Справа № 360/2310/21
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2021-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

26 травня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2310/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Шембелян В.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Луганській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 29 квітня 2021 року надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС у Луганській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 13.04.2021 у виконавчому провадженні ВП № 65126166.

В обґрунтування зазначено, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Луганській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправними дії ГУ ДПС у Луганській області щодо розрахунку та виплати ОСОБА_1 матеріального забезпечення за листком непрацездатності (з 12.12.2019 по 15.12.2019), виходячи із заробітної плати ОСОБА_1 за період з вересня 2019 року по листопад 2019 року. Зобов`язано ГУ ДПС у Луганській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 допомоги по тимчасовій непрацездатності за листком непрацездатності від 12.12.2019 серії АДР №068450 з урахуванням заробітної плати за останні 12 місяців роботи перед настанням страхового випадку. В іншій частині позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду у вказаній справі набрало законної сили 10.03.2021. Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) постановою від 13.04.2021 відкрито виконавче провадження №65126166 на підставі виконавчого листа №360/3847/20, виданого 06.04.2021 року Луганським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Головного управління ДПС у Луганській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 допомоги по тимчасовій непрацездатності за листком непрацездатності від 12.12.2019 серії АДР №068450 з урахуванням заробітної плати за останні 12 місяців роботи перед настанням страхового випадку.

13.04.2021 відповідачем винесено постанову у виконавчому провадженні №65126166про стягнення виконавчого збору з Головного управління ДПС у Луганській області у розмірі 24000,00 грн. Постанова про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №65126166 надійшла до Головного управління ДПС у Луганській області 19.04.2021.

Ознайомившись зі змістом постанови від 13.04.2021 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №65126166, ГУ ДПС у Луганській області вважає її протиправною та прийнятою з порушеннями норм чинного законодавства.

Так, предметом позову у справі №360/3847/20 були вимоги ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Луганській області про визнання протиправними дій щодо розрахунку та виплати ОСОБА_1 матеріального забезпечення за листком непрацездатності (з 12.12.2019 по 15.12.2019), виходячи із заробітної плати ОСОБА_1 за період з вересня 2019 року по листопад 2019 року та зобов`язання здійснити перерахунок суми матеріального забезпечення за листком непрацездатності (з 12.12.2019 по 15.12.2019), здійснити виплату різниці недоотриманої суми матеріального забезпечення за листком непрацездатності, виходячи із заробітної плати ОСОБА_1 за період з грудня 2018 року по листопад 2019 року, з урахуванням компенсації відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати". ГУ ДПС у Луганській області вважає, що позов ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Луганській області у справі №360/3847/20 є позовом майнового характеру, оскільки позивач звернувся до суду за захистом саме майнових прав на отримання певних грошових сум від роботодавця.

Позивач посилається на позицію Верховного Суду викладену у постанові від 30.10.2018 у справі №826/4741/17, де було зазначено, що відповідно до сталої судової практики, звернення до суду з вимогами про скасування рішення відповідача - суб`єкта владних повноважень, безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача, є майновими, а оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, які спонукають до вчинення певних дій, не пов`язаних зі сплатою коштів, є немайновими.

З вищенаведеного слідує, що державним виконавцем ВПВР УЗПВР у Луганській області необґрунтовано зроблено висновок про те, що вимоги за виконавчим листом №360/3847/20 мають нематеріальний характер. Отже, посилання на ч.3 ст.27 Закону №1404 в оскарженій постанові є безпідставним, а сама постанова про стягнення виконавчого збору від 13.04.2021 року у виконавчому провадженні №65126166 є незаконною та підлягає скасуванню.

Також в позові, що розглядається, зазначено, що 15.03.2021 за вх. №3988/6/АДВ на адресу ГУ ДПС у Луганській області надійшов запит адвоката Галамага Д. А. від 11.03.2021 в інтересах ОСОБА_1 щодо виконання рішення суду. 06.04.2021 на адресу адвоката надіслано відповідь, в якій ГУ ДПС у Луганській області просить надати реквізити для здійснення виплати коштів допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_1 з метою добровільного виконання рішення суду в справі №360/3847/20.

Заява адвоката Галамага Д.А., якою надані платіжні реквізити ОСОБА_1 , надійшла на адресу ГУ ДПС у Луганській області 26.04.2021 за вхідним № 6496/6АДВ, тобто після відкриття ВПВР УЗПВР у Луганській області виконавчого провадження. Крім того, ГУ ДПС у Луганській області неодноразово телефонними засобами мобільного зв`язку інформувало ОСОБА_1 за номером телефону ( НОМЕР_1 ) про необхідність повідомлення платіжних реквізитів для подальшого виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 по справі №360/3847/20.

