Справа № 161/6370/21
Суддя: Черняк В. В.
Дата ухвалення: 2021-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/6370/21
Провадження № 2-а/161/168/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2021 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого - судді Черняка В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування постанов про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

02 квітня 2021 року (згідно відмітки на конверті, в якому надійшов позов) позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, а також відсутність у відповідача доказів, що підтверджують вчинення позивачем порушення митних правил. З наведених підстав просить суд визнати протиправними та скасувати постанови Поліської митниці Держмитслужби від 15 липня 2020 року №№0388/20400/20, 0389/20400/20, 0390/20400/20, 0391/20400/20, 0392/20400/20, від 29 липня 2020 року №0449/20400/20, від 09 вересня 2020 року №0499/20400/20, від 09 вересня 2020 року №0500/20400/20.

У письмовому відзиві представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову.

Частиною першою та другою статті 12 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Суд зауважує, що вказаний перелік порядків, за якими здійснюється судочинство в адміністративних справах, є вичерпним.

Оскільки вказана справа є незначної складності і для неї пріоритетним є швидке вирішення, суд розглянув її в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, які визначені у ст.ст. 268, 269, 271, 286 КАС України. В свою чергу вищенаведені положення КАС України не містять у собі заборони або обмежень на застосування правил, передбачених для спрощеного позовного провадження у ч.5 ст.262 КАС України, а саме щодо можливості розгляду справи без повідомлення сторін за наявними матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановами Поліської митниці Держмитслужби від 15 липня 2020 року №№0388/20400/20, 0389/20400/20, 0390/20400/20, 0391/20400/20, 0392/20400/20, від 29 липня 2020 року №0449/20400/20, від 09 вересня 2020 року №0499/20400/20, від 09 вересня 2020 року №0500/20400/20, громадянина ОСОБА_1 , як керівника Релігійної організації «Братство при соборі (центрі) церков України християн віри євангельської «Відкрита біблія» () визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.2 ст.469 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500,00 грн., за кожною постановою (а.с.20-23, 33-36, 46-49, 59-62, 72-75, 85-88, 97-100, 112-115).

Постанови були обґрунтовані тим, що 22 жовтня 2019 року, 24 жовтня 2019 року, 25 жовтня 2019 року, 06 листопада 2019 року, 19 листопада 2019 року, 01 листопада 2019 року, 17 грудня 2019 року, 28 грудня 2019 року, на склад отримувача гуманітарної допомоги Релігійної організації «Братство при соборі (центрі) церков України християн віри євангельської «Відкрита біблія» в Україні розміщено вантаж. Волинською митницею ДФС відповідно до ч.1 ст.204 МК України були встановлені строки тимчасового зберігання даних вантажів до 20 січня 2020 року, 22 січня 2020 року, 23 січня 2020 року, 04 лютого 2020 року, 17 лютого 2020 року, 30 січня 2020 року, 16 березня 2020 року, 27 березня 2020 року відповідно.

Однак Релігійна організація «Братство при соборі (центрі) церков України християн віри євангельської «Відкрита біблія» не зверталася із заявою на продовження строку тимчасового зберігання товарів.

Таким чином, на думку митного органу, ОСОБА_1 не вжито заходів, визначених ч.4 ст.204 МК України.

Саме вищевикладені обставини стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Надаючи правову оцінку оскаржуваним постановам по суті, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Оскільки оскаржувані постанови винесені 15 липня 2020 року, 29 липня 2020 року, 09 вересня 2020 року, 09 вересня 2020 року, а позивач звернувся до суду лише 02 квітня 2021, він пропустив встановлений у ч.2 ст.286 КАС України строк звернення до суду.

Одночасно, разом з позовом, позивачем подане письмове клопотання з проханням поновити цей строк, оскільки при оскаржувані рішення від дізнався 25 березня 2021 року, коли його представник отримав відповідь на адвокатський запит (а.с.122-126).

Частиною першою статті 121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З матеріалів справи слідує, що оскаржувані постанови були направлені позивачу рекомендованими поштовими відправленнями АТ «Укрпошта», але в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про вручення цих відправлень йому.

На переконання суду, враховуючи той факт, що позивач фактично мав змогу реалізувати своє право на оскарження спірної постанови лише з 25 березня 2021 року, коли він отримав відповідь на адвокатський запит, строк звернення до суду був пропущений ним з поважних причин, а тому суд його поновлює.

