Справа № 320/2780/21
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2021-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2021 року № 320/2780/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Малого приватного підприємства Фірма "Ерідон" до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов,

в с т а н о в и в:

Мале приватне підприємство Фірма "Ерідон" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просить суд:

визнати протиправною та скасувати постанову ВП № 64470485 від 01.03.2021 державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертичної Віти Володимирівни про стягнення виконавчого збору;

визнати протиправною та скасувати постанову ВП № 64470485 від 01.03.2021 державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертичної Віти Володимирівни про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження;

визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертичної Віти Володимирівни про відкриття виконавчого провадження ВП № 64700303 від 02.03.2021 про стягнення витрат виконавчого провадження;

визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Києво- Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертичної Віти Володимирівни про відкриття виконавчого провадження ВП № 64700339 від 02.03.2021 про стягнення виконавчого збору;

визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Києво- Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертичної Віти Володимирівни про відкриття виконавчого провадження ВП № 64700370 від 02.03.2021 про стягнення витрат виконавчого провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Господарського суду Київської області від 29.05.2017 у справі №911/1359/17, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2019, стягнуто з МПП «Ерідон» на користь ТОВ «Лотівка Еліт» 343 564,65 грн. основного боргу, 31 351,49 грн. пені, 12 201,02 грн. інфляційних, 3 446,57 грн. 3% річних, 5 858,46 грн. витрат по сплаті судового збору та 17 920 грн. витрат на оплату послуг адвоката. На виконання вказаного судового рішення Господарським судом Київської області був виданий наказ № 911/1359/17 від 17.01.2020 про стягнення з МПП Фірми "Ерідон" на користь ТОВ "Лотівка Еліт" боргу у сумі 498 861,58 грн.

Так, позивач стверджує, що до дня відкриття виконавчого провадження заборгованість, визначена в рішенні та в наказі суду була повністю погашена боржником на користь стягувача, що підтверджується належними доказами. Однак, в лютому 2021 року державним виконавцем була прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження №64470485 з виконання наказу Господарського суду Київської області №911/1359/17 від 17.01.2020 про стягнення з позивача на користь ТОВ "Лотівка Еліт" боргу у сумі 498 861,58 грн. Позивач пояснює, що після відкриття виконавчого провадження ТОВ "Лотівка Еліт", як стягувач, надіслало на адресу відповідача заяву про повернення виконавчого документа, в якій в тому числі було зазначено те, що борг позивачем був погашений до дати відкриття виконавчого провадження. На підставі зазначеної заяви відповідачем у березні 2021 року були винесені постанови у виконавчому провадженні № 64470485: про повернення виконавчого документа стягувачу; про стягнення виконавчого збору; про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження. На думку позивача, зважаючи на те, що суми визначені в наказі та рішенні суду не були стягнуті з боржника безпосередньо державним виконавцем у виконавчому провадженні, не були зараховані на рахунок державного виконавця та в подальшому перераховані ним у встановленому порядку на визначені стягувачем рахунки, як це передбачено частиною першою та третьою статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», то рішення та дії державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертичної Віти Володимирівни щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору та постанови про стягнення з боржника додаткових витрат виконавчого провадження є протиправними та такими, що суперечать положенням Закону України «Про виконавче провадження», а відповідно і постанова відповідача про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення додаткових витрат виконавчого провадження та постанова про стягнення виконавчого збору підлягають визнанню протиправними та скасуванню, як такі, що прийняті на підставі неправомірно прийнятих державним виконавцем постанов.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.03.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 29.03.2021.

Про дату, час і місце судового розгляду сторони повідомлені належним чином.

У призначений для розгляду справи день і час сторони до суду не з`явились: представник позивача надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження; відповідач до суду не з`явився, про причини неявки представника суд не повідомив.

За таких обставин суд, на підставі частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративно судочинства України вирішив здійснювати подальший розгляд справи за відсутності представників сторін у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Мале приватне підприємство Фірма "Ерідон" (ідентифікаційний код 19420704, місцезнаходження: 08143, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, село Княжичі, вул. Воздвиженська, будинок 46), зареєстроване в якості юридичної особи 13.10.1993, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду Київської області від 29.05.2017 у справі № 911/1359/17 позовні вимоги, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОТІВКА ЕЛІТ» до Малого приватного підприємства «ЕРІДІОН» задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з Малого приватного підприємства Фірми «Ерідон» (08143, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Княжичі, вул. Леніна, 46, код 19420704) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт» (30457, Хмельницька обл., Шепетівський район, с. Лотівка, вул. Центральна, 1Б, код 32678236) 343564,65 грн. основного боргу, 31351,49 грн. пені, 12201,02 грн. інфляційних, 3446,57 грн. 3% річних, 5858,46 грн. витрат по сплаті судового збору та 17920 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2019 у справі № 911/1359/17 апеляційну скаргу Малого приватного підприємства "ЕРІДІОН" на рішення Господарського суду Київської області від 29.05.2017 у справі №911/1359/17 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 29.05.2017 у справі №911/1359/17 залишено без змін.

