Справа № 520/7124/21
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2021-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

28 травня 2021 року № 520/7124/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Білової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність з боку Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у відмові перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію у розмірі 70% грошового забезпечення за вислугу років, відповідно до нових довідок № 274 від 26.11.2020 року, № 275 від 26.11.2020 року, № 276 від 26.11.2020 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2018, 01.01.2019 та 01.01.2020, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262- ХІІ статті 9 Закону №2011 -XII та з урахуванням положень постанови КМ України № 704, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років з 01.01.2018, 01.01.2019 та 01.01.2020 відповідно до кожної довідки та у відмові здійснити виплату ОСОБА_1 недоплаченої частини основного розміру пенсії однією сумою з 01.01.2018, 01.01.2019 та 01.01.2020 відповідно до кожної довідки з першою нарахованою та виплаченою пенсією з нарахуванням компенсації втрати частини доходу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області невідкладно перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію у розмірі 70% грошового забезпечення за вислугу років, відповідно до нових довідок № 274 від 26.11.2020 року, № 275 від 26.11.2020 року, № 276 від 26.11.2020 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2018, 01.01.2019 та 01.01.2020, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, статті 9 Закону №2011-XII та з урахуванням положень постанови КМ України № 704, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років з 01.01.2018, 01.01.2019 та 01.01.2020 відповідно до кожної довідки та здійснити виплату ОСОБА_1 недоплаченої частини основного розміру пенсії однією сумою з 01.01.2018, 01.01.2019 та 01.01.2020 відповідно до кожної довідки з першою нарахованою та виплаченою пенсією з нарахуванням компенсації втрати частини доходу.

Ухвалою суду від 28.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що одержує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Службою зовнішньої розвідки України з листом від 26.11.2020 року № 17/1/2758 з додатками на 3-х аркушах було направлено начальнику Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області три довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , а саме: від 26.11.2020 № 274, від 26.11.2020 № 275, від 26.11.2020 № 276. Позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії за вказаними довідками з 01.01.2018, 01.01.2019, 01.01.2020, проте відповідачем у проведенні такого перерахунку протиправно відмовлено.

Відповідач правом подання відзиву на адміністративний позов не скористався.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

Позивачу ОСОБА_1 відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262) призначено пенсію за вислугу років в розмірі 70% грошового забезпечення.

Службою зовнішньої розвідки України на виконання рішення суду у справі 520/5067/2020, листом від 26.11.2020 року № 17/1/2758 з додатками на 3-х аркушах було направлено начальнику Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області три довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , а саме: від 26.11.2020 № 274, від 26.11.2020 № 275, від 26.11.2020 № 276.

У зв`язку з зазначеним позивач 25.02.2021 звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії відповідно до нових довідок від 26.11.2020 № 274, від 26.11.2020 № 275, від 26.11.2020 № 276, виданих Службою зовнішньої розвідки України на виконання рішення суду в справі 520/5067/2020, а також нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою пенсії.

Проте, відповідач листом від 25.03.2021 № 3131-4175/Д-02/8-2000/21 відмовив позивачу у проведенні такого перерахунку, посилаючись на те, що після визначення поправними та скасування пунктів 1-2 Постанови № 103 інших рішень Уряду про умови та порядок проведення перерахунку пенсії не приймалося. Враховуючи зазначене вище, провести перерахунок пенсії позивача відповідно до довідок про розмір грошового забезпечення від 26.11.2020 за № 274, № 275 та 276, які надані Службою зовнішньої розвідки України, немає підстав. Супровідний лист, зареєстрований від 01.12.2020 за № 42127/8, та оригінали зазначених вище довідок залучено до матеріалів пенсійної справи позивача.

Згідно з ч.1, 2 ст. 63 Закону № 2262-XII перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України так і відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи.

Відтак, у зв`язку з зверненням позивача до відповідача про перерахунок пенсії за новими довідками, направленими на адресу відповідача Службою зовнішньої розвідки України, у відповідача виник обов`язок проведення перерахунку пенсії позивача на підставі ч. 2 ст. 63 Закону № 2262-XII.

При цьому підставою для проведення вказаного перерахунку є саме звернення позивача з новими документами, а не обставини скасування судом положень Постанови КМУ від 01.02.2018 № 103, як зазначає відповідач у відповіді позивачу.

