Справа № 400/5433/20
Суддя: Фульга А. П.
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 травня 2021 р. № 400/5433/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Фульги А.П. розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Державного закладу "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України", вул. Костянтинівська, 36, м.Київ 71,04071, Комунальної установи "Обласний центр медико-соціальна експертна комісія Миколаївської обласної ради", пров. Корабелів, 1, м.Миколаїв,54020, Міжрайонної медико-соціальної експертної комісії №3, закладу комунальної власності комунальної установи "Миколаївський обласний центр медико-соціальна експертна комісія", пров. Корабелів, 1, м.Миколаїв,54020

про:визнання протиправними та скасування рішень; зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ
ОСОБА_1 з вернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду із позовом до державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України (відповідач 1), Обласного центру Медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради (відповідач 2) та міжрайонної медико-соціальної експертної комісії №3, в якому просив суд: визнати протиправним та скасувати рішення міжрайонної медико-соціальної експертної комісій №3 код 03320099 заклад комунальної власності Комунальної установи «Миколаївський обласної центра медико-соціальної експертної комісії» щодо встановлення ОСОБА_1 25 % (двадцять процентів) ступінь втрати професійної працездатності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, викладеної у Довідці про результати визначення втрати професійної працездатності у відсотках застрахованого серія 10 ААА №018922 від 21.04.2015 року; визнати протиправним та скасувати Рішення-Висновок №29 від 23.04.2020 року Комунальної установи «Миколаївський обласний Центру медико-соціальної експертної комісії» про відмову встановити групу інвалідності;визнати протиправним та скасувати рішення - Державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» щодо підтвердження рішення Комунальної установи «Миколаївський обласний центр медико-соціальної експертизи» від 30.06.2020 року за № 56-13/14/-407, викладене у формі-Висновок №29 медико-соціальною експертною комісією від 23.04.2020 року; Зобов`язати Комунальну установу «Миколаївський обласний центр медико-соціальної експертна комісій» встановити ОСОБА_1 інвалідність як учаснику АТО на підставі наданих медичних і воєнних документів по факту отриманої в бою 15.10.2014 року приблизно о 14-00 годин в зоні АТО Донецької області, при здійсненні захисту Батьківщини від окупаційних військ Російської Федерації та банд формованій ЛНР,ДНР, тяжку контузію, тяжку закриту черепно- мозкову травму, травму шийного відділу хребта, тяжкий струс головного мозку, страта слуху 11 ступені, погіршення зору і інших тілесних пошкоджень, що спричинили за собою чисельні тяжкі захворювання які погіршують систематично загальний стан здоров`я; зобов`язати Комунальну установу «Миколаївський обласний Центр медико- соціальної експертна комісії» встановити ОСОБА_1 II (вторую) групу інвалідності безстроково яка пов`язана із захистом Батьківщини, як учаснику АТО у відповідності з вимогами частини 13 статті 7 Закону України « Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» щодо встановлення групи інвалідності від 13.03.2018р. №2318-VIII, з дня встановлення рішенням міжрайонної медико- соціальної експертної комісій №3 код 03320099 заклад комунальної власності Комунальної установи «Миколаївський обласної центра медико-соціальної експертної комісії» щодо встановлення ОСОБА_1 25 % двадцять процентів) ступінь втрати професійної працездатності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, викладеної у Довідці про результати визначення втрати професійної працездатності у відсотках застрахованого серія 10 ААА №018922 від 21.04.2015 року, тобто від 21.04.2015 року; зобов`язати Державний заклад «Центральна медико-соціальна експертна Комісії Міністерства охорони здоров`я України» встановити ОСОБА_1 II вторую) групу інвалідності безстроково яка пов`язана із захистом Батьківщини, як /часнику АТО у відповідності з вимогами часті 13 статті 7 Закону України « Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» щодо встановлення групи інвалідності від 13.03.2018р. №2318-VIII, з дня установлення рішенням міжрайонної медико-соціальної експертної комісій №3 код 03320099 заклад комунальної власності Комунальної установи Миколаївський обласної центра медико-соціальної експертної комісії» щодо встановлення ОСОБА_1 25 % (двадцять процентів) ступінь втрати професійної працездатності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків з військової служби, викладеної у Довідці про результати визначення втрати професійної працездатності у відсотках застрахованого серія 10 ААА №018922 від 21.04.2015 року, тобто від 21.04.2015 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в період з 27.08.2014р по 19.10.2014 року приймав участь в антитерористичній операції в Донецькій та Луганській областях, в зв`язку з отриманими в бою 15.10.2014р. тяжкої контузії, закритої черепно мозкової травми, погіршення слуху та зору, отримання різних травм та захворювань хребту неодноразово звертався та проходив як стаціонарне та амбулаторне лікування в різних медичних установах, але відповідачі при прийнятті своїх рішень щодо не встановлення інвалідності, дійшли невірних висновків, не роз`яснили йому на підставі яких документів та законодавчих актів вони дійшли таких висновків, не дослідили в достатній мірі медичні документи і , як наслідок, прийняли незаконні рішення.

