Справа № 536/681/21
Суддя: Даніліна Ж. О.
Дата ухвалення: 2021-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 536/681/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Даніліної Жанни Олександрівни, за участю секретаря Таран І. О., представника позивача адвоката Заєць С.І., представника відповідача Запорожець Б. Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчук Полтавської області за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу 2 роти 1 батальйону патрульної поліції у місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Коломієць Михайла Сергійовича, Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Кременчуцького районного суду з адміністративним позовом, де просить суд ухвалити рішення, яким скасувати постанову серії ДП18 № 446811 від 16 квітня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі і закрити справу про адміністративне правопорушення, а також стягнути з Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що оскаржуваною постановою на нього накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП у виді штрафу в сумі 510 грн. за фактом того, що ОСОБА_1 16 квітня 2021 року о 09.08 годині керував транспортним засобом марки Skoda Octavia A5, державним номерний знак НОМЕР_1 в м.Кременчуці по вулиці Бетонній, 92/5 та здійснив обгін транспортного засобу ближче 50 метрів до пішохідного переходу в населеному пункті, чим порушив вимоги пункту 14.6 Правил дорожнього руху України. Проте, як вказав позивач, він не здійснював обгін іншого транспортного засобу, а здійснював об`їзд нерухомих транспортних засобів, які в той час перебували на даній ділянці дороги, у вказаній колоні нерухомих транспортних засобів був також і службовий автомобіль патрульної поліції. При цьому, маневр об`їзду позивачем було розпочато за 150-200 метрів до знаку 5.35.1, а відтак, порушень чинних Правил дорожнього руху України вчинено не було. При цьому, як зауважив позивач, працівником поліції не проводилось вимірювання відстані від точки від якої було розпочато маневр до знаку 5.35.1 «Пішохідний перехід», які слугують орієнтиром для підтвердження факту порушення.

Окрім того, як зазначив позивач, про наближення до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою має застосовуватись інформування водіїв попереджувальним дорожнім знаком 1.32 «Пішохідний перехід», який відповідно до вимог пункту 10.3.2 ДСТУ 4100:2014 поза населеним пунктами, крім попереджувальних знаків 1.4.1 1.4.3, 1.29-1.31.6, повинні бути встановлені на відстані від 150 до 300 метрів, а в населених пунктах на відстані 50 100 метрів від початку небезпечної ділянки.

Отже, на думку позивача, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення пункту 14.6 Правил дорожнього руху України, може мати місце за наявності таких умов: здійснення обгону на відстані від пішохідного переходу меншій, ніж встановлено цим пунктом, інформування водії попереджувальним дорожнім знаком 1.32, який має бути доступним для своєчасного повідомлення водія транспортного засобу. При цьому, на відрізку шляху на якому відповідачем зафіксовано дане правопорушення, попереджувальний дорожній знак 1.32 «Пішохідний перехід» взагалі відсутній, що у даній ситуації не дозволяло водію з урахуванням дозволеної швидкості руху, наявності попереду перешкоди у виді інших автомобілів, вчасно зреагувати на зміну дорожньої розмітки і передбачити попереду пішохідний перехід. Враховуючи той факт, що смуга зустрічного руху була вільна, жоден з водіїв, що рухалися в попутному напрямку руху з позивачем не розпочали обгону, наявності попереду перешкоди у виді інших нерухомих автомобілів, позивачем, на його думку, здійснено маневр з дотримання Правил дорожнього руху України. Окрім того, позивач посилався на те, що виконаний позивачем маневр не є обгоном у розумінні Правил дорожнього руху, а є випередженням, яке здійснено у відповідності до наявності дорожньої обстановки.

28 квітня 2021 року ухвалою судді Кременчуцького районного суду Полтавської області відкрито провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача адвокат Заєць С.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві та просив суд позов задовольнити повністю.

Представник Департаменту патрульної поліції Запорожець Б.Є. в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечував, посилаючись на наступне. Так, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на думку представника відповідача, повністю підтверджується відеозаписом фіксування адміністративного правопорушення. Стосовно доводів представника позивача щодо відсутності попереджувального дорожнього знаку про нерегульований пішохідний перехід, то представник відповідача вказав, що відповідно до коментарів до Правил дорожнього руху України встановлення такого попереджувального знаку перед піщохідним переходом, який розташований на перехресті не вимагається. Також, як вказав представник відповідача твердження позивача про те, що він здійснював об`їзд колони нерухомих транспортних засобів повністю спростовуються відеозаписом відеореєстратора службового патрульного автомобіля, з якого чітко вбачається, що позивачем здійснено обгін колони автомобілів, які повільно рухались. Щодо нездійснення патрульним поліцейським замірів від місця початку обгону позивачем транспортних засобів, які рухались попереду його автомобіля, то представник відповідача вказав, що такі доводи є безпідставними, оскільки маневр обгону було здійснено позивачем безпосередньо на пішохідному переході, що також повністю підтверджується відеофіксацією вчиненого останнім правопорушення та за даних обставин здійснення замірів є недоцільним.

Також, як зазначив представник відповідача, позивачем було здійснено саме обгін, оскільки ним було здійснено виїзд на смугу зустрічного руху, що самим позивачем у тексті позовної заяви не заперечується. Окрім того, враховуючи те, що патрульним поліцейським було здійснено розгляд справи з дотриманням вимог законодавства щодо процедурних питань розгляду справи про адміністративне правопорушення, оцінено наявні у справі докази на підтвердження вини ОСОБА_2 , роз`яснено останньому його права як особи, що притягається до адміністративної відповідальності, представник відповідача вважає, що оскаржувана позивачем постанова є законною та обгрунтованою та скасуванню не підлягає.