На виконання рішення Господарського суду Київської області від 29.05.2017 у справі №911/1359/17 Господарським судом Київської області видано наказ від 17.01.2020 №911/1359/17 про примусове виконання рішення

З матеріалів справи вбачається, що 18.01.2018 позивачем на виконання рішення Господарського суду Київської області від 29.05.2017 у справі № 911/1359/17 було сплачено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт» борг на підставі платіжного доручення №737 від 18.01.2018 в розмірі 539091,23 грн.

Вищевказане також підтверджується угодою про зарахування від 28.12.2019 №б/н, копія якої наявна в матеріалах справи.

У подальшому до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заява стягувача (ТОВ «Лотівка Еліт») про відкриття виконавчого провадження згідно наказу від 17.01.2020 №911/1359/17 про примусове виконання рішення виданого Господарським судом Київської області.

19.02.2021 державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертичною Вітою Володимирівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64470485 з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 17.01.2020 №911/1359/17.

24.02.2021 ТОВ «Лотівка Еліт» (стягувач) звернулось до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою №127-ЛЕ, в якій повідомило, що боржником борг сплачено в повному обсязі.

01.03.2021 державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертичною Вітою Володимирівною винесено постанову №64470485 про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження у сумі 300,00 грн.

01.03.2021 державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертичною Вітою Володимирівною винесено постанову №64470485 про стягнення виконавчого збору у розмірі 49886,16 грн.

01.03.2021 державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертичною Вітою Володимирівною винесено постанову №64470485 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». У мотивувальній частині постанови державним виконавцем зазначено: оскільки до відділу надійшла заява за підписом директора ТОВ «Лотівка Еліт» (стягувач) Філюк С.А. від 24.02.2021 № 127-ЛЕ, згідно якої боржником борг сплачено в повному обсязі, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» наказ Господарського суду Київської області від 17.01.2020 №911/1359/17 повернути стягувачу; постанову про стягнення з боржника виконавчого збору та постанови про стягнення з боржника витрат - вивести в окремі виконавчі провадження.

Судом встановлено, що 02.03.2021 державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертичною Вітою Володимирівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64700303 з примусового виконання постанови Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №64470485 від 01.03.2021 про стягнення з Малого приватного підприємства "ЕРІДІОН" витрат виконавчого провадження в сумі 300,00 грн.

Також судом встановлено, що 02.03.2021 державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертичною Вітою Володимирівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64700339 з примусового виконання постанови Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №64470485 від 01.03.2021 про стягнення з Малого приватного підприємства "ЕРІДІОН" виконавчого збору в сумі 49886,16 грн.

Крім того, 02.03.2021 державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертичною Вітою Володимирівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64700370 з примусового виконання постанови Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №64470485 від 01.03.2021 про стягнення з Малого приватного підприємства "ЕРІДІОН" витрат виконавчого провадження.

З пояснень позивача, зазначених у позовній заяві вбачається, що про відкриття виконавчих провадження щодо стягнення виконавчого збору, стягнення додаткових витрат виконавчого провадження останній дізнався з Єдиного реєстру боржників, де стягувачем був вказаний Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального Міністерства юстиції (м.Київ).

У зв`язку з цим, представник позивача направив на офіційну електрону адресу відповідача три клопотання про направлення на електрону адресу представника МПП Фірма «Ерідон» таких документів: копії постанови державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертичної Віти Володимирівни від 02.03.2021 № АСВП: 64700370 про відкриття виконавчого провадження; копії постанови державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертичної Віти Володимирівни від 02.03.2021 № АСВП: 64700339 про відкриття виконавчого провадження; копії постанови державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертичної Віти Володимирівни від 02.03.2021 № АСВП: 64700303 про відкриття виконавчого провадження, однак станом на день звернення до суду з цим позовом жодної відповіді на вказані запити позивач не отримував.

03.03.2021 Мале приватне підприємство Фірми «Ерідон» звернулось до Господарського суду Київської області зі скаргою на дії Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у справі № 911/1359/17, в якій просило:

визнати неправомірними дії державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертичної Віти Володимирівни з винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 64470485 від 19.02.2021;

зобов`язати начальника Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) усунути порушення шляхом скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 64470485 від 19.02.2021, скасування постанови ВП № 64470485 державного виконавця від 23.02.2021 про арешт коштів боржника та скасування постанови ВП № 64470485 державного виконавця від 23.02.2021 про арешт майна боржника.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.03.2021 у справі №911/1359/17 відмовлено в задоволенні скарги Малого приватного підприємства Фірми «Ерідон» на дії Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 03.03.2021 № 146.