Частиною другою статті 469 МК України передбачено, що зміна стану товарів, митне оформлення яких не закінчено, або товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі, користування та розпорядження ними без дозволу митного органу, а так само невжиття передбачених частиною четвертою статті 204 цього Кодексу заходів щодо товарів, строк тимчасового зберігання яких під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі закінчився, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В свою чергу частиною четвертою статті 204 МК України передбачено, що до закінчення строків зберігання, зазначених у частинах першій - третій цієї статті, товари, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем, повинні бути:

1) задекларовані власником або уповноваженою ним особою до відповідного митного режиму; або

2) передані власником або уповноваженою ним особою, утримувачем складу тимчасового зберігання, митного складу, організацією - отримувачем гуманітарної допомоги відповідному митному органу для зберігання та/або розпорядження відповідно до цього Кодексу; або

3) відправлені під митним контролем до інших митних органів для їх подальшого митного оформлення; або

4) вивезені за межі митної території України.

Одночасно, частиною другою статті 459 МК України визначено, що суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Як видно з відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівником юридичної особи - Релігійної організації «Братство при соборі (центрі) церков України християн віри євангельської «Відкрита біблія» () з 05 лютого 2019 року значиться громадянин ОСОБА_2 , а не позивач ОСОБА_1 (а.с.132).

Це означає, що ні до розміщення вантажу на складі отримувача гуманітарної допомоги у період з жовтня по грудень 2019 року, ні до подальшої бездіяльності з вчинення однієї з дій стосовно цього вантажу, передбаченої ч.4 ст.204 МК України, позивач жодного відношення не має, оскільки вже не був посадовою особою Релігійної організації «Братство при соборі (центрі) церков України християн віри євангельської «Відкрита біблія».

До того ж, митний орган самостійно в своїх рішеннях зазначає, що листування з ним з приводу вантажу здійснював голова Релігійної організації «Братство при соборі (центрі) церков України християн віри євангельської «Відкрита біблія» ОСОБА_2 , який, зокрема, просив не виносити рішень до закінчення встановленого у державі карантину. Ця ж особа зазначена і в офіційних відомостях Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Отже, позивач ОСОБА_1 не може бути суб`єктом інкримінованих йому порушень митних правил, оскільки в розглядуваний період не був посадовою особою отримувача гуманітарної допомоги - Релігійної організації «Братство при соборі (центрі) церков України християн віри євангельської «Відкрита біблія».

Частиною третьою статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки під час розгляду судом цієї адміністративної справи встановлено, що позивач не може бути суб`єктом інкримінованих йому порушень митних правил, суд дійшов висновку, що слід скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справи про порушення митних правил.

У задоволенні позовної вимоги про визнання постанов протиправними слід відмовити, адже такого способу захисту порушеного права ст.286 КАС України не передбачає.

На підставі ст.139 КАС України, у зв`язку з повним задоволенням позову, на користь позивача з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 3 632,00 грн., який сплачений ним при зверненні до суду.

Також, на підставі ст.ст.134, 139 КАС України, у зв`язку з повним задоволенням позову, на користь позивача з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути 8 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, розмір яких підтверджується договором про надання правової допомоги, рахунком фактурою, актом здачі-приймання робіт (наданих послуг), квитанцією, попереднім (орієнтованим) розрахунком суми витрат (а.с.135-140). Клопотань про зменшення цих витрат, в порядку ч.6 ст.134 КАС України, відповідач суду не заявляв, а тому суд стягує їх у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.139, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування постанов про порушення митних правил задовольнити частково.

Скасувати постанови Поліської митниці Держмитслужби від 15 липня 2020 року №№0388/20400/20, 0389/20400/20, 0390/20400/20, 0391/20400/20, 0392/20400/20, від 29 липня 2020 року №0449/20400/20, від 09 вересня 2020 року №0499/20400/20, від 09 вересня 2020 року №0500/20400/20, а справи про порушення митних правил, які передбачені ч.2 ст.469 МК України, відносно ОСОБА_1 закрити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Поліської митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 3 632,00 грн. (три тисячі шістсот тридцять дві гривні) в рахунок відшкодування судового збору.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Поліської митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 8 000,00 грн. (вісім тисяч гривень) в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачем у справі є Поліська митниця Держмитслужби, м. Рівне, вул. Соборна, 104, .

Повне судове рішення складено та підписано 01 червня 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк