Справа № 520/13699/2020
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2021-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Волошин Д.А.

18 травня 2021 р.Справа № 520/13699/2020

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Юрченко Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20 січня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування розпорядження, -

В с т а н о в и в:

08.10.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень (т. 1, а.с. 180-183), просить:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області від 05.08.2019 року № 365, яким затверджено «Детальний план території для визначення можливості розміщення станції технічного обслуговування легкових автомобілів за межами населених пунктів на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області ( АДРЕСА_1 )» ;

- визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області від 23.09.2020 року № 334 «Про зміну цільового призначення земельної ділянки, що перебуває у власності ОСОБА_2 »

Обґрунтовує позовні вимоги позивач тим, що оскаржуваним розпорядженням голови Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області від 05.08.2019 року № 365, яким затверджено «Детальний план території для визначення можливості розміщення станції технічного обслуговування легкових автомобілів за межами населених пунктів на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області ( АДРЕСА_1 )» планувався поділ земельної ділянки, власником якої є ОСОБА_2 , загальною площею 0,1477 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :00:003:1898, внаслідок чого буде сформовано дві земельні ділянки, цільове призначення яких, в подальшому підлягало зміні.

Одна з них, а саме: земельна ділянка загальною площею 0,0614 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :00:003:1913, після зміни цільового призначення з земель сільськогосподарського призначення на землі житлової та господарської забудови, разом з земельною ділянкою, загальною площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер::00:003:1898 буде використовуватись для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Натомість, земельна ділянка, загальною площею 0,0863 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :00:003:1914, після зміни цільового призначення з земель сільськогосподарського призначення на землі промисловості та транспорту буде використовуватись для розміщення підприємства з надання послуг по технічному ремонту та миттю легкових автомобілів.

Позивач вважає, що будівництво автомобільних мийок порушує права мешканців сусідніх земельних ділянок, оскільки дана частина с. Мала Данилівка не має централізованого водопостачання та водовідведення. Таким чином, в разі побудови автомийки, токсична речовина - вода із агресивними миючими засобами та мастилом, бензином, бітумом, іншими токсичними речовинами, буде скидатись у водоносний шар ґрунту. Після початку функціонування автомобільної мийки відбудеться отруєння верхнього водоносного горизонту, а отже і питної води навкруги, оскільки єдиним джерелом водопостачання в даній частині с. Малої Данилівки є колодязі та свердловини.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 року закрито провадження у справі № 520/13699/2020 в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області від 23.09.2020 року № 334 "Про зміну цільового призначення земельної ділянки, що перебуває у власності ОСОБА_2 " та роз`яснено позивачу, що розгляд даної справи віднесено до суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

Ухвалюючи таке рішення, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 фактично направлені на зміну цільового призначення земельної ділянки, яка перебуває у приватній власності третьої особи, тобто стосується права власності на земельну ділянку.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 року та направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що спір про цивільне право щодо будь-яких земельних ділянок відсутній, оскільки предметом спору є перевірка законності рішення, пов`язаного зі здійсненням владних управлінських функцій, органом виконавчої влади при затвердженні Детального плану території, а зміна цільового призначення земельної ділянки є похідною і невідривно пов`язаною з цією дією та оскаржується з тих самих підстав.

Також, позивач зазначив, що жодних рішень на підставі яких виникають, змінюються чи припиняються речові, або інші цивільні права не приймалось, а предметом спору є виключно питання додержання процедури суб`єктом владних повноважень при прийнятті рішення віднесеного до його компетенції.

У відзиві на апеляційну скаргу третя особа ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні вимог апеляційної скарги у повному обсязі, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Відзив на апеляційну скаргу від Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області не надійшов, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення відповідно до положень ст. 317 КАС України скасуванню, з наступних підстав.

Закриваючи провадження в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області від 23.09.2020 року № 334 «Про зміну цільового призначення земельної ділянки, що перебуває у власності ОСОБА_2 », суд першої інстанції виходив з того, що розгляд даної справи віднесено до суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для закриття провадження в частині позовних вимог, з огляду на наступне.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» визначає орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 7 КАС України).

При цьому, стаття 2 КАС України визначає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З аналізу наведених процесуальних норм убачається, що до адміністративної юрисдикції відносяться справи, які виникають зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників - суб`єкт владних повноважень здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Натомість визначальні ознаки приватноправових відносин - це юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило, майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

Порівняльний аналіз змісту статті 19 ЦПК України та статті 19 КАС України у сукупності дає підстави для висновку про те, що при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб`єкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер правовідносин, з яких виник спір.

Розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває або позбувається речового права на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.

У справі, яка розглядається, позивач оскаржує розпорядження голови Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області від 23.09.2020 року № 334 «Про зміну цільового призначення земельної ділянки, що перебуває у власності ОСОБА_2 », яке є похідним від розпорядження голови Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області від 05.08.2019 року № 365, яким затверджено «Детальний план території для визначення можливості розміщення станції технічного обслуговування легкових автомобілів за межами населених пунктів на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області ( АДРЕСА_1 )», оскільки зміна цільового призначення не може здійснюватися без відповідної містобудівної документації, якою і є оскаржуваний Детальний план території.

Колегія суддів зазначає, що предметом цього спору є перевірка законності рішення, пов`язаного зі здійсненням владних управлінських функцій виконавчим органом (Дергачівською районною державною адміністрацію Харківської області), а не питання щодо вирішення речового права третьої особи на земельну ділянку.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, при прийнятті ухвали дійшов помилкових висновків та порушив норми процесуального права, що відповідно до положень п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, є підставою для скасування ухвали та направлення справи для продовження розгляду.

Інші доводи апеляційної скарги означених висновків колегії суддів не спростовують.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 311, 313, 315, 320, 213, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20 січня 2021 року - скасувати.

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування розпорядження направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі тридцяти днів, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді С.С. Рєзнікова А.О. Бегунц
Постанова у повному обсязі складена і підписана 28 травня 2021 року.