ГУ ДПС зазначає, що на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 65126166 від 13.04.2021 ГУ ДПС у Луганській області вже перебувало у процедурі добровільного виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 по справі № 360/3847/20. А чинним законодавством України передбачено дві процедури виконання судових рішень, а саме: добровільне та примусове.

Підтвердженням добровільного виконання зазначеного рішення є копія реєстру бюджетних зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 28.04.2021 №20 та реєстру бюджетних фінансових зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 28.04.2021 № 24, згідно з якими Головним управлінням Державної казначейської служби України у Луганській області зареєстровано та взято на облік бюджетне зобов`язання на користь ОСОБА_1 в сумі 124,60 грн за попередньою оплатою ГУ ДПС у Луганській області. Вважаємо, що застосування одночасно двох процедур виконання рішення суду є порушенням чинного законодавства України. Таким чином ГУ ДПС у Луганській області вживало заходи щодо добровільного виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 в справі №360/3847/20, та вважає, що реквізити для сплати коштів допомоги по тимчасовій непрацездатності не надавались Головному управлінню ДПС у Луганській області до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження цілеспрямовано, з метою настання майнових обов`язків ГУ ДПС у Луганській області у вигляді нарахування виконавчого збору - в сумі 24 000,00 грн.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 30.04.2021 адміністративний позов Головного управління ДПС у Луганській області залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с. 58-59).

Ухвалою суду від 17.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду після усунення її недоліків та відкрито провадження у справі (а.с. 65-66).

Відповідач позов не визнав та 29.03.2021 через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) надав відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити (а.с. 69-73).

В обґрунтування відзиву зазначено, що 24.05.2021 на виконання до Відділу надійшов виконавчий лист, виданий Луганським окружним адміністративним судом 06.04.2021 у справі № 360/3847/20 про зобов`язання Головного управління ДПС у Луганській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 допомоги по тимчасовій непрацездатності за листком непрацездатності від 12.12.2019 серії АДР № 068450 з урахуванням заробітної плати за останні 12 місяців роботи перед настанням страхового випадку. Разом з виконавчим листом було подано заяву про відкриття виконавчого провадження від 06.04.2021 стягувана за виконавчим документом - ОСОБА_1 .

13.04.2021 державним виконавцем на підставі вимог ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65126166. Копії постанови направлені боржнику для виконання, стягувану - для відома. Враховуючи вимоги ч. 5 ст. 26 та ч. 4 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження", одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем було винесено постанову про стягнення виконавчого збору, розмір якого визначено згідно з вимогами частини 3 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" за примусове виконання рішення немайнового характеру в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи, оскільки резолютивна частина рішення, що підлягало примусовому виконанню, передбачає вчинення певних дій, отже, це рішення немайнового (зобов`язального) характеру.

Щодо доводів позивача про те, що позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області у справі № 360/2997/20 є позовом майного характеру зазначаємо, що резолютивна частина рішення виконавчого листа від 06.04.2021 № 360/3847/20 не передбачає стягнення грошових коштів, натомість у виконавчому документі зазначено про зобов`язання боржника вчинити певні дії.

На думку відповідача, про те, що рішення про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна не є рішенням про стягнення коштів свідчить також ст. 7 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Отже, рішення суду від 01.02.2021 у справі № 360/3847/20 є рішенням зобов`язального характеру, що за змістом не є тотожним такому способу захисту порушеного права, як "стягнення" визначеної судом суми за певним видом платежу. Відтак, враховуючи, що рішення суду виконується на підставі Закону України "Про виконавче провадження", приписами якого прямо передбачене справляння з боржника до бюджету виконавчого збору, підстави для скасування постанови державного виконавчого збору відсутні.

Відповідач вважає, що державний виконавець діяв у межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством. Тому, просить суд у задоволенні адміністративного позову відмовити за необґрунтованістю.

