Справа № 200/13422/19-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2021-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2021 р. Справа№200/13422/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., за участі секретаря судового засідання Грисюк І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго»

до Головного управління ДПС у Донецькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 07 серпня 2019 року № на суму 1699081,50 гривень

за участю:

представника позивача: Шлемова Р.Ю., на підставі статуту,

представника відповідача: Ярової С.Е., згідно витягу з ЄДР,

Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 07 серпня 2019 року № на суму 1699081,50 гривень.

Заявлені вимоги позивач обґрунтував незаконністю прийняття податкового повідомлення-рішення, яке винесене на підставі акту камеральної перевірки від 10.07.2019 року № 671/05-99-44-03-15-1/3337119 та яким до позивача застосовано штрафні санкції за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму штрафу 1699081,50 гривень.

Зазначає, що у податкового органу не було права на проведення камеральної перевірки, оскільки між сторонами триває спір про наявність в ІКП податкового боргу з ПДВ станом на 15.11.2016 року на підставі адміністративного провадження у справі № 805/1194/17-а, за результатами якої триває судово-економічна експертиза щодо визначення суми боргу.

Наголошує, що при прийнятті спірного рішення контролюючий орган не врахував положення пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України, тобто, строку давності для застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), тому податкове повідомлення-рішення про нарахування штрафу є протиправним, винесеним з порушенням норм чинного законодавства України та таким, що підлягає скасуванню.

Також зазначає, що має сертифікат торгово-промислової палати від 28.08.2014 року № 2644/05-04 про засвідчення форс-мажорних обставин, тому відповідач не має права застосовувати до нього штрафні санкції у відповідності до Закону України № 1669-VII від 02.09.2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 12 грудня 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року відповідача - Головне управління ДФС у Донецькій області замінено на його правонаступника - Головне управління ДПС у Донецькій області.

12 грудня 2019 року протокольною ухвалою суду в судовому засіданні оголошено перерву до 16 січня 2020 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 січня 2020 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та призначено підготовче засідання на 06 лютого 2020 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20 лютого 2020 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області № від 07.08.2019 в частині застосування штрафних санкцій в сумі 320080,84 гривень.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12 березня 2021 року рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року у справі № 200/13422/19-а за позовом обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 07 серпня 2019 року № на суму 1699081,50 гривень скасовано. Справу направлено на новий розгляд до Донецького окружного адміністративного суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29 березня 2021 року справу № 200/13422/19-а прийнято до провадження та призначено підготовче засідання на 27 квітня 2020 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року підготовче засідання відкладене на 17 травня 2021 року.

17 травня 2021 року протокольною ухвалою суду відкладено розгляд справи на 27 травня 2021 року.

27 травня 2021 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та розпочато судовий розгляд.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представником відповідача надано письмовий відзив (том 1, а.с. 115-118). В обґрунтування незгоди із позовом зазначив, що підставою для прийняття оскаржуваного позивачем податкового повідомлення-рішення стали висновки, що викладені в акті камеральної перевірки від 10.07.2019 року № 671/05-99-44-03-15-1/3337119.

Актом камеральної перевірки відповідача встановлено, що позивачем порушено строки сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість за березень-квітень 2017 року, податкового повідомлення-рішення (форма «Р») № від 11.04.2017 року та згідно шести рішень суду про розстрочення (відстрочення податкового боргу), чим порушено ст. 16, п. 57.1. ст. 57, п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України, за що до нього правомірно застосовано штрафні санкції у розмірах, встановлених абз. 2, 3 п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України.

Вважає, що погашення податкових зобов`язань відбувалося з порушенням граничних термінів сплати узгоджених податкових зобов`язань, визначених самостійно платником податків у деклараціях з податку на додану вартість, тому до позивача правомірно застосовані штрафні санкції.

Посилаючись на відповідність вимогам чинного законодавства викладених в акті камеральної перевірки висновків, що стали підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення, відповідач зауважував на необґрунтованості заявлених позивачем вимог та просив суд відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВСТАНОВИВ:

Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» є юридичною особою, яке зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з кодом 03337119, про що свідчить статут підприємства та виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (том 1, а.с. 14-21).