Судом також встановлено, що 03.03.2021 Мале приватне підприємство Фірми «Ерідон» звернулось до Господарського суду Київської області із заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі Господарського суду Київської області № 911/1359/17за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт» до Малого приватного підприємства Фірма «Ерідон» про стягнення коштів.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.03.2021 у справі №911/1359/17 заяву Малого приватного підприємства Фірми «Ерідон» від 03.03.2021 № 144 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню задоволено; визнано наказ Господарського суду Київської області від 17.01.2020 № 911/1359/17 про стягнення з Малого приватного підприємства Фірми «Ерідон» (08143, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Княжичі, вул. Воздвиженська, 46, ідентифікаційний код 19420704) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт» (30453, Хмельницька обл., Шепетівський р-н, с. Лотівка, вул. Центральна, 1, корпус Б, ідентифікаційний код 32678215) 343564,65 грн. основного боргу, 31351,49 грн. пені, 12201,02 грн. інфляційних, 3446,57 грн. 3% річних, 5858,46 грн. витрат по сплаті судового збору та 17920 грн. витрат на оплату послуг адвоката, виданого на виконання рішення Господарського суду Київської області від 29.05.2017 у справі № 911/1359/17 таким, що не підлягає виконанню повністю.

Не погоджуючись з рішеннями суб`єкту владних повноважень про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, та про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору та стягнення витрат виконавчого провадження позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У силу статей 1, 5 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України від 02 червня 2016 року № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (Закон № 1403-VIII).

Законом № 1403-VIII визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3).

Згідно зі статтею 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною п`ятою вказаної статті встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Статтею 42 Закону № 1404-VІІІ визначено, що кошти виконавчого провадження складаються з виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; авансового внеску стягувача; стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Закону № 1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Згідно із частиною п`ятою статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Також частиною дев`ятою вказаної статті передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Закон № 1404-VIII є спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій, натомість детально дії виконавців під час вчинення виконавчих дій регламентуються Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція), розробленою відповідно до законів № 1403-VIII і № 1404-VIII, яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню.

Положення цієї Інструкції слід розглядати як такі, що прийняті відповідно до вимог вказаних законів, та такі, що не можуть їм суперечити, у тому числі встановлювати нові вимоги, які прямо не передбачені законами, на виконання яких ця Інструкція затверджена.

Згідно з п. 9 розд. Інструкції встановлено, що основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Частина друга статті 27 Закону № 1404-VIII передбачає, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

При цьому пункт 21 розділу ІІІ Інструкції встановлює, що у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону № 1404-VІІІ, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 вказаного Закону.

При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом виконавця та скріплюється печаткою.

Виходячи зі змісту наведеної вище норми Інструкції у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу виконавець вказує результати виконання (суму, яку фактично стягнуто), а на виконавчому документі робить відповідну відмітку щодо залишку нестягнутої суми та суми стягнутого виконавчого збору. Таким чином законодавець, передбачивши зазначені дії виконавця, встановив, що виконавчий збір стягується лише з фактично стягнутої на користь стягувача суми за виконавчим листом.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сума за наказом Господарського суду Київської області від 17.01.2020 №911/1359/17 була сплачена позивачем 18.01.2018.

Постанова про відкриття виконавчого провадження №64470485 з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 17.01.2020 №911/1359/17 була винесена 19.02.2021.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 2540/3203/18, за своїм змістом виконавчий збір є винагородою за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи привели до виконання рішення. Умовами стягнення виконавчого збору є: 1) фактичне виконання виконавчого документа; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 16.04.2020 у справі № 640/8425/19, від 16.04.2020 у справі №260/1261/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому суд акцентує увагу на тому, що постанова Верховного Суду від 16.04.2020 у справі №640/8425/19 ухвалена після змін до статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», внесених згідно із Законом України від 03.07.2018 р. № 2475-VIII.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону №1404-VIII, заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини 1 ст. 48 Закону №1404-VIII, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами обставину виконання позивачем виконавчого документа після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а також вжиття державним виконавцем будь-яких заходів примусового виконання рішення, які призвели до виконання рішення.

Відповідно до приписів частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що державний виконавець не проводив виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішення суду про стягнення з боржника на користь стягувача присуджених сум за рішенням Господарського суду Київської області від 29.05.2017 №911/1359/17 у виконавчому провадженні №64470485, а також державний виконавець не стягнув у примусовому порядку суму, зазначену у цьому рішенні.

Відповідно до пункту 6 розділу І Інструкції №512/5 під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із пунктом 7 розділу І Інструкції №512/5 постанова як окремий документ містить такі обов`язкові реквізити: номер виконавчого провадження; вступну частину із зазначенням: назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову або прізвища, імені та по батькові приватного виконавця, який виніс постанову, найменування виконавчого округу, в якому він здійснює діяльність; назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа); за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене; мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову; резолютивну частину із зазначенням: прийнятого виконавцем рішення; строку і порядку оскарження постанови.

До постанов можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

Постанова підписується виконавцем та скріплюється печаткою. Постанова складається у необхідній кількості примірників, один з яких залишається у виконавчому провадженні, а інші надсилаються за належністю.

Якщо постанова надсилається у формі електронного документа, на таку постанову накладається кваліфікований електронний підпис із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання.

У разі якщо постанова виконавця є виконавчим документом, вона повинна відповідати вимогам до виконавчого документа, визначеним статтею 4 Закону.

Відповідно до пункту 1, абзаців 1-14 пункту 2 розділу VI Інструкції №512/5 фінансування виконавчого провадження здійснюється за рахунок коштів виконавчого провадження, визначених статтею 42 Закону.

Використання коштів виконавчого провадження органами державної виконавчої служби здійснюється відповідно до Порядку використання коштів виконавчого провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 року № 554.

Витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження.

Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується); стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується); стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу).

Витрати, пов`язані з винесенням постанов, включають такі види витрат виконавчого провадження: виготовлення постанов та супровідних листів до них (папір, копіювання (друк) документів, канцтовари); пересилання постанов (конверти, знаки поштової оплати (марки) або послуги маркувальної машини (послуги поштового зв`язку)).

До додаткових витрат виконавчого провадження належать витрати виконавчого провадження, які не визначені цим пунктом як мінімальні витрати виконавчого провадження.

Якщо під час примусового виконання рішення органом державної виконавчої служби (приватним виконавцем) було здійснено додаткові витрати виконавчого провадження, виконавець на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами Закону виносить постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає розміри та види додаткових витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні.

Якщо у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6, 8 частини першої статті 37 Закону, чи закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 6, 7, 9-15 частини першої статті 39 Закону, витрати виконавчого провадження не були стягнуті, державний виконавець виносить постанову про стягнення витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає види та суми витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Разом з тим, дослідивши оскаржувану постанову від 01.03.2021 про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, судом встановлено відсутність зазначення у мотивувальній частині розмірів та видів витрат виконавчого провадження, водночас зазначено лише розмір загальної суми витрат на проведення виконавчих дій 300,00 грн.

Крім того, на постанові наявний підпис державного виконавця, в той час як печатка відсутня, що також є порушенням вимог, встановлених Законом №1404 до виконавчого документа.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що постанови: про стягнення виконавчого збору № 64470485від 01.03.2021, про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження № 64470485 від 01.03.2021, про відкриття виконавчого провадження ВП № 64700303 від 02.03.2021 про стягнення витрат виконавчого провадження, про відкриття виконавчого провадження ВП № 64700339 від 02.03.2021 про стягнення виконавчого збору, про відкриття виконавчого провадження ВП № 64700370 від 02.03.2021 про стягнення витрат виконавчого провадження є протиправними, прийнятими без дотримання вимог законодавства, з порушенням норм Закону №1404-VIII, а тому підлягають скасуванню, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом враховується, що згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідачем у справі, як суб`єктом владних повноважень, не виконано покладеного на нього обов`язку щодо доказування правомірності винесених постанов.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку, про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 11350,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 593935 від 09.03.2021.

Таким чином, судові витрати щодо сплати судового збору підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 243-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову ВП № 64470485 від 01.03.2021 державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертичної Віти Володимирівни про стягнення виконавчого збору.

Визнати протиправною та скасувати постанову ВП № 64470485 від 01.03.2021 державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертичної Віти Володимирівни про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертичної Віти Володимирівни про відкриття виконавчого провадження ВП № 64700303 від 02.03.2021 про стягнення витрат виконавчого провадження.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Києво- Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертичної Віти Володимирівни про відкриття виконавчого провадження ВП № 64700339 від 02.03.2021 про стягнення виконавчого збору.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Києво- Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертичної Віти Володимирівни про відкриття виконавчого провадження ВП № 64700370 від 02.03.2021 про стягнення витрат виконавчого провадження.

Стягнути на користь Малого приватного підприємства Фірма "Ерідон" () за рахунок бюджетних асигнувань Києво - Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) () судовий збір у розмірі 11350 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Василенко Г.Ю.