26.05.2021 через канцелярію суду від позивача надійшли додаткові письмові пояснення (арк. спр. 89-91), в яких зазначено, що рішенням суду від 01.02.2021 у справі № 360/3847/20 не зобов`язано відповідача здійснити виплату різниці недоотриманих позивачем сум за листком непрацездатності, за таких обставин належним виконанням даного судового рішення, є сам факт здійснення перерахунку. Позивач зазначив, що такий перерахунок відповідачем фактично було зроблено ще до набрання чинності рішенням у справі 2021 у справі № 360/3847/20. Цей факт підтверджено відповідним службовим листом від 11.02.2021 № 38/12-32-10-00-15, в якому зазначено, що різниця між фактично сплаченою сумою та розрахованою на виконання рішення суду склала 124 грн 60 копійок. ГУ ДПС не мало реквізитів для перерахунку позивачу цих коштів, про що повідомило адвоката у відповіді на його запит, після отримання платіжних реквізитів така сума була виплачена ОСОБА_1 , що підтверджено копіями платіжних доручень від 28.04.2021 №104, №105, №106, №107. До клопотання додані копії зазначених в поясненнях документів.

Однак, до додаткових пояснень не надані докази надіслання їх зустрічній стороні, тому, суд не має правових підстав для прийняття їх до уваги в силу вимог ч.9 ст.44 КАС України.

Суд розглядає справу в порядку статті 205 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 КАС України, суд встановив такі обставини справи.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 у справі № 360/3847/20 позовну заяву ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Луганській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправними дії ГУ ДПС у Луганській області щодо розрахунку та виплати ОСОБА_1 матеріального забезпечення за листком непрацездатності (з 12.12.2019 по 15.12.2019), виходячи із заробітної плати ОСОБА_1 за період з вересня 2019 року по листопад 2019 року. Зобов`язано ГУ ДПС у Луганській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 допомоги по тимчасовій непрацездатності за листком непрацездатності від 12.12.2019 серії АДР №068450 з урахуванням заробітної плати за останні 12 місяців роботи перед настанням страхового випадку. В іншій частині позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю (арк.спр. 99-102).

Ріщення суду від 01.02.2021 у справі № 360/3847/20 набрало законної сили 10.03.2021 відповідно до відомостей програми ДСС.

15.03.2021 за вх. №3988/6/АДВ на адресу ГУ ДПС у Луганській області надійшов запит адвоката Галамага Д. А. від 11.03.2021 в інтересах ОСОБА_1 щодо виконання рішення суду (арк. спр. 17)..

06.04.2021 за вих. № АДВ-3/12-32-10-00-19-Л ГУ ДПС у Луганській області надіслало лист на адресу адвоката Галамага Д.А., яким просили надати реквізити для здійснення виплати коштів (арк. спр. 17).

06.04.2021 Луганським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі № 360/3847/20 про зобов`язання Головного управління ДПС у Луганській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 допомоги по тимчасовій непрацездатності за листком непрацездатності від 12.12.2019 серія АДР № 068450 з урахуванням заробітної плати за останні 12 місяців роботи перед настанням страхового випадку (арк. спр. 79-80).

13.04.2021 за вхідним номером 1782 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою від 06.04.2021 про прийняття на виконання виконавчого листа Луганського окружного адміністративного суду у справі № 360/3847/20 (арк. спр. 77-78).

13.04.2021 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65126166 (арк. спр. 82).

Пунктом 3 постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.04.2021 ВП 65126166 вирішено стягнути з божника виконавчий збір в у сумі 24000,00 грн.

13.04.2021 державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 24000,00 грн (арк. спр. 86).

26.04.2021 на адресу ГУ ДПС у Луганській області від адвоката Галамага Д.А. надійшла заява з платіжними реквізитами ОСОБА_1 (арк. спр. 36).

28.04.2021 ГУ ДПС у Луганській області передало відомості про наявність бюджетного зобов`язання 124,60 грн (а.с.40-42).

24.05.2021 державним виконавцем винесено вимогу № 4538 (арк. спр. 87-88).

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд керується такими вимогами чинного законодавства.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначає стаття 287 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначені Законом України від 02.02.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404), а особливості їх виконання встановлено Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012 (далі - Закон № 4901-VI).

Згідно зі статтею 1 Закону № 1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404 відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів.

Примусове виконання рішень, згідно положень статті 5 Закону № 1404, покладається на органи державної виконавчої служби.

Відповідно до частини першої 1 Закону № 1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пункту 1 та 10 частини третьої статті 18 Закону № 1404 виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону № 1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частинами п`ятою та шостою статті 26 Закону № 1404 передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Відповідно до частини першої статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи (частини друга, третя статті 27 Закону № 1404-VIII).

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (частина четверта статті 27 Закону № 1404-VIII).