Позивач перебуває на податковому обліку відповідача та є платником податку на додану вартість, про що зазначено в акті камеральної перевірки позивача від 10.07.2020 року.

Фахівцями Головного управління ДФС у Донецькій області проведено камеральну перевірку ОКП «Донецьктеплокомуненерго» з питань повноти та своєчасності розрахунків з бюджетом з податку на додану вартість за період з 30.04.2017 року по 05.07.2019 року, про що складено акт від 10.07.2019 року № 671/05-99-44-03-15-1/3337119 (том 1, а.с. 27-30).

Згідно висновків акту перевірки встановлено порушення позивачем строків сплати узгоджених податкових зобов`язань по деклараціям з податку на додану вартість за березень-червень 2017 року, згідно податкового повідомлення-рішення (форма «Р») № від 11.04.2017 року та щодо шести рішень Донецького окружного адміністративного суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу на загальну суму 8495407,59 гривень, чим порушено ст. 16, п. 57.1. ст. 57, п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України, що в свою чергу передбачає відповідальність, встановлену п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України.

Зокрема, відповідачем встановлено наступні порушення строків сплати узгоджених податкових зобов`язань з ПДВ:

- згідно податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2017 року № від 20.04.2017 року в сумі 8246668,00 грн. Граничний термін сплати 30.04.2017 року. Відповідно до акту перевірки зазначені податкові зобов`язання сплачені 03.06.2019 року, 04.06.2019 року, 10.06.2019 року, 11.06.2019 року, 12.06.2019 року, 13.06.2019 року, 18.06.2019 року, 19.06.2019 року, кількість днів затримки сплати становить від 764 до 780 днів;

- згідно рішення суду про розстрочення(відстрочення) податкового боргу від 19.032.2012 року по справі 2а/0570/2702/2012 в сумі 290510,23 грн. нараховано в ІКП 04.05.2017 року (по строку сплати 29.03.2013 року). Відповідно до акту перевірки зазначені податкові зобов`язання сплачені 19.06.2019 року, 20.06.2019 року, кількість днів затримки сплати становить 2273 та 2274 днів відповідно;

- згідно податкового повідомлення-рішення (форма «Р») № від 11.04.2017 року в сумі 80015,61 грн. Граничний строк сплати 04.05.2017 року. Відповідно до акту перевірки зазначені податкові зобов`язання сплачені 20.06.2019 року, кількість днів затримки сплати становить 777 днів;

- згідно рішення суду про розстрочення(відстрочення) податкового боргу від 27.04.2012 року по справі № 2а/0570/4516/2012 в сумі 266085,99 грн. нараховано в ІКП 16.05.2017 року (по строку сплати 07.05.2013 року). Відповідно до акту перевірки зазначені податкові зобов`язання сплачені 21.06.2019 року, 24.06.2019 року, 25.06.2019 року, 26.06.2019 року, кількість днів затримки сплати становить від 2236 до 2241 днів;

- згідно рішення суду про розстрочення(відстрочення) податкового боргу від 24.11.2011 року по справі №2а/0570/21291/2012 в сумі 220125,26 грн. нараховано в ІКП 25.05.2017 року (по строку сплати 04.12.2012 року). Відповідно до акту перевірки зазначені податкові зобов`язання сплачені 26.06.2019 року, кількість днів затримки сплати становить 2395 днів;

- згідно рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу по справі № 805/2426/15-а від 28.07.2015 року сумі 387266,44 грн. нараховано в ІКП 29.05.2017 (по строку сплати 28.07.2015 року). Відповідно до акту перевірки зазначені податкові зобов`язання сплачені 26.06.2019 року, кількість днів затримки сплати становить 1429 днів;

- згідно рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу від 28.11.2013 року по справі № 805/16715/13-а в сумі 233357,11 грн. нараховано в ІКП 29.05.2017 року (по строку сплати 30.10.2015 року). Відповідно до акту перевірки зазначені податкові зобов`язання сплачені 26.06.2019 року, кількість днів затримки сплати становить 1335 днів в обох випадках;