Відповідач інспектор взводу 2 роти 1 БПП в м.Кременчук УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Коломієць М.С. в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, на адресу суду направив відзив, згідно якого проти адміністративного позову заперечував та просив суд відмовити в його задоволенні. На обгрунтування відзиву відповідач вказав, зокрема, те, що дорожні знаки 5.35.1 та 5.35.2 «Пішохідний перехід» у м.Кременчуці по вулиці Бетонній встановлені без порушень Національного стандарту України, відповідають цьому стандарту, не закриті сторонніми предметами та є видимими для учасників дорожнього руху. Ввважає, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності повністю підтверджується відеозаписом події, який був оцінений поліцейським як доказ при винесенні постанови відносно ОСОБА_3 .

Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному їх дослідженні, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.ч. 1-3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст.23Закону України"Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Пунктом 11 ч. 1 ст.23 Закону України"Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично -дорожній мережі.

Згідно ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема органами Національної поліції. Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. В силу п.2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог Кодексу про адміністративні правопорушення, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення, зобов`язана встановити наявність складу правопорушення, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як встановлено судом, постановою інспектора взводу 2 роти 1 БПП в м.Кременчуці УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Коломієць М.С. винесено постанову ДП18 № 446811 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП. З вказаної вище постанови вбачається, що 16 квітня 2021 року о 09.25 годині по вулиці Бетонній, 18 в м.Кременчуці ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Skoda Octavia A5, державним номерний знак НОМЕР_1 , здійснив обгін транспортного засобу ближче 50 метрів до пішохідного переходу в населеному пункті, чим порушив п.п. 14.6 в Правил дорожнього руху України.

Відповідно до положень підпункту «в» пункту 14.6 Правил дорожнього руху України обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за порушення правил обгону.

Відповідно до визначення термінів, які надано у Розділі І Правил дорожнього руху України, обгін це випередження одного або кількох транспортних засобів, пов`язане з виїздом на смугу зустрічного руху.

Відповідно до дослідженого в судовому засіданні відеозапису, з останнього вбачається, що позивачем ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом Skoda Octavia A5, державним номерний знак НОМЕР_1 розпочато маневр обгону транспортних засобів, які повільно рухались колоною, безпосередньо перед пішохідним переходом, виконано даний маневр позивачем на пішохідному переході, а завершено після з`їзду з пішохідного переходу.

Таким чином, спростовуються дослідженим в судовому засіданні відеозаписом твердження представника позивача в судовому засіданні, що виконаний позивачем ОСОБА_1 маневр є випередженням, а не обгоном, оскільки з переглянутого відеозапису чітко вбачається наявність однієї смуги руху в одному напрямку, а також виконання маневру позивачем, який пов`язано з виїздом на смугу зустрічного руху.

Згідно визначення термінів, які надано у Розділі І Правил дорожнього руху України, пішохідний перехід - ділянка проїзної частини або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу. Пішохідні переходи позначаються дорожніми знаками 5.35.1-5.37.2, дорожньою розміткою 1.14.1-1.14.3, пішохідними світлофорами. За відсутності дорожньої розмітки межі пішохідного переходу визначаються відстанню між дорожніми знаками або пішохідними світлофорами, а на перехресті за відсутності пішохідних світлофорів, дорожніх знаків та розмітки - шириною тротуарів чи узбіч.

З відеозапису також вбачається, що пішохідний перехід на вулиці Бетонній у м.Кременчуці розташований безпосередньо перед перехрестям, його позначено дорожньою розміткою та дорожнім знаком 5.35.1, перешкод для видимості якого для водіїв транспортних засобів відсутні., у зв`язку з чим, суд відхиляє доводи представника позивача стосовно того, що у даній дорожній обстановці, водій ОСОБА_1 не міг вчасно зреагувати на зміну дорожньої обстановки і передбачити попереду пішохідний перехід.

Щодо відсутності у даному випадку попереджувального дорожнього знаку 1.32, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року «Про правила дорожнього руху України, видання Правил дорожнього руху та коментарів до них може здійснюватися лише за погодженням з Головним сервісним центром МВС.

Так, відповідно до коментарів до Правил дорожнього руху України, (за редакцією ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , видання 12, за узгодженням з Центром безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем при МВС України), дорожній знак 1.32 може не встановлюватись перед пішохідними переходами, розташованими на перехрестях.

Стосовно доводів представника позивача щодо непроведення поліцейським замірів відстані початку маневру обгону позивачем, суд відхиляє їх з тих підстав, що вони повністю спростовуються відеозаписом фіксування адміністративного правопорушення, з якого вбачається про початок виконання обгону позивачем безпосередньо перед пішохідним переходом та в даному випадку, слід погодитись із доводами представника відповідача про недоцільність проведення замірів у даній дорожній обстановці.

Відповідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено, що прийняте службовою особою рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення підпункту «в» пункту 1614..6 Правил дорожнього руху України є правомірним, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 72 77, 79, 90, 241, 246, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора взводу 2 роти 1 батальйону патрульної поліції у місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Коломієць Михайла Сергійовича, Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а уразі його апеляційного оскарження ? з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 28 травня 2021 року

СуддяЖ. О. Даніліна