Справа № 520/8149/21
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2021-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

28 травня 2021 р. №520/8149/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Панов М.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Ізюмської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії та бездіяльність Управління соціального захисту населення Ізюмської міської ради Харківської області щодо відмови у перерахунку недонарахованої, а також нарахуванні та виплаті належної до видачі щорічної допомоги за 2020р. передбаченої частиною 5 статті 13 та статті 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року №3-р/2020, справа №1-247/2018(3393/18), виходячи з кратного розміру мінімальної пенсії за віком з розрахунку семи мінімальних пенсій за віком у розмірі 11984 (1712х7)грн. на користь інваліда війни 3 групи ОСОБА_2 та виходячи з кратного позміру мінімальної пенсії за віком з розрахунку п`яти мінімальних пенсій за віком у розмірі 8650 (17і2х5)грн. за 2020 та 8650 (1769х5)грн. за 2021 рік на користь члена сім`ї померлого інваліда війни ОСОБА_1 ; зобов`язати Управління соціального захисту населення Ізюмської міської ради Харківської області вчинити дії та провести на користь ОСОБА_1 , (ІПН НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий Ізюмським МРВ 28.10.1997р., АДРЕСА_1 ), нарахування та виплати належної до видачі щорічної допомоги до 5 травня за 2020р. передбаченої частиною 5 статті 13 та статті 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року №3-р/2020, справа №1-247/2018(3393/18), виходячи з кратного розміру мінімальної пенсії за віком з розрахунку семи мінімальних пенсій за віком у розмірі 11984 (1712х7)грн. недонарахованої і недоплаченої допомоги на користь інваліда війни 3 групи ОСОБА_2 , з урахуванням виплаченої суми, а також нарахувати і виплатити щорічну допомогу до 5 травня виходячи з кратного розміру мінімальної пенсії за віком з розрахунку п`яти мінімальних пенсій за віком у розмірі 8650 (1712х5)грн. за 2020 та 8845 (1769х5)грн. за 2021 рік. на користь члена сім`ї померлого інваліда війни ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 14.05.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Ізюмської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху. Надано позивачу термін - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням обґрунтованих та поважних причин його пропуску..

Позивач 26.05.2021 на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, надав до суду заяву, в якій просив суд поновити строк звернення до адміністративного суду з даним позовом.

В обґрунтування заяви зазначив, що причинами не звернення до суду у 2020 році було те, що після смерті чоловіка позивача тривалий час проводились досліджень експерта, що ускладнилися введеними Урядом обмеження по запобіганню хвороби Covid -19, хворобою самого експерта.

Дослідивши вказану заяву, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що позивач просить суд, серед іншого, визнати протиправними дії та бездіяльність Управління соціального захисту населення Ізюмської міської ради Харківської області щодо відмови у перерахунку недонарахованої, а також нарахуванні та виплаті належної до видачі щорічної допомоги за 2020р. передбаченої частиною 5 статті 13 та статті 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року №3-р/2020, справа №1-247/2018(3393/18), виходячи з кратного розміру мінімальної пенсії за віком з розрахунку семи мінімальних пенсій за віком у розмірі 11984 (1712х7)грн. на користь інваліда війни 3 групи ОСОБА_2 та виходячи з кратного позміру мінімальної пенсії за віком з розрахунку п`яти мінімальних пенсій за віком у розмірі 8650 (17і2х5)грн. за 2020 на користь члена сім`ї померлого інваліда війни ОСОБА_1 та зобов`язати Управління соціального захисту населення Ізюмської міської ради Харківської області вчинити дії та провести на користь ОСОБА_1 , (ІПН НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий Ізюмським МРВ 28.10.1997р., АДРЕСА_1 ), нарахування та виплати належної до видачі щорічної допомоги до 5 травня за 2020р. передбаченої частиною 5 статті 13 та статті 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року №3-р/2020, справа №1-247/2018(3393/18), виходячи з кратного розміру мінімальної пенсії за віком з розрахунку семи мінімальних пенсій за віком у розмірі 11984 (1712х7)грн. недонарахованої і недоплаченої допомоги на користь інваліда війни 3 групи ОСОБА_2 , з урахуванням виплаченої суми, а також нарахувати і виплатити щорічну допомогу до 5 травня виходячи з кратного розміру мінімальної пенсії за віком з розрахунку п`яти мінімальних пенсій за віком у розмірі 8650 (1712х5)грн. за 2020 рік на користь члена сім`ї померлого інваліда війни ОСОБА_1 .

Положеннями статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не можна вважати поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Процесуальна можливість для звернення з позовом до суду пов`язана з певним часовим проміжком, протягом якого така особа може реалізувати право на звернення без застосування до неї наслідків пропуску такого строку. В той же час, у випадку звернення до суду поза межами такого строку, до неї підлягають застосуванню відповідні правові наслідки встановлені законом, в даному випадку ст. 123 КАС України.