- згідно рішення суду про розстрочення/відстрочення податкового боргу по справі № 805/2079/14 від 28.11.2016 року в сумі 137799,16 грн. нараховано в ІКП 29.05.2017 року (по строку сплати 28.12.2016 року). Відповідно до акту перевірки зазначені податкові зобов`язання сплачені 26.06.2019 року, кількість днів затримки сплати становить 910 днів;

- згідно податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2017 року № від 22.05.2017 року в сумі 6434625,00 грн. Граничний термін сплати 30.05.2017 року. Відповідно до акту перевірки зазначені податкові зобов`язання сплачені 26.06.2019 року, 27.06.2019 року, 01.07.2019 року, 02.07.2019 року, 03.07.2019 року, 04.07.2019 року, 05.07.2019 року, кількість днів затримки сплати становить від 757 до 766 днів.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем було прийнято спірне податкове повідомлення - рішення від 07.08.2019 року № про застосування штрафних санкцій за затримку сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 20% на суму штрафу 1699081,50 гривень (том 1, а.с. 40-41).

Відповідно до розрахунку штрафних санкцій до податкового повідомлення-рішення № від 07.08.2019 року за несвоєчасну сплату зобов`язань до позивача застосовані штрафні санкції на загальну суму 1699081,50 грн. у наступному розмірі:

- 109941,54 грн. за несвоєчасну сплату зобов`язань за декларацією з податку на додану вартість за березень 2017 року № від 20.04.2017 року;

- 58102,05 грн. за несвоєчасну сплату зобов`язань розстрочених згідно рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу по справі № 2а/0570/2702/2012 від 19.03.2012 року;

- 16003,12 грн. за несвоєчасну сплату зобов`язань за податковим повідомленням-рішенням № від 11.04.2017 року;

- 53217,20 грн. за несвоєчасну сплату зобов`язань розстрочених згідно рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу по справі № 2а/0570/4516/2012 від 27.04.2012 року;

- 50815,03 грн. за несвоєчасну сплату зобов`язань розстрочених згідно рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу від 24.11.2011 року по справі №2а/0570/21291/2012 року;

- 77453,29 грн. за несвоєчасну сплату зобов`язань розстрочених згідно рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу по справі № 805/2426/15-а від 28.07.2015 року;

- 52933,44 грн. за несвоєчасну сплату зобов`язань розстрочених згідно рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу по справі № 805/16715/13-а від 28.11.2013 року;

- 27559,83 грн. за несвоєчасну сплату зобов`язань розстрочених згідно рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу по справі №805/2079/14 від 28.11.2016 року;

- 1253056,00 грн. за несвоєчасну сплату зобов`язань згідно податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2017 року № від 22.05.2017 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем спірне податкове повідомлення - рішення від 07.08.2019 року № оскаржувалося в адміністративному порядку (том 1, а.с. 42-48), однак за результатами скарги залишене без змін рішенням ДПС України від 28.10.2019 року № 7173/6/99-00-08-05-04 (том 1, а.с. 49-52).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України, статті 94 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові, виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Матеріалами справи підтверджується, що податковим органом було проведено саме камеральну перевірку повноти та своєчасності розрахунків з бюджетом ОКП «Донецьктеплокомуненерго» з податку на додану вартість за період з 30.04.2017 року по 05.07.2019 року, тому суд критично ставиться до твердження позивача щодо відсутності у податкового органу права проводити камеральну перевірку підприємства, оскільки між сторонами триває спір про наявність в ІКП податкового боргу з ПДВ станом на 15.11.2016 року на підставі адміністративного провадження у справі № 805/1194/17-а, за результатами якої триває судово-економічна експертиза понад три роки щодо визначення суми боргу. Таке право надано відповідачу статтею 75 ПК України не залежно від наявності чи відсутності спору між платником та податковим органом щодо сум податкового боргу.

За приписами п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Порядок надання податкової декларації з ПДВ та строки розрахунків з бюджетом визначені статтею 203 ПК України.

Зокрема, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Пунктом 126.1 статті 126 ПК України передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

В свою чергу, підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Отже, нарахування податковим органом штрафних санкцій має відбуватись з урахуванням строків давності, встановлених Податковим кодексом України.