Сторони були присутні в судовому засіданні, підтримали свої позовні вимоги. Судом було допитано в якості свідка ОСОБА_2 .

Відповідачі проти задоволення позову заперечували, зазначили, що ними було в повній мірі досліджено необхідні документи, оглянуто позивача, та прийнято законні рішення, порушень процедури не здійснено.

Суд проаналізував матеріали справи, діюче законодавство, пояснення сторін дійшов наступного.

Позивач ОСОБА_1 в період з 27.08.2014 року по 19.10.2014 року брав участь в АТО (довідка командира в/ч НОМЕР_1 №210 а від 08.01.2015р). 15.04.2014 року отримав гостре мінно - вибухове акубаротравматичне ураження обох вух без порушення барабанних перетинок.

30.12.2014 комісований ВЛК в/ч НОМЕР_2 , визнаний придатним до військової служби;непридатним до служби у високомобільних військах (свідоцтво про хворобу №943).

В квітні 2015 року направлений на МСЕК для встановлення відсотків втрати працездатності.

17.04.2015 був оглянутий м/р МСЕК №3 та встановлено такий експертний діагноз:

Наслідки акубаротравмотичного ураження обох вух (15.10.2014р) без ушкодження барабаних перетинок у вигляді двобічної змішаної туговухості ІІ ступеню. Післятравматичний стрессовий розлад - помірний астено - нервотичний синдром. втановлено 25% втрати працездатності по травмі (15.10.2014), що пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

Підстави:Постанова КМУ №1317 від 03.12.2009 р примінно до наказу МОЗ України №420 від 05.06.2012р таблиця 2 п.2.2 (туговухість 15%) та таблиця 1 п.1.11б (астено - невротичний синдром 10%).

В квітні 2020 року повторно направлений на обласну МСЕК. На медико-соціальній експертній комісії проводилася експертиза наданої медичної документації, її відповідність даних отриманих при огляді хворого: скаргах, об`єктивних обставинах хворого, аналіз анамнезу.Встановлено такий експертний діагноз:наслідки МВТ (15.10.2014) у вигляді двобічної змішаної приглуховатості зі сприйняттям ШМ 3,5/2,5 мм; РМ 5/5 мм.Енцефалопатія І-ІІ ст. змішаного генезу (контузія за анмнезом у 2014 р.); церебральна ангіодистонія з цефалічним, астено-невротичним синдромом. Розповсюджене ДДУХ, люмбоішиалгія зправа, нерізкий м`язево-тонічний синдром ПФХ-0 ст.МСЕК не виявила підстав для встановлення інвалідності. Залишено в силі рішення Третьої Міжрайонної медико-соціальної експертної комісії від 17.04.2015 про 25% втрати працездатності по травмі (15.10.2014р.), що пов`язана з виконанням обов`язків військової служби ( це є максимальна ступінь втрати працездатності, що може встановити МСЕК при відсутності підстав для встановлення групи інвалідності.

Центральна медико - соціальна експертна комісія МОЗ України розглянула заочно у зв`язку з введенням на території України карантину та відповідно до листа Міністерства охорони здоров`я від 27.03.2020 року №03.4 -26/854.20 медико - експертну справу ОСОБА_1 . Дійшла висновку про те, що Рішення обласної МСЕК від 23.04.2020 року прийнято у відповідності до вимог п.27 Постанови КМУ №1317 від 03.12.2009 та Наказу МОЗ України №561 від 05.09.2011 року.

