Справа № 120/2566/21-а
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

31 травня 2021 р. Справа № 120/2566/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шаповалової Т.М., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області про визнання протиправними рішення та дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2021 до Вінницького окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області (далі відповідач), у якому просила:

- визнати протиправними рішення та дії Головного управління Державної Казначейської служби України у Вінницькій області щодо повернення ОСОБА_1 виконавчого листа, виданого на виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2020 у цивільній справі № 127/17085/20 цим же судом 07.12.2020, у якому зазначено, що це рішення суду набрало законної сили 01.12.2020.

- зобов`язати Головне управління Державної Казначейської служби України у Вінницькій області негайно надіслати до Державної Казначейської служби України виконавчий лист, виданий на виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2020 у цивільній справі № 127/17085/20 цим же судом 07.12.2020, у якому зазначено, що це рішення суду набрало законної сили 01.12.2020;

- зобов`язати Головне управління Державної Казначейської служби України у Вінницькій області на підставі ст. 382 КАС України подати у місячний строк, з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі, звіт про виконання цього судового рішення.

Позовні вимоги мотивовані протиправними діями Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області щодо повернення ОСОБА_1 виконавчого листа, виданого на виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2020 у цивільній справі № 127/17085/20 цим же судом 07.12.2020, у якому зазначено, що це рішення суду набрало законної сили 01.12.2020, а тому позивачка звернулася до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Ухвалою суду від 31.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку статті 262 КАС України, а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

22.04.2021 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому вказано, що 07.12.2020 Вінницьким міським судом Вінницької області ОСОБА_1 видано виконавчий лист у справі №127/17085/20.

21.12.2020 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Державної казначейської служби у Вінницькій області (далі - Головне управління) із заявою від 18.12.2020 про направлення до виконання вищевказаного виконавчого листа.

За результатами опрацювання поданих ОСОБА_1 документів, Головне управління, керуючись приписами Порядку, листом від 24.12.2020 за №04.2-17/7865 направило їх для подальшого виконання до Державної казначейської служби України.

Представником Головного управління та Державної казначейської служби України 11.12.2020 подано апеляційну скаргу на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2020 по справі №127/17085/20.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 24.12.2020 по справі №127/17085/20 поновлено Державній казначейській службі України та Головному управлінню строк на апеляційне оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2020 та відкрито апеляційне провадження у справі.

Головне управління листом від 20.01.2021 за №04.2-17-08/411 повідомило Державну казначейську службу України про відкриття апеляційного провадження по справі №127/17085/20.

В подальшому Головному управлінню стало відомо, що Державна казначейська служба України листом від 19.02.2021 за №5-06-06/3889 повернула до суду виконавчий лист Вінницького міського суду Вінницької області від 07.12.2020 по справі №127/17085/20 на підставі підпункту 1 пункту 91 Порядку № 845, оскільки рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2020 у справі №127/17085/20, на виконання якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили.

Вінницьким апеляційним судом 18.02.2021 року прийнято постанову по справі №127/17085/20, якою апеляційну скаргу Державної казначейської служби України та Головного управління залишено без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2020 залишено без змін.

Відповідач вказує, що враховуючи такі обставини рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2020 по справі №127/17085/20 набрало законної сили 18.02