Суд зазначає, що приписами пункту 102.2 статті 102 ПК України передбачено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п. 87.9 статті 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Оскільки наявність податкового боргу позивача підтверджено наявними в матеріалах справи документами та не заперечується позивачем, відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства здійснюється зарахування сплачених позивачем коштів в порядку календарної черговості без врахування визначеного позивачем призначення платежу.

Суд зауважує, що актом камеральної перевірки від 10.07.2019 року № 671/05-99-44-03-15-1/3337119 встановлено, що кінцевим строком сплати зобов`язань, сплату яких розстрочено судовими рішеннями вказаними вище, є дата набрання законної сили цими рішеннями.

Статтею 31 ПК України передбачено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо. Зміна платником податку, податковим агентом або представником платника податку чи контролюючим органом встановленого строку сплати податку та збору забороняється, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів ст. 32 ПК України зміна строку сплати податку та збору здійснюється шляхом перенесення встановленого податковим законодавством строку сплати податку та збору або його частини на більш пізній строк. Зміна строку сплати податку здійснюється у формі: відстрочки; розстрочки. Зміна строку сплати податку не скасовує діючого і не створює нового податкового обов`язку.

Відповідно до п. 100.1 ст. 100 ПК України розстроченням, відстроченням грошових зобов`язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов`язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день прийняття контролюючим органом рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу.

Таким чином, розстрочення (відстрочення) сплати податкового боргу за судовим рішенням є лише законодавчо передбаченою формою розрахунків платника з бюджетом шляхом зміни строків платежу та не є окремим способом погашення податкового боргу, що виключає можливість застосування інших заходів з примусового стягнення податкового боргу. Постановлення такого рішення не змінює статус такої заборгованості - податковий борг - несплачена сума узгодженого (самостійно задекларованого) грошового зобов`язання, та не спростовує того факту, що боржник вчинив податкове правопорушення у вигляді несплати такого і таке правопорушення триває до часу погашення боргу в добровільному чи примусовому порядку.

Верховний Суд висловив аналогічну позицію в постановах від 27 лютого 2018 року у справі №805/4622/16-а, від 08 травня 2018 року у справі № 802/777/16-а.

Суд зазначає, що визначення в акті камеральної перевірки кінцевим строком сплати зобов`язань, розстрочених судовими рішеннями, дати набрання законної сили цими рішеннями не відповідає положенням чинного податкового законодавства.

Тобто, відповідно до вказаних в акті камеральної перевірки рішень Донецького окружного адміністративного суду від 28.11.2016 року у справі №805/2079/14; від 28.07.2015 року у справі № 805/2426-15а; від 28.11.2013 року у справі № 805/16715/13-а, від 19.03.2012 року у справі № 2а/0570/2702/2012, від 27.04.2012 року у справі №2а/0570/4516/2012; від 24.11.2011 року у справі № 2а/0570/21291/2012 та стосовно періоду виникнення визначених в них податкових зобов`язань, вбачається порушення відповідачем строків притягнення до відповідальності під час застосування штрафних санкцій за їх несвоєчасну сплату, передбачених ст. 102 ПК України.

Відтак, штрафні санкції, застосовані відповідачем щодо вказаних вище зобов`язань, визначених в цих судових рішеннях є неправомірними, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Стосовно податкових зобов`язань, визначених в деклараціях з ПДВ за березень та квітень 2017 року, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що погашення податкового зобов`язання з ПДВ в сумі 8246668,00 гривень, зазначених в декларації з ПДВ за березень 2017 року, строк погашення якої 30 квітня 2017 року, відбулося частково 12 платіжними дорученнями на загальну суму 1151869,90 гривень, про що свідчить відповідний звіт по проводках з посиланням на банківські виписки (том 2, а.с. 226).

Крім того, судом встановлено, що погашення податкового зобов`язання з ПДВ в сумі 6434625,00 гривень, зазначених в декларації з ПДВ за квітень 2017 року строк погашення якої 30 травня 2017 року, відбулося частково 14 платіжними дорученнями на загальну суму 1500000,00 гривень, про що свідчить відповідний звіт по проводках з посиланням на банківські виписки (том 2, а.с. 225).

