Справа № 520/13955/2020
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2021-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 травня 2021 р.Справа № 520/13955/2020
Суддя Другого апеляційного адміністративного суду Мельнікова Л.В., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 року по справі № 520/13955/2020 за адміністративним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Київського районного суду м. Харкова, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Голова Київського районного суду м. Харкова Шаренко Світлана Леонідівна про визнання протиправним та скасування наказу,

В с т а н о в и в:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 року по справі № 520/13955/2020 задоволені вимоги адміністративного позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Київського районного суду м. Харкова, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - голова Київського районного суду м. Харкова Шаренко С.Л. про визнання протиправним та скасування наказу.

21.05.2021 року на судове рішення ОСОБА_1 подана апеляційна скарга.

Вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 відповідно до положень ст. 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

Згідно з ч. 1 ст. 15 КАС України судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою.

Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасників судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють (ч. 3 ст. 15 КАС України).

За приписами ч. 4 ст. 15 КАС України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом.

Отже, учасники судового процесу які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, проте процесуальні документи мають бути подані лише державною мовою.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 07.06.2019 року у справі № 826/10114/17, від 03.09.2020 року у справі № 826/6286/17, від 29.10.2020 року у справі № 815/1958/16 та від 07.12.2020 року у справі № 138/132/20.

Крім того, у постанові від 08.10.2020 року у справі № 9901/393/19 Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що українська мова як засіб спілкування й інтелектуального вираження відображає самобутність багатомільйонного українського народу і є основою його духовності й історичної пам`яті.

Повноцінне функціонування української мови в усіх сферах суспільного життя на всій території держави є гарантією збереження ідентичності української нації та єдності України. У такому сенсі державна мова є складовою конституційного ладу та конституційною цінністю.

Колегія суддів зауважує, що передбачена чинним законодавством України вимога щодо подання процесуальних документів державною мовою не є звуженням прав позивача чи дискримінацією останнього за мовною ознакою, оскільки крім послуг перекладача, на законодавчому рівні закріплені серед іншого державні гарантії щодо надання безоплатної правової допомоги.

Суди реалізують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян щодо використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють, відповідно до Конституції і законів України.

Таким чином, Основним Законом України закладено конституційні основи для використання української мови як мови судочинства та одночасно гарантовано рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою.

Гарантування у судочинстві використання російської та інших мов національних меншин України цілком узгоджується з Європейською хартією регіональних мов або мов меншин, ратифікованою Законом України «Про ратифікацію Європейської хартії регіональних мов або мов меншин» від 15.05.2003 року № 802-IV.

Разом з тим колегія суддів зазначає, що забезпечення рівності прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою, гарантування права громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють, не означають абсолютного права сторони (учасника справи) подавати відповідні процесуальні документи мовою, якою вона володіє, якому кореспондує безумовний обов`язок суду приймати такі документи до розгляду.

Законом України «Про ратифікацію Європейської хартії регіональних мов або мов меншин» передбачено, що при застосуванні положень Хартії заходи, спрямовані на утвердження української мови як державної, її розвиток і функціонування в усіх сферах суспільного життя на всій території України, не вважаються такими, що перешкоджають чи створюють загрозу збереженню або розвитку мов, на які відповідно до статті 2 цього Закону поширюються положення Хартії.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги положення ч. 4 ст. 15 КАС України та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» вважаю, що апеляційну скаргу необхідно викладати державною (українською) мовою.

Відповідно до ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 296 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу.

За таких обставин, за правилами статей 169, 298 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом подання апеляційної скарги, викладеної українською мовою, приведення її тексту у відповідність вимогам статті 296 КАС України.

Керуючись ст. 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

Апеляційну ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 року у справі № 520/13955/2020 - залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.В. Мельнікова