Визначення початку або встановлення такого строку виходить з того, що такий початок починає своє обчислення з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. В цьому випадку, законодавцем встановлена альтернативність такого обчислення, при чому в одному випадку це день об`єктивно достовірної та беззаперечної обізнаності такої особи, в іншому випадку таке обчислення повинно здійснюватися із можливості бути обізнаним про ті чи інші обставини, що можуть впливати на порушення прав, свобод чи інтересів (умовно), тобто встановлена так би мовити можлива обов`язковість бути обізнаним про ті обставини, що впливають або мають безпосередній вплив на відповідне порушення прав.

При чому, суд зауважує, що законодавець пов`язує початок обчислення строку з не з тим, коли особа суб`єктивно з`ясувала для себе або почала усвідомлювати, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона об`єктивно повинна була дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність, що мають вплив на неї, чи мала особа реальну можливість дізнатися про наявність порушення раніше.

Суд також звертає увагу, що дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Дотримання строків звернення до суду з адміністративним позовом є однією з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень щодо строку розгляду адміністративних справ, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При цьому необхідно враховувати, що практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс та інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Суд зазначає, що поновлення строку звернення до суду може здійснюватися з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися, або хибна помилка про не пропуск строку, не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Разом з цим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Враховуючи, що чоловік позивача щорічно отримуючи одноразову грошову допомогу та отримуючи таку виплату до 05 травня відповідного року у меншому розмірі, повинен був бути обізнаним про неналежне виконання своїх обов`язків з боку відповідача, в період з 2020 року, у передбачений законом строк, а саме: до 06 листопада 2020, в той час своєчасно не скористався своїм правом на звернення до суду за судовим захистом, суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк звернення до суду, встановлений ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд зазначає, що законодавець пов`язує початок обчислення строку з не з тим, коли особа суб`єктивно з`ясувала для себе або почала усвідомлювати, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона об`єктивно повинна була дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність, що мають вплив на неї, чи мала особа реальну можливість дізнатися про наявність порушення раніше.

Враховуючи, що чоловік позивача щорічно був отримувачем одноразової грошової допомоги до 05 травня, тому, отримуючи на думку позивача її в меншому розмірі, ніж передбачено законом, мав дізнатися про порушення своїх прав, отримуючи таку виплату за відповідний рік. Позивач, звернувшись до суду 12.05.2021 з даним позовом про визнання протиправними дії УСЗН Ізюмської міської ради щодо нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 - 2021 роки у розмірі меншому, ніж передбачено законодавством та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 - 2021 роки з урахуванням розміру зазначеної соціальної виплати, та здійснити їх виплату з урахуванням фактично виплачених сум, пропустив строк звернення до суду, не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку, що також не спростовано змістом заяви позивача від 26.05.2021.

Жодних інших належних та допустимих доказів чи пояснень щодо причин пропуску шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутись за судовим захистом, ніж тих, що зазначені в заяві від 26.05.2021, позивачем до суду не надано, відповідно судом не встановлено обставин та поважних причин, що свідчать про наявність об`єктивних перешкод для подання позову у встановлений законодавством строк та пропущення строку звернення до суду.

Згідно пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки з позовними вимогами позивач звернувся до суду поза межами встановленого статтею 122 КАС України, зазначені позивачем в заяві від 26.05.2021 підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані неповажними та необґрунтованими, суд вважає за необхідне повернути адміністративний позов позивачеві в частині вимог за період 2020 року.

Керуючись статтями 123, 169, 293, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду - залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Ізюмської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу в частині вимог про визнання протиправними дії та бездіяльність Управління соціального захисту населення Ізюмської міської ради Харківської області щодо відмови у перерахунку недонарахованої, а також нарахуванні та виплаті належної до видачі щорічної допомоги за 2020р. передбаченої частиною 5 статті 13 та статті 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року №3-р/2020, справа №1-247/2018(3393/18), виходячи з кратного розміру мінімальної пенсії за віком з розрахунку семи мінімальних пенсій за віком у розмірі 11984 (1712х7)грн. на користь інваліда війни 3 групи ОСОБА_2 та виходячи з кратного позміру мінімальної пенсії за віком з розрахунку п`яти мінімальних пенсій за віком у розмірі 8650 (17і2х5)грн. за 2020 на користь члена сім`ї померлого інваліда війни ОСОБА_1 та зобов`язати Управління соціального захисту населення Ізюмської міської ради Харківської області вчинити дії та провести на користь ОСОБА_1 , (ІПН НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий Ізюмським МРВ 28.10.1997р., АДРЕСА_1 ), нарахування та виплати належної до видачі щорічної допомоги до 5 травня за 2020р. передбаченої частиною 5 статті 13 та статті 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року №3-р/2020, справа №1-247/2018(3393/18), виходячи з кратного розміру мінімальної пенсії за віком з розрахунку семи мінімальних пенсій за віком у розмірі 11984 (1712х7)грн. недонарахованої і недоплаченої допомоги на користь інваліда війни 3 групи ОСОБА_2 , з урахуванням виплаченої суми, а також нарахувати і виплатити щорічну допомогу до 5 травня виходячи з кратного розміру мінімальної пенсії за віком з розрахунку п`яти мінімальних пенсій за віком у розмірі 8650 (1712х5)грн. за 2020 рік на користь члена сім`ї померлого інваліда війни ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя М.М.Панов