Справа № 640/13452/19
Суддя: Мамедова Ю.Т.
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

з питань встановлення судового контролю

24 травня 2021 року м. Київ № 640/13452/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Мамедової Ю.Т., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа - Служба безпеки України, про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) від 18 жовтня 2019 року в адміністративній справі №640/13452/19 позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач-1, ГУ ПФУ в м. Києві) третя особа - Служба безпеки України (далі - третя особа) про зобов`язання вчинити дії задоволено повністю (далі - судове рішення).

Вказаним вище судовим рішенням вирішено:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в м. Києві щодо нездійснення (відмови) перерахунку ОСОБА_1 пенсії з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, які визначені у довідці ФЕУ СБУ від 15.04.2019р. №21/3/2-1529) для обчислення та перерахунку розміру пенсії та зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 , з 1 січня 2018 року пенсії виходячи зі складу грошового забезпечення, визначеного ч. 2 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у відповідності до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", нарахувати та виплачувати пенсію з врахуванням наступних складових: посадовий оклад - 9455,74 грн.; оклад за військовим званням - 1480 грн.; надбавка за вислугу років (45%) - 4921,08 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) - 1418,36 грн.; надбавка за особливості проходження військової служби (36%) - 5708,46 грн.; доплата військовослужбовцям оперативних підрозділів, які постійно співробітничають з особами, залученими до участі в оперативно-розшуковій діяльності на конфіденційній основі (15%) - 1418,36 грн.; преміювання (10%) - 945,57 грн.;

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в м. Києві, які полягають у зменшенні розміру пенсії за рахунок виплати з 01.01.2018р. лише 50% та виплати з 01.01.2019р. лише 75% суми підвищення розміру пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р. та зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01.01.2018р. у розмірі з урахуванням 100% суми підвищення розміру пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р;

- зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві здійснити виплату ОСОБА_1 суми недоплаченої частини розміру пенсії однією сумою.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2020 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2019 року залишено без змін.

Позивачу в адміністративній справі №640/13452/19 видано виконавчі листи.

Разом з тим, позивачем подано до суду письмову заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві подати у встановлений судом строк звіт про виконання зазначеного судового рішення в частині перерахунку та виплати позивачу пенсії з 01.01.2018 року по 04.02.2020 року у розмірі з урахуванням 100%суми підвищення розміру пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р., а також здійснення виплати позивачу всієї суми недоплаченої частини розміру пенсії однією сумою - у розмірі 136167,14 грн. (далі - подана заява)

В обґрунтування поданої заяви позивачем зазначено зокрема, що судове рішення, яке набрало законної сили відповідачем станом на час поднання вказаної заяви не виконане.

Також, позивач зазначає, що він неоднаразово звертався із заявами до відповідача щодо виконання судового рішення в повному обсязі, проте листами від 20.05.2020 №10510-10930/М-02/8-2600/20, від 21.08.2020 №2600-0312-8/118175, від 02.09.2020 №2600-0313-8/122525, від 09.02.2021 №2815-2143/М-02/8-2600/21 відповідач відмовив йому у виплаті суми недоплаченої частини розміру пенсії.

Також, позивачем зазначено, що органами виконавчої влади було накладено штрафи за невиконання судового рішення, а 03.03.2021 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гречух Олегом Ярославовичем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №63113162, щодо примусового виконання судового рішення в частині зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві здійснити виплату ОСОБА_1 суми недоплаченої частини розміру пенсії однією сумою.

Розглянувши в порядку письмового провадження подану заяву суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства, (також далі - КАС України), суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі "Скордіно проти Італії" (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі "Сіка проти Словаччини" (Sika v. Slovaki), №2132/02, пп. 24-27, від 13.06.2006, пп. 18 рішення "Ліпісвіцька проти України" №11944/05 від 12.05.2011).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002, "Ромашов проти України" від 27.07.2004, "Шаренок проти України" від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України" (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26.04.2005, та у справі "Крищук проти України" (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19.02.2009).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Згідно зі ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до приписів ч. 2 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З вищевикладеного вбачається, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Водночас, суд наголошує, що завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження").

При цьому, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України "Про виконавче провадження" врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

З матеріалів справи вбачається, що старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гречух Олегом Ярославовичем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №63113162, щодо примусового виконання судового рішення в частині зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві здійснити виплату ОСОБА_1 суми недоплаченої частини розміру пенсії однією сумою.

Суд звертає увагу, що в разі незгоди з рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця при примусовому виконанні рішення суду, позивач має право звернутись до суду із позовною заявою про оскарження вказаних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця в загальному порядку, а не в межах ст. 382 КАС України.

Крім того, позивача листом від 09.02.2021 №2815-2143/М-02/8-2600/21 повідомлено зокрема, що фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачено у складі бюджетної програми за КПКВК 2506080 "Фінансування виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду". Головним розпорядником коштів державного бюджету, що виділяються на забезпечення витрат по зазначеній бюджетній програмі є Міністерство соціальної політики України.

Пенсійний фонд України - відповідальний виконавець і розпорядник коштів нижчого рівня.

Законом України "Про державний бюджет України на 2021 рік" по програмі 2506080 передбачено 195,3 млрд. грн.

Сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду буде визначена в бюджеті Пенсійного фонду України на 2021 рік, який згідно із підпунктом 11 пункту 14 розділу VI Бюджетного кодексу України затверджується Кабінетом Міністрів України у місячний термін після набрання чинності законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Враховуючи викладене, погашення заборгованості, обчисленої на виконання судових рішень, буде здійснено в межах відповідних бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також оцінивши докази наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість поданої заяви та як наслідок відсутність підстав для її задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 241-243, 248, 256, 382 України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у адміністративній справі №640/13452/19.

Ухвалу може бути оскаржено.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Ю.Т. Мамедова