В той же час, частиною 3 статті 51 Закону № 2262-XII встановлено, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Як вбачається з матеріалів справи, нові довідки від 26.11.2020 за № 274, № 275 та 276 направлені Службою зовнішньої розвідки України на адресу відповідача на виконання Рішень судів у справі № 520/5067/2020, якими встановлено вину Служби зовнішньої розвідки України у незастосуванні п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до Постанови КМУ від 30.08.2017 № 704 при складенні довідки про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії.

Відтак, вину органу, які видають довідки для перерахунку пенсії, встановлено рішенням суду, внаслідок чого наявність такої вини не підлягає встановленню та доказуванню у даній справі.

З урахуванням вищевикладеного, на підставі положень ч. 3 ст. 51 Закону № 2262-XII перерахунок пенсії позивача має провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Щодо зобов`язання здійснити виплату суми перерахунку пенсії однією сумою суд зазначає, що спосіб вчинення дій, які має виконати за рішенням суду суб`єкт владних повноважень, не визначений в спірних правовідносинах нормативно. У разі набрання чинності рішенням суду про зобов`язання сплатити недоплачену частину пенсії перерахування недоплачених сум буде вважатися належним виконанням судового рішення, як у разі перерахування присудженої суми кількома платежами, так і однією сумою, а повним виконанням рішення суду буде сплата відповідачем всієї недоплаченої різниці. Отже, в задоволенні цієї вимоги належить відмовити.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за несвоєчасну виплату пенсії з 01.01.2018 згідно з постановою КМУ № 159 від 21.02.2001, суд зазначає наступне.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 (далі - Порядок № 159).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 вказаного Закону зазначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Статтею 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" визначено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Норми аналогічного змісту містяться також у Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159.

Водночас, зі змісту статті 1 Закону № 2050-ІІІ випливає, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.

Згадані вище статті 2, 3 Закону № 2050-ІІІ встановлюють строк затримки виплати доходу, за якого виникає право на компенсацію, визначення поняття «доходи» для цілей цього Закону, а також порядок обчислення суми компенсації.

Пункти 1, 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 відтворюють положення Закону №2050-ІІІ, конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

У пункті 4 цього Порядку прописано, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів.

За такої умови слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер, спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи і пов`язані з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Так, використане у статті 3 Закону № 2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або такий, який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1- 3 вказаного Закону № 2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 14.05.2020 по справі № 816/379/16, від 30.09.2020 по справі № 280/676/19, від 20.04.2021 по справі 160/9175/18, 15.04.21 по справі 766/11916/17.

Відсотковий розмір грошового забезпечення (70%), з якого обрахована пенсія позивачу, не спірним у даній справі та сторонами не заперечується, з огляду на що вказана частина вимог є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Щодо вимог позивача, заявлених в порядку ст. 382 КАС України, відносно встановлення судового контролю, суд зазначає, що в силу положень ч.1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, зазначене є правом суду, а не обов`язком, водночас, позивачем не наведено обставин, які б викликали у суду сумнів у тому, що відповідач може ухилятись від виконання судового рішення.

Таким чином, у даному випадку суд не знаходить підстав для застосування приписів ст. 382 КАС України щодо встановлення судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду.

Щодо вимог позову про зобов`язання здійснити виплату невідкладно, суд зазначає, що відповідно до ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду, зокрема про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Предметом спору у даній справі є присудження виплати пенсії, з огляду на що, позовні вимоги в частині невідкладного здійснення виплати перерахованої пенсії підлягають задоволенню відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 371 КАС України у межах суми стягнення за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в проведенні перерахунку та виплати ОСОБА_1 основного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення відповідно до довідок № 274 від 26.11.2020 року, № 275 від 26.11.2020 року, № 276 від 26.11.2020, виданих Службою зовнішньої розвідки України про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01.01.2018, 01.01.2019 та 01.01.2020, з нарахуванням компенсації втрати частини доходу.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 у розмірі 70% грошового забезпечення, відповідно до довідок № 274 від 26.11.2020 року, № 275 від 26.11.2020 року, № 276 від 26.11.2020, виданих Службою зовнішньої розвідки України про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01.01.2018, 01.01.2019 та 01.01.2020, з нарахуванням компенсації втрати частини доходу.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Звернути рішення суду в частині присудження виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 28.05.2021.

Суддя Білова О.В.