Спірним питанням цієї справи є правомірність рішень про невизнання позивача інвалідом.

Надаючи правову оцінку доводам сторін слід зазначити.

Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами, є Закон України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" від 21.03.91 № 875-XII (далі - Закон).

Згідно статей 2-3 вказаного Закону, інвалідом є особа зі стійким розладом функцій організму, зумовленим захворюванням, наслідком травм або з уродженими дефектами, що призводить до обмеження життєдіяльності, до необхідності в соціальній допомозі і захисті.

Інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи Міністерства охорони здоров`я України.

Положення про медико-соціальну експертизу затверджується Кабінетом Міністрів України з урахуванням думок громадських організацій інвалідів в особі їх республіканських органів.

Відповідно до пунктів 1-5 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого Постановою КМУ №1317 від 03.12.2009 медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії, з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.. Комісії перебувають у віданні МОЗ і утворюються за таким територіальним принципом: Кримська республіканська; обласні; центральні міські у мм. Києві та Севастополі; міські, міжрайонні, районні. МОЗ утворює Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ, яку очолює головний лікар.

Обов`язки та права комісій визначаються пунктами 11-13 цього Положення, яким передбачено, що окрім іншого, міські, міжрайонні, районні комісії визначають ступінь

обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі, реабілітації, реабілітаційний потенціал, групу інвалідності, причину і час її настання, професію, з якою пов`язане ушкодження здоров`я, а також ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) працівників, які одержали ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням ними трудових обов`язків;

Обласні, центральні міські комісії здійснюють організаційно-методичне керівництво та контроль за діяльністю відповідно районних, міжрайонних, міських комісій, перевіряють правомірність прийнятих ними рішень і в разі визнання їх безпідставними змінюють їх; повторно оглядають осіб, що звертаються для встановлення інвалідності і оскаржили рішення районних, міжрайонних, міських комісій, перевіряють якість розроблення індивідуальних програм реабілітації, здійснюють контроль за повнотою і якістю їх виконання; проводять у складних випадках огляд осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленнями районних, міжрайонних, міських комісій (п. 12 Положення).

Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ здійснює організаційно-методичне керівництво обласними, Київським та Севастопольським міськими центрами (бюро) медико-соціальної експертизи; проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих обласними, Київською та Севастопольською центральними міськими комісіями, і в разі необхідності скасовує їх; повторно оглядає осіб, які оскаржили рішення обласних, Київської та Севастопольської центральних міських комісій, перевіряє якість розроблених ними індивідуальних програм реабілітації, здійснює контроль за повнотою і якістю виконання програми;

Відповідно до пункту 20 Положення про медико-соціальну експертизу комісія під час встановлення інвалідності керується Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженою МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики та Радою Федерації незалежних профспілок України.

Порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями визначений Положенням про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1317 від 03.12.2009. Згідно цього положення медико-соціальна експертиза проводиться з метою встановлення інвалідності хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи.

У разі незгоди з рішенням районної, міжрайонної, міської комісії хворий, потерпілий від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання або особа з інвалідністю має право подати протягом місяця після одержання висновку комісії письмову заяву до Кримської республіканської, обласної, Київської та Севастопольської центральних міських комісій або до комісії, в якій він проходив огляд, чи до відповідного управління охорони здоров`я. Комісія, що проводила огляд, або управління охорони здоров`я надсилає у триденний строк після надходження відповідного запиту всі наявні документи на розгляд Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії, яка протягом місяця з дня подання зазначених документів проводить повторний огляд заявника і приймає відповідне рішення. Рішення Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії може бути оскаржене до МОЗ (п. 23-24 Положення).

Рішення комісії може бути оскаржене до суду в установленому законодавством порядку особі, що визнана особою з інвалідністю, залежно від ступеня розладу функцій органів і систем організму та обмеження її життєдіяльності встановлюється I, II чи III група інвалідності (п. 26 Положення).

Позивач просить зобов`язати Державний заклад «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» встановити йому ІІ групу інвалідності безстроково, яка пов`язана із захистом Батьківщини, як учаснику АТО.

Підставою для встановлення II групи інвалідності є стійкі, вираженої важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, наслідками травм або вродженими вадами, що призвели до значного обмеження життєдіяльності особи, при збереженій здатності до самообслуговування та не спричиняють потреби в постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі.

