрози життю або здоров`ю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи об`єкті, провадження на ній господарської діяльності.

Пожежі відносяться до надзвичайних ситуацій, а загроза життю та здоров`ю людей виникає не лише при наявності порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що безпосередньо можуть до неї призвести, а й при наявності інших порушень по нездійсненню заходів щодо захисту людей від впливу небезпечних чинників при вже виниклій пожежі.

Поняття «загроза життю та/або здоров`ю людини» є оціночним, що розуміється у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері. Настання реальної загрози життю та/або здоровю людей від пожежі або надзвичайної ситуації з обставинами, що можуть призвести до займання, розповсюдження вогню та вплив небезпечних факторів пожежі (продуктів горіння, чадного газу, підвищених температур тощо) створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людини. Суд враховує, що життя та здоров`я людини є найвищою цінністю.

Закони, інші нормативно-правові акти, зокрема Правила пожежної безпеки в Україні №1417 від 30.12.2014 є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах. Згідно з пункту 4 Розділу І Правил №1417, пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.

Відповідно до положень статей 4-7 Закону України «Про пожежну безпеку», правила пожежної безпеки в Україні є обов`язковими для виконання всіма центральними і місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями (незалежно від виду їх діяльності та форм власності), посадовими особами та громадянами.

Наявність порушення відповідачем вимог законодавчих та нормативно-правових актів у сферах пожежної і техногенної безпеки та цивільного захисту підтверджується наявними у матеріалах справи доказами та не було спростовано відповідачем під час судового розгляду справи.

Водночас, існування (не усунення відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування шляхом знеструмлення електроживлення, закриття всіх входів (із накладенням печаток) та заборони експлуатацію дошкільного навчального закладу.

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 26.06.2018 по справі № 823/589/16, від 28.02.2019 № 810/2400/18 та, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, є обов`язковими для суду при розгляді даної справи.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням викладеного, враховуючи той факт, що порушення, виявлені під час планової перевірки об`єкта, створюють загрозу життю та здоровю людей (відвідувачів, працюючого персоналу тощо), і на даний час у суду відсутні докази повного усунення виявлених порушень, суд вважає позовні вимоги Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області обґрунтованими та такими, які підлягають задоволенню.

Згідно ч. 2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області (69002, м. Запоріжжя, вул. Фортечна, буд. 65, ) до Терпінівської загальноосвітньої школи III ступенів Мелітопольської районної ради Запорізької області (юридична адреса: 72333, Запорізька область, Мелітопольський район, с. Терпіння, вул. Сізова, буд. 41 - А, ) про застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації - задовольнити у повному обсязі.

Застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі та приміщень Терпінівської загальноосвітньої школи III ступенів Мелітопольської районної ради Запорізької області, який розташований за адресою: 72333, Запорізька область, Мелітопольський район, с. Терпіння, вул. Сізова, буд. 41 А, шляхом зобов`язання Терпінівської загальноосвітньої школи III ступенів Мелітопольської районної ради Запорізької області повністю зупинити експлуатацію будівель та приміщень навчального закладу за вказаним адресом, окрім робіт, пов`язаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, до повного усунення цих порушень, що повинно бути встановлено на підставі перевірки Головного управління ДСНС України у Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі виготовлено та підписане суддею 31.05.2021.

Суддя Р.В. Сацький