Справа № 200/2810/21-а
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2021-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2021 р. Справа№200/2810/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зінченка О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, 5, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

16 березня 2021 року ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (далі-відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Донецькій області щодо припинення виплати щомісячних грошових сум в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку ОСОБА_1 з 01.02.2017 року по 31.12.2019 року;

- зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Донецькій області відновити нарахування та виплатити щомісячні грошові суми в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку ОСОБА_1 з 01.02.2017 року по 31.12.2019 року;

-рішення суду в частині стягнення заборгованості за один місяць допустити до негайного виконання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він перебував на обліку в Бахмутському міському відділенні управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області. У період з жовтня 2014 року по 31 січня 2016 року він отримував страхові виплати. У січні 2020 року звернувся із заявою про продовження щомісячної страхової виплати до Краматорського міського відділення, де його поставили на облік та поновили страхові виплати з січня 2020 року, проте заборгованість, яка склалась за період з лютого 2017 року по грудень 2019 року включно, відповідачем не виплачена, посилаючись на постанову правління Фонду соціального страхування України від 12.12.2018 № 27, згідно якої суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, до прийняття окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України, проте на сьогоднішній день такий Порядок відсутній. Вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують його конституційні права, тому звернувся до суду з даним позовом.

В позовній заяві позивач просить розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 19 березня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У встановлений судом термін через відділ документообігу та архівної роботи суду відповідачем до суду наданий відзив на позов, в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача. Свою позицію відповідач вмотивовував тим, що чинними нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України врегульовано порядок страхових виплат особам, переміщеним з тимчасово окупованих територій. Зазначив, що позивач за період з вересня 2014 року по січень 2017 року, як внутрішньо переміщена особа отримував щомісячні виплати у Бахмутському відділенні управління. 23 січня 2017 року позивач звернувся із заявою до відділення про зняття його з обліку у зв`язку зі зміною місця мешкання. Постановою відділення Бахмутського відділення від 23.01.2017 № 0503/4336/4336.1/25, ОСОБА_1 припинено виплату щомісячної грошової суми. Відповідач зазначає, що за період з лютого 2017 по грудень 2019 року, позивач не звертався до будь-яких відділень із заявою про продовження виплат, звернувся лише в січні 2020 року із заявою про продовження щомісячної страхової виплати до Краматорського міського відділення, де його було поставлено на облік, як внутрішньо переміщену особу та призначено щомісячну страхову виплату. Стосовно заборгованості по виплаті страхових виплат за період з лютого 2017 року по грудень 2019 року відповідач зазначив, що страхові виплати будуть виплачені позивачеві на умовах окремого порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Також заперечував проти стягнення заборгованості по страховим виплатам за один місяць (негайне виконання), зазначивши, що згідно зі статтею 4 Закону України 1105-ХІУ, Фонд соціального страхування України є некомерційною самоврядною організацією, що діє на підставі статуту, який затверджується його правлінням. Кошти Фонду не включаються до складу Державного бюджету України та використовуються тільки за цільовим призначенням. Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області має організаційно-правову форму - інші організаційно-правові форми, що свідчить про те, що юридична особа не є державним органом, не є органом місцевого самоврядування, комунальної власності та не є державною організацією, установою, закладом. На підставі чого, вважає безпідставними вимоги позивача щодо визнання факту неправомірності з боку Фонду, у зв`язку з чим, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_1 (арк. справи 5-7).

06 липня 2017 року за № позивачу видана довідка про те, що він є особою, яка переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції за адресою: АДРЕСА_3 (арк. справи 10).

Відповідно до довідки МСЕК № 032820 Серії 10 ААА від 16 травня 2011 року позивачу встановлено 65 % втрати працездатності безстроково та встановлено позивачу третю групу інвалідності безстроково (арк. справи 8).

23 січня 2017 року позивач звернувся із заявою до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві па професійних захворювань у м. Бахмуті Донецької області про зняття з обліку у зв`язку зі міною місця проживання та припинення страхових виплат з 01.02.2017 (арк. справи 27).

Постановою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві па професійних захворювань у м. Бахмуті Донецької області від 23.01.2017 припинена виплата з лютого 2017 року на підставі поданої заяви позивачем від 23.01.2017 (арк. справи 26).

22 січня 2020 року позивач звернувся до Краматорського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області із заявою про продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати безстроково (арк. справи 31).

Постановою Краматорського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Донецькій області від 05.03.2020 № 0526/13167/13167.1/28 ОСОБА_1 продовжені виплати з 01 січня 2020 року безстроково у розмірі 11 279,57 грн. (арк. справи 34).

Листом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 01 березня 2021 року за вихідним № Л-01-04/19-123 повідомило позивача про те, що з лютого 2017 року здійснення страхових виплат було припинено згідно його заяви про зміну місця мешкання. При зверненні позивача 22 січня 2020 року до Краматорського відділення із заявою про продовження страхових виплат, страхові виплати поновлені позивачеві. Щодо невиплати заборгованості по страховим виплатам за період з лютий 2017 року по грудень 2019 рік, у листі, відповідач посилається на постанову правління Фонду соціального страхування України від 12.12.2018 № 27, згідно якої суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, до прийняття окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України, проте на сьогоднішній день такий Порядок відсутній. (арк. справи 11).

Згідно пред`явленої відповідачем довідки про доходи вбачається, що ОСОБА_1 страхові виплати за період з лютого 2017 року про грудень 2019 року не нараховані та не виплачені. Також зазначена загальна сума страхових виплат, яка обліковується за період з лютого 2017 року по грудень 2019 року у розмірі 353 604,99 грн. (арк. справи 28).

