Справа № 540/3184/20
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2021-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/3184/20
Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 06 січня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Щасливцевської сільської ради про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Щасливцевської сільської ради, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення №2234 від 24 квітня 2020 року, прийняте 115 сесією Щасливцевської сільської ради 7 скликання, в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,0745 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцем розташування, доданих до клопотання від 07 березня 2020 року; зобов`язати Щасливцевську сільську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,0745 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцем розташування, доданих до клопотання від 07 березня 2020 року.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 05 січня 2021 року клопотання представника позивача про залишення позову в частині вимог без розгляду задоволено. Позовну заяву в частині вимоги про зобов`язання Щасливцевської сільської ради надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,0745 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцем розташування, доданих до клопотання від 07 березня 2020 року, залишено без розгляду.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 06 січня 2021 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

З огляду на неприбуття сторін, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання 26 травня 2021 року, колегія суддів у відповідності до ст.311 КАС України вирішила розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 28 травня 2021 року було складено повне судове рішення.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач звернувся до Щасливцевської сільської ради з клопотанням від 07 березня 2020 року про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,0745 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцем розташування, доданих до клопотання від 07 березня 2020 року.

Рішенням 115 сесії Щасливцевської сільської ради 7 скликання №2234 від 24 квітня 2020 року було відмовлено у задоволенні клопотання позивача у зв`язку із наданням дозволу на розробку проекту землеустрою на цю земельну ділянку іншій особі.

Рішенням 117 сесії Щасливцевської сільської ради 7 скликання №2257 від 12 травня 2020 року, серед іншого, затверджено проект землеустрою щодо відведення та передачі безоплатно у власність бажаної позивачем земельної ділянки гр. ОСОБА_2 .

Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кдастровий номер :04:001:2121, 21 травня 2020 року зареєстровано Виконавчим комітетом Генічеської міської ради, номер запису державної реєстрації 36628760.

Відмова в задоволенні клопотання позивача про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою і стала підставою для звернення з даним позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що станом на дату звернення до суду із цим позовом та на сьогоднішній день спірне рішення відповідача не має негативного впливу на права, свободи та інтереси позивача та не завдало йому реальної шкоди, оскільки право власності на спірну земельну ділянку зареєстровано за іншою особою, що породжує спір про право, у разі, якщо позивач вважає, що воно набуте у незаконний спосіб. Оскаржуване позивачем рішення вже є виконаним, тобто реалізованим, що дає підстави зазначити про втрату ним юридичної значимості, оскільки на підставі нього іншою особою вже оформлено право власності. Також суд вважав, що доводи позивача про порушення його права є абстрактним, не містять жодного обґрунтування негативного впливу завданого спірним рішенням на його конкретні реальні індивідуально виражені права, свободи чи інтереси, а свідчать тільки про його незгоду із цим рішенням, що не є тотожним порушенню права, свободи чи інтересу.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Положеннями статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Зі змісту ч.6 та 7 ст.118 ЗК України вбачається, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

З аналізу наведеного вбачається, що діючим законодавством передбачені чітко визначені підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, якими є невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Так, приймаючи спірне рішення та відмовляючи позивачу, відповідач посилався на ту обставину, що на спірну земельну ділянку вже було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою іншій особі.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що вказані обставини, на які посилався відповідач як на підставу для відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, не передбачені ч.7 ст.118 ЗК України.

Колегія суддів наголошує, що спірна земельна ділянка належить до земель комунальної власності, що не заперечується сторонами, а позивач звернувся для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, тому підстав вважати, що місце розташування відповідної земельної ділянки не відповідає вимогам нормативно-правових актів немає, а сама відмова з вказаних підстав є необґрунтованою.

Наведені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 19 червня 2018 року справа №819/1061/17.

Колегія суддів зазначає, що передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 ЗК України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок. При цьому, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 29 жовтня 2020 року справа №822/2082/18.

Також, ч.2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, у справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини «... підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Зазначений принцип на думку суду передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності».

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), пункту 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), пункту 58, "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), № 32457/05, пункту 40, "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), № 35298/04, пункту 67).

З урахуванням протиправності спірного рішення відповідача щодо не надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою, колегія суддів приходить до висновку про не дотримання відповідачем принципу «належного урядування», що є неприпустимим.

Крім того, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції з приводу того, що станом на дату звернення до суду із цим позовом та на сьогоднішній день оскаржуване рішення не має негативного впливу на права, свободи та інтереси позивача та не завдало йому реальної шкоди, так як право власності на спірну земельну ділянку зареєстровано за іншою особою, оскільки, як вбачається з матеріалів справи станом на час протиправної відмови позивачу в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою за ОСОБА_2 не було зареєстровано право власності (реєстрація відбулась 21 травня 2020 року), більше того навіть не було затверджено проект землеустрою щодо відведення та передачі безоплатно у власність ОСОБА_2 спірної земельної ділянки (затверджено 12 травня 2020 року), тобто фактично як позивач, так і ОСОБА_2 знаходились в рівних правових умовах.

При цьому, колегія суддів зазначає, що діючим законодавством передбачено можливість оскарження позивачем в судовому порядку набуття ОСОБА_2 права власності на спірну земельну ділянку, що є важливим в контексті протиправної відмови відповідача у задоволенні клопотання позивача наданням дозволу на розробку проекту землеустрою.

Отже, враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення №115 сесії Щасливцевської сільської ради 7 скликання № 2234 від 24 квітня 2020 року, яким відмовлено у задоволенні клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З огляду на зазначене, колегія суддів доходить висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції неправильно надана оцінка фактичним обставинам справи та допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 06 січня 2021 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Щасливцевської сільської ради про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення № 2234 від 24 квітня 2020 року, прийняте 115 сесією Щасливцевської сільської ради 7 скликання, в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,0745 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Бойко А.В. Шевчук О.А.