Критеріями для встановлення II групи інвалідності є ступінь втрати здоров`я, що спричиняє обмеження у вираженому IІ ступені однієї чи декількох категорій життєдіяльності особи:обмеження самообслуговування II ступеня - здатність до самообслуговування з використанням допоміжних засобів і/або за допомогою інших осіб; обмеження здатності до самостійного пересування II ступеня - здатність до самостійного пересування з використанням допоміжних засобів і/або за допомогою інших осіб;обмеження здатності до навчання II ступеня - нездатність до навчання або здатність до навчання тільки у спеціальних навчальних закладах або за спеціальними програмами вдома;обмеження здатності до трудової діяльності II ступеня - нездатність до провадження окремих видів трудової діяльності чи здатність до трудової діяльності у спеціально створених умовах з використанням допоміжних засобів і/або спеціально обладнаного робочого місця, за допомогою інших осіб; обмеження здатності до орієнтації II ступеня - здатність до орієнтації в часі і просторі за допомогою інших осіб; обмеження здатності до спілкування II ступеня - здатність до спілкування з використанням допоміжних засобів і/або за допомогою інших осіб;обмеження здатності контролювати свою поведінку II ступеня - здатність частково чи повністю контролювати свою поведінку тільки за допомогою сторонніх осіб.

До II групи інвалідності можуть належати також особи, які мають дві хвороби або більше, що призводять до інвалідності, наслідки травми або вроджені вади та їх комбінації,які в сукупності спричиняють значне обмеження життєдіяльності особи та її працездатності

Класифікацію основних видів порушення функцій, основних критеріїв життєдіяльності та ступенів їх вираженості, визначено пунктом 2.2 розділу 2 Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05.09.2011 561, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 листопада 2011 р.за N1295/20033. В зазначеному пункті критеріями життєдіяльності людини визначені здатність до самообслуговування, пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності.

Ступінь обмеження життєдіяльності - величина відхилення від норми діяльності людини.Ступінь обмеження життєдіяльності характеризується одним або поєднанням декількох зазначених найважливіших його критеріїв. Виділяють три ступені обмеження життєдіяльності: помірно виражене, виражене, значне.

Виражене обмеження життєдіяльності зумовлено порушеннями здатності до самообслуговування, самостійного пересування, орієнтації у просторі, спілкування, контролювати свою поведінку - лише з використанням допоміжних засобів або за допомогою інших осіб, нездатність до навчання, нездатність до провадження окремих видів трудової діяльності.

З нормативно-правових актів, якими врегульований порядок проведення медико-соціального експертного обстеження з метою встановлення інвалідності, вбачається, що відповідне рішення МСЕК приймається на підставі вивчення медичної документації та результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії.

17.04.2015 був оглянутий м/р МСЕК №3 та встановлено такий експертний діагноз: Наслідки акубаротравмотичного ураження обох вух (15.10.2014р) без ушкодження барабанних перетинок у вигляді двобічної змішаної туговухості ІІ ступеню. Післятравматичний стрессовий розлад - помірний астено - нервотичний синдром. втановлено 25% втрати працездатності по травмі (15.10.2014), що пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

Підстави: Постанова КМУ №1317 від 03.12.2009 р примінно до наказу МОЗ України №420 від 05.06.2012р таблиця 2 п.2.2 (туговухість 15%) та таблиця 1 п.1.11б (астено - невротичний синдром 10%).

В квітні 2020 року повторно направлений на обласну МСЕК. На медико - соціальній

експертній комісії проводилася експертиза наданої медичної документації, її відповідність даних отриманих при огляді хворого: скаргах, об`єктивних обставинах хворого, аналіз анамнезу.Встановлено такий експертний діагноз:наслідки МВТ (15.10.2014) у вигляді двобічної змішаної приглуховатості зі сприйняттям ШМ 3,5/2,5 мм; РМ 5/5 мм.Енцефалопатія І-ІІ ст. змішаного генезу (контузія за анмнезом у 2014 р.); церебральна ангіодистонія з цефалічним, астено-невротичним синдромом. Розповсюджене ДДУХ, люмбоішиалгія зправа, нерізкий м`язево-тонічний синдром ПФХ-0 ст.МСЕК не виявила підстав для встановлення інвалідності. Залишено в силі рішення Третьої Міжрайонної медико-соціальної експертної комісії від 17.04.2015 про 25% втрати працездатності по травмі (15.10.2014р.), що пов`язана з виконанням обов`язків військової служби ( це є максимальна ступінь втрати працездатності, що може встановити МСЕК при відсутності підстав для встановлення групи інвалідності.

