Справа № 240/7301/21
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви

31 травня 2021 року м. Житомир справа № 240/7301/21

категорія 106020000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Лавренчук О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 в якому просить:

- визнати протиправними дії (бездіяльність) військової частини НОМЕР_1 в не проведенні службового розслідування та складання актів форми НВ-1, НВ-3 по факту травмування у червні 2019 року солдата ОСОБА_1 під час проходження військової служби на полігоні в АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести службове розслідування та скласти повідомлення та акти форми НВ-1, НВ-3 по факту травмування у червні 2019 року солдата ОСОБА_1 під час проходження військової служби на полігоні в АДРЕСА_1 , зазначивши, що нещасний випадок стався внаслідок виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 28.4.2021 позовну заяву залишено без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.

До суду 26.05.2021 надійшла заява ОСОБА_1 про поновлення процесуальних строків, пропущених з поважних причин. В обґрунтування заяви вказує, що пропустив строку звернення до суду "з поважних причин ненадання інформації відповідачем та приховання факту нещасного випадку ОСОБА_1 , що потягло за собою, тобто із незалежних причин позивача та об`єктивно не переборних причин солдат є підлеглим та повинен виконувати присягу та накази командира частини, в зв`язку з чим даний строк повинен бути поновлено". Окрім того, у заяві позивач вказує, що при розірванні контракту будь якої інформації щодо отриманої травми та страхових виплат зазначено не було, тому дізнатись про наявність чи відсутність актів форми НВ-1, НВ-3 є неможливим, а прихована відповідачем інформація, отримана від позивача про травму, позбавила останнього на своєчасне звернення до суду.

Суд, оглянувши позовну заяву та заяву про поновлення процесуальних строків, пропущених з поважних причин, зазначає наступне.

Спірні правовідносини у даній справі пов`язані з проходженням військової служби, яка є публічною службою.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися", що вжито у ч. 2 ст. 122 КАС України охоплює як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Приписами частини 5 статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними, після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Верховний Суд у постанові від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19 наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Суд зазначає, що доказами того, що особа знала про порушення своїх прав є не тільки її дії, спрямовані на захист порушених прав, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

В позовній заяві позивач зазначає, що травмування, по факту якого військовою частиною НОМЕР_1 не було проведено службове розслідування, відбулося у червні 2019 року.

Пунктом 5 Розділу ІІ Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06.02.2001 № 36 (у редакції наказу Міністерства оборони України 11.12.2017 № 656) визначено, що командир військової частини, який отримав повідомлення про нещасний випадок зобов`язаний: негайно через засоби зв`язку повідомити про нещасний випадок (зникнення, смерть) старшого командира (начальника) та протягом доби надати йому письмове повідомлення за формою НВ-1 згідно з додатком 2 до цієї Інструкції (далі - повідомлення за формою НВ-1); протягом доби призначити комісію з розслідування нещасного випадку чисельністю не менш як три особи у складі голови комісії (яким є один із його заступників) та членів - командира батальйону (дивізіону, ескадрильї тощо), до складу якого входить підрозділ, де стався нещасний випадок, та залежно від того, з чим пов`язаний нещасний випадок, - фахівців профільних служб (озброєння, тилу, пожежної, автомобільної, інженерної, медичної тощо).

Відповідно до пункту 8 Розділу ІІ вищезазначеної Інструкції комісія з розслідування нещасного випадку проводить розслідування протягом п`яти діб з моменту її утворення.

Отже, протягом доби з моменту отримання повідомлення про нещасний випадок командир військової частини зобов`язаний призначити комісію з розслідування нещасного випадку, яка у свою чергу зобов`язана провести розслідування нещасного випаду протягом п`яти діб з моменту її утворення.

Таким чином, після спливу визначеного пунктом 5 Розділом ІІ Інструкції одноденного строку з моменту повідомлення командира військової частини НОМЕР_1 про нещасний випадок, який з ним трапився, та не призначення командиром протягом цього строку комісії з розслідування нещасного випадку, позивач дізнався (мав реальну можливість дізнатися) про бездіяльність відповідача щодо не проведенні службового розслідування та не складання актів форми НВ-1, НВ-3 по факту його травмування у червні 2019 року.

Однак, до суду з даним позовом ОСОБА_1 звернувся 22 квітня 2021 року, що підтверджується поштовою відміткою на конверті.

До казів того, що позивач у період із червня 2019 року по липень 2020 року (адвокатський запит №22 від 20.07.2020) вчиняв активні дії з метою дізнатись про порушення своїх прав відповідачем, до суду не надано.

Окрім того, відповідь на запит адвоката датовано вереснем 2020 року. Доказів неможливості звернення до суду у період із вересня 2020 по квітень 2021 року, не надано.

Отже, до суду не надано належних доказів поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду.

З огляду на зазначене суд робить висновок, що позов подано з пропущенням встановленого частиною 5 статті 122 КАС України місячного строку на звернення до суду.

Частиною 1 та 2. ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи викладене, суд вважає неповажним підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду, у строк та в порядку, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Лавренчук