Отже, спірним питанням у даній справі є невиплата страхових виплат позивачу за період з лютого 2017 року по грудень 2019 року.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Питання щодо страхових виплат врегульовані Законом України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV (далі-Закон № 1105-ХІV).

У відповідності до вимог статті 46 Закону № 1105-ХІV, страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються:

1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого;

3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку;

4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми;

5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню;

6) в інших випадках, передбачених законодавством.

Як вказувалось судом вище, з листа відповідача від 01 березня 2021 року за вихідним № Л-01-04/19-123 вбачається, що заборгованість зі страхових виплат позивачеві не виплачується у зв`язку з дією постанови правління Фонду соціального страхування України від 12.12.2018 № 27, згідно якої суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, до прийняття окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України, проте на сьогоднішній день такий Порядок відсутній. Водночас, суд зазначає, що статтею 46 Закону № 1105-ХІV такої підстави для припинення страхових виплат не передбачено.

Крім того, слід зазначити, що закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Верховна Рада України може змінити закон виключно законом, а не шляхом прийняття підзаконного правового акта. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України відносяться до категорії підзаконних.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 47 Закону № 1105-XIV, страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком, а фінансування додаткових витрат згідно з цим Законом - протягом строку, на який визначено потребу в них; страхові виплати провадяться протягом строку, встановленого МСЕК або ЛКК. Строк проведення страхових виплат продовжується з дня їх припинення і до часу, встановленого при наступному огляді МСЕК або ЛКК, незалежно від часу звернення потерпілого або заінтересованих осіб до Фонду. При цьому сума страхових виплат за минулий час виплачується за умови підтвердження МСЕК втрати працездатності та причинного зв`язку між настанням непрацездатності та ушкодженням здоров`я.

Суд зазначає, що згідно довідки МСЕК № 032820 Серії 10 ААА від 16 травня 2011 року, виданої позивачеві, він є особою з інвалідністю третьої групи безстроково та переогляду не потребує, тому в даному випадку відсутні підстави для невиплати раніше призначених щомісячних страхових виплат.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

З пред`явленої відповідачем довідки вбачається, що ОСОБА_1 страхові виплати за період з лютого 2017 року по грудень 2019 року не нараховані та не виплачені. Також зазначена загальна сума страхових виплат, яка обліковується за період з лютого 2017 року по грудень 2019 року у розмірі 353 604,99 грн. (арк. справи 28)

Отже, судом встановлено, що позивачеві не виплачені страхові виплати за період з лютого 2017 року по грудень 2019 року включно.

Разом із цим, суд надаючи оцінку спірним правовідносинам виходить із того, що припинення відповідачем виплат позивачеві обумовлювалось діями самого позивача, зокрема тим, що позивач 23 січня 2017 року звернувся із заявою до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві па професійних захворювань у м. Бахмуті Донецької області про зняття з обліку у зв`язку зі міною місця проживання та припинення страхових виплат з 01.02.2017.

Наслідком означених дій позивача було прийняття Постанови відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві па професійних захворювань у м. Бахмуті Донецької області від 23.01.2017 та припинення виплат з лютого 2017 року на підставі поданої заяви позивачем від 23.01.2017.

За даних обставин, на переконання суду, в розглядуваному випадку протиправність дій відповідача стосовно припинення виплат позивачеві відсутня, оскільки означене припинення здійснено за наслідками розгляду його заяви.

Водночас, за приписами пункту 4 частини 1 статті 47 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування виплати, призначені, але не одержані своєчасно потерпілим або особою, яка має право на одержання виплат, провадяться за весь минулий час, але не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням.

Частиною 7 наведеної статті Закону визначено, якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України "Про оплату праці".

З огляду на встановлені обставини у справі, а саме те, що позивач стосовно продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати звернувся до Краматорського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області із заявою лише 22 січня 2020 року, а також враховуючи факт того, що припинення виплат відповідачем здійснено на підставі заяви позивача, і в його діях не встановлена судом протиправність, то в розглядуваному випадку з оглядку на положення пункту 4 частини 1 статті 47 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування підлягають виплати позивачеві не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням, тобто з січня 2017 року.

Таким чином, аналізуючи всі докази у їх сукупності та обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача, заперечення відповідача, суд приходить до висновку, що відповідача слід зобов`язати виплатити заборгованість позивачеві з щомісячних грошових сум в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку за період з лютого 2017 року по грудень 2019 року. Отже, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Разом з тим, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Отже, з викладеної норми вбачається, що до негайного виконання застосовуються судові рішення в яких виплата пенсії або інших періодичних платежів стягується, зокрема з позабюджетних державних фондів.

З огляду на наведене, суд вважає за можливе на підставі пункту 1 частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми стягнення за один місяць.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно оригіналу квитанції №63, позивачем сплачений судовий збір у сумі 908,00 грн. (арк. справи 12).

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України,при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, на користь ОСОБА_1 підлягає відшкодуванню сума судового збору в розмірі 454,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 291, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, 5, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-задовольнити частково.

Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (за місцезнаходженням юридичної адреси: 84122, Донецька обл., місто Слов`янськ, ВУЛИЦЯ СВОБОДИ, будинок 5, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) страхові виплати за період з лютого 2017 року по грудень 2019 року включно.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, місто Слов`янськ, вул. Свободи, 5, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми стягнення за один місяць.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Рішення прийнято в порядку письмового провадження 21 травня 2021 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.В. Зінченко