При цьому позивачу була запропонована путівка до Українського Державного науково - дослідного інституту медико - соціальних проблем Міністерства охорони здоров`я для поглибленого обстеження в експертній клініці.Позивач від путівки відмовився.

Судом під час розгляду справи не встановлено допущення порушень процедури проведення медико-соціальної експертизи позивача.

Позивач, обґрунтовуючи свою позицію, наполягає на тому, що його життєдіяльність обмежено в вираженому ступеню, що підставою для визнання її інвалідом.

Вказані доводи суд не приймає до уваги, оскільки, п. 27 Положення № 1317 чітко визначено (зазначено вище), що є підставою для встановлення II групи інвалідності.

Доводи позивача про наявність підстав для визнання його інвалідом, вмотивовані посиланнями на документи, що видаються медичними установами (довідки, виписки, діагнози, копії результатів обстежень), документи, що були видані військовою частиною (довідки, акти, накази).

Але, дані документи, виписки з медичних карток за час стаціонарного лікування та реабілітації за час визнання його інвалідом суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне.Для встановлення групи інвалідності має значення сукупність 2 факторів: 1) наявність стійкого порушення стану здоров`я, 2)обмеження життєдіяльності особи якнайменш в помірному ступеню, викликані порушеннями стану здоров`я.

В даному випадку відповідачі дійшли висновку, що порушення стану здоров`я позивача на час огляду не обмежують його життєдіяльності у вираженому чи помірно вираженому ступеню, що й стало підставою невизнання його інвалідом. Жодна з медичних виписок позивача не надає інформації про вплив порушень здоров`я позивача на її життєдіяльність, а тому не може вважатися належним доказом необґрунтованості рішення відповідачів про невизнання позивача інвалідом.

Суд зазначає, що визначення на основі комплексного обстеження усіх систем організму конкретної особи міри втрати здоров`я, ступеня обмеження її життєдіяльності, викликаного стійким розладом функцій організму, групи інвалідності, причини і часу її настання, а також рекомендацій щодо можливих для особи за станом здоров`я видів трудової діяльності та умов праці, потреби у сторонньому догляді, відповідних видів санаторно-курортного лікування і соціального захисту для найповнішого відновлення усіх функцій життєдіяльності особи входить до компетенції медико-соціальної експертизи.

Тобто, вирішення питань щодо визначення міри втрати здоров`я та ступеня обмеження життєдіяльності особи є дискреційними повноваженнями відповідних комісій та вимагає наявності медичної освіти та спеціальних знань, в той час як адміністративний суд, відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України, не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесено до компетенції цього органу.

Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів, що застосовують надані їм у межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження в будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами. Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Завданням суду, при розв`язанні зазначеного спору, є перевірка дотримання медико-

соціальною експертною комісією встановленого законом порядку проведення експертизи та відповідність її дій та рішень положенням спеціальних нормативно-правових актів, які регулюють правовідносини у даній справі.

Вказані висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 04 березня 2019 року (справа №805/773/17-а).

Як вже зазначено вище, розглядаючи питання про встановлення групи інвалідності позивачу, відповідачами не порушено порядку розгляду цього питання, їх дії відповідають положенням Інструкції №561, Положенню №1317, Положенню про МСЕК, тобто вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, такі дії відповідають критеріям правомірності, визначених в ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини у справі та досліджені докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) до Державного закладу "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України" (вул. Костянтинівська, 36, м.Київ 71,04071 , Комунальної установи "Обласного центру медико-соціальної експертної комісії Миколаївської обласної ради",пров. Корабелів, 1, м.Миколаїв,54020, , Міжрайонної медико-соціальної експертної комісії №3, закладу комунальної власності комунальної установи "Миколаївського обласного центру медико-соціальної експертної комісії" пров. Корабелів, 1, м.Миколаїв,54020, ) - відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. П. Фульга