Слід зазначити, що в акті камеральної перевірки від 10.07.2019 року № 671/05-99-44-03-15-1/3337119 у колонці 8 «№ платіжного документа» міститься набір цифр та букв, що свідчить про часткове зарахування відповідних сум з рахунку платника з системи електронного адміністрування ПДВ.

Джерела сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків визначені статтею 87 ПК України.

Так, згідно з абзацами першим, другим п. 87.1 ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Законодавцем встановлені особливості щодо визначення джерел сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу з податку на додану вартість.

Відповідно до абзацу другого п. 87.1 ст. 87 ПК України джерелом самостійної сплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість є суми коштів, джерела яких зазначені в абзаці першому цього пункту та обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. У разі сплати податкових зобов`язань, що виникли до 1 липня 2015 року, та/або погашення податкового боргу за податковими зобов`язаннями, що виникли до 1 липня 2015 року, перерахування коштів до бюджету здійснюється безпосередньо з поточних рахунків платника податків, відкритих у банках.

Не можуть бути джерелом погашення податкового боргу, крім погашення податкового боргу з податку на додану вартість (крім податкового боргу, що виник до 1 липня 2015 року), кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Для погашення такого податкового боргу за рахунок коштів на рахунку платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, за умови наявності підстав, передбачених статтею 95 цього Кодексу, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр, у якому зазначаються найменування платника податків, податковий та індивідуальний податковий номер платника податків та сума податкового боргу, що підлягає перерахуванню до бюджету (крім сум податкового боргу за податковими зобов`язаннями з податку на додану вартість, що підлягали сплаті до державного бюджету та за якими сформовано реєстр для перерахування коштів до державного бюджету з рахунка у системі електронного адміністрування відповідно до пункту 200.2 статті 200 цього Кодексу). Порядок формування та надсилання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, такого реєстру визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (абзац четвертий пункту 87.1 статті 87 ПК України).

Норми ст. 95 ПК України встановлюють підстави для здійснення контролюючим органом за платника податків і на користь держави заходів щодо погашення податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а вразі їх недостатності - шляхом продажу майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Спеціальною нормою, яка регулює стягнення коштів, в тому числі, з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, є норма абзацу першого пункту 95.3 цієї статті, згідно з якою стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Аналіз наведених норм в їх системному зв`язку дає підстави зробити такий висновок щодо правового регулювання погашення податкового боргу з податку на додану вартість за рахунок коштів у системі електронного адміністрування цього податку: у разі коли платник податку на додану вартість не сплатив самостійно узгоджену суму податкового зобов`язання в установлений пунктом 57.1 статті 57 ПК України строк і не сплачує податковий борг, який внаслідок цього виник, контролюючий орган вправі здійснити за платника податку заходи щодо погашення податкового боргу за рахунок коштів на рахунку цього платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість за рішенням суду.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Суд зауважує, що матеріали справи не містять рішень суду про стягнення податкового боргу, визначеного в деклараціях з ПДВ за березень та квітень 2017 року, тому застосовуючи штрафні санкції за несвоєчасне погашення податкових декларацій з ПДВ за березень та квітень 2017 року, відповідач діяв не у спосіб, передбачений ПК України, тому в частині застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату зазначених декларацій вимоги позивача також є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30.07.2019 року у справі № 440/4082/18 та від 10.09.2019 року у справі № 1840/3549/18, висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин відповідно до частини 5 статті 242 КАС України.

Згідно податкового повідомлення-рішення (форма «Р») № від 11.04.2017 року в сумі 80015,61 грн. з граничним строком сплати 04.05.2017 року представник позивача зазначив, що податкові зобов`язання підприємством не сплачувалися взагалі, тобто, вони були погашені в хронологічному порядку згідно з черговістю його виникнення відповідно до п. 87.9 статті 87 ПК України, тому застосування штрафних санкцій в сумі 16003,12 гривень є правомірним з боку відповідача.

Отже, штрафні санкції за несвоєчасну сплату зобов`язань, визначених податковим повідомленням-рішенням № від 11.04.2017 року, застосовані відповідачем у межах строків притягнення платника податків до відповідальності, встановлених ст. 102 Податкового кодексу України, тому в цій частині вимог слід відмовити.

Суд не бере до уваги твердження позивача про оскарження ним податкового боргу з ПДВ, що утворився станом на 31.10.2016 року в сумі 45345456,57 грн. та оскаржується ним у справі № 805/1194/17-а, оскільки цей борг не вплинув на зобов`язання, що виникли пізніше, зокрема за самостійно узгодженими деклараціями з податку на додану вартість за березень-квітень 2017 року, згідно податкового повідомлення-рішення № від 11.04.2017 року та згідно рішення суду від 28.11.2016 року № 805/2079/14 про розстрочення (відстрочення) податкового боргу,яке набрало чинності 28.12.2016 року.

З зазначених причин, позивач не оскаржує правильність розрахунку до спірного ППР, а оскаржує його лише за формальними ознаками як-то: порушення статті 102 ПК України податковим органом, відсутність судового рішення про стягнення податкового боргу за деклараціями з ПДВ за березень та квітень 2017 року, відсутність у відповідача права на проведення камеральної перевірки, наявність у позивача сертифікату торгово-промислової палати, який на думку позивача назавжди звільняє його від санкцій за несвоєчасну сплату зобов`язань з ПДВ та наявністю податкового боргу з ПДВ, що утворився станом на 31.10.2016 року, який він оскаржує в судовому порядку.

З зазначених причин, суд не бере до уваги твердження позивача про наявність у нього неузгодженого податкового боргу в сумі 45345456,57 грн., який позивач помилково пов`язує з неможливістю прийняття до нього штрафних санкцій у випадку несвоєчасної сплати податкових зобов`язань у майбутньому.

Щодо тверджень позивача про порушення відповідачем Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та неможливість притягнення його до відповідальності через наявність у нього сертифікату (висновку) про настання форс-мажорних обставин, суд зазначає наступне.

Стаття 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачає, що єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує форс-мажорні обставини, як підставу для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) своїх податкових зобов`язань є наявність у такого суб`єкта господарювання сертифіката ТПП України про засвідчення форс-мажорних обставин.

Згідно сертифікатів (висновків) № 2644/005-4 від 28.08.2014 року та № 130/12.12-03 від 04.02.2015 року (том 1, а.с. 53-56) позивачу відповідно до пунктів 100.4 та 100.5 статті 100 Податкового кодексу України на підставі наданих документів Торгово-промисловою палатою засвідчено настання обставин непереборної сили з 02.07.2014 року та з 01.01.2015 року відповідно, при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов`язкових платежів.

Отже, видані позивачу сертифікати засвідчують настання обставин непереборної сили та розповсюджується на реалізацію пунктів 100.4-100.5 статті 100 ПК України, що визначають процедуру розстрочення та відстрочення сплати грошових зобов`язань.

З зазначених причин, позивач помилково вважає, що є звільненим від своєчасної сплати податків, або сертифікати ТПП звільняють його від нарахування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.11.2019 року у справі № 805/761/16-а.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 07.08.2019 року № про застосування штрафних санкцій за затримку сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму штрафу 1699081,50 гривень підлягають частковому задоволенню в сумі штрафу 1683078,38 гривень.

За вимогами ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на викладене, на підставі положень Податкового кодексу України, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 84307, Донецька область, м. Краматорськ, пров. Земляний, буд. 2; поштова адреса зазначена в позовній заяві: 85114, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ємельянова, буд. 69, ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 87500, Доненька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 07 серпня 2019 року № на суму 1699081,50 гривень - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 07 серпня 2019 року № в частині застосування штрафних санкцій в сумі 1683078,38 гривень.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС у Донецькій області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» () судові витрати з судового збору у розмірі 19017 (дев`ятнадцять тисяч сімнадцять) гривень 90 копійок.

Рішення прийняте в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 27 травня 2021 року в присутності представників сторін.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 28 травня 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.Б. Голубова