Тобто, Закон № 1404-VIII зобов`язує державного виконавця у постанові про відкриття виконавчого провадження визначати суму виконавчого збору, крім того, зі змісту ст. 27 Закону № 1404-VIII слідує, що при відкритті виконавчого провадження необхідно окремо виносити постанову про стягнення виконавчого збору.

Суд наголошує, що позивач оскаржує саме постанову про стягнення суми виконавчого збору, яку винесено на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження в день відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини п`ятої статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Частинами шостою та сьомою Закону № 1404-VIII встановлено, у разі наступних пред`явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

У разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

За частиною дев`ятою статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Тобто, виконавче провадження закрито з підстав фактичного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону «№ 4901-VI держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація, юридична особа.

Згідно частини першої статті 3 Закону № 4901-VI встановлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону № 4901-VI стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 7 Закону № 4901-VI встановлено, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 7 Закону № 4901-VI у разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

На підставі зазначених вимог законодавства, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов таких висновків.

Зі змісту рішення Луганського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 у справі № 360/3847/20 наявним є висновок про те, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про захист майнових прав на отримання в більшому розмірі оплати лікарняного листа від роботодавця - ГУ ДПС у Луганській області. Суд, задовільняючи позовні вимоги, дійшов висновку про порушення таких майнових прав позивача відповідачем та обрав спосіб захисту порушеного права шляхом зобов`язання здійснити перерахунок таких виплат.

Таким чином, судом вирішено майновий спір, отже і рішення суду в такій справі є майнового (матеріального) характеру, не залежно від обраного судом способу захисту порушеного права.

Тому суд дійшов висновку, що в оскарженій постанові про стягнення виконавчого збору не правильно визначено його розмір як за примусове виконання рішення немайнового характеру, оскільки рішення Луганського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 у справі № 360/3847/20 є майновим.

Сторони визнають ту обставину, що фактичне виконання зазначеного рішення передбачало здійснення перерахунку та виплату різниці грошових сум стягувачу ОСОБА_1 , оскільки лише в такий спосіб захисту порушене право могло бути відновлено повністю. Отже, на виконання цього рішення мало бути передано певне майно (грошова сума) боржника стягувачу на підставі виконавчого документу.

Тому правильним є визначення розміру виконавчого збору за виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 у справі № 360/3847/20 у розмірі 10 відсотків суми, що фактично перерахована боржником стягувачу за виконавчим документом.

Враховуючи наявність в матеріалах виконавчого провадження вимоги державного виконавця від 24.05.2020, а також відсутність станом на день відкриття виконавчого провадження та винесення оскарженої постанови доказів виконання рішення суду боржником в повному обсязі (в тому числі й перерахунку різниці коштів з оплати лікарняного листа), суд дійшов висновку про недоведеність аргументів позивача, що рішення суду ним було виконано в повному обсязі в добровільному порядку. Тому сума виконавчого збору має бути стягнута з боржника відповідно до вказаних вище вимог чинного законодавства.

Поза межами розгляду цієї справи є перевірка правильності здійсненого ГУ ДПС у Луганській області перерахунку оплати листа непрацездатності стягувача на виконання рішення суду, тому суд при розгляді цієї справи не може визначити остаточний вірний розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню з боржника в межах виконавчого провадження № 65126166.

За таких обставин суд вважає, що помилкове визначення державним виконавцем розміру виконавчого збору при винесені оскаржуваної постанови від 13.04.2021 року ВП № 65126166, як за виконання рішення немайнового характеру, та неможливість виправлення цього недоліку в межах процедури судового оскарження такого рішення суб`єкта владних повноважень, свідчить про необхідність скасування прийнятої постанови від 13.04.2021, як протиправної, у повному обсязі. Оскільки виконавче провадження ще не закрито і не закінчено, зазначене рішення суду не позбавляє державного виконавця права прийняти постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 10 відсотків суми, що фактично перерахована боржником стягувачу за виконавчим документом, після того, як переконається, що рішення суду виконане в повному обсязі.

Отже позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

З урахуванням вимог частини 1 статті 139 КАС України сплачений при зверненні до суду позивачем згідно платіжного доручення № 124 від 12.05.2021 року судовий збір в сумі 2270 грн належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 72, 90, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 268, 269, 287, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у Луганській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 13.04.2021 року про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП № 65126166.

Стягнути на користь Головного управління ДПС у Луганській області (, вул. Енергетиків, 72, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93401) понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (, вул. Ярослава Мудрого, 16, м. Харків, Харківська область, 61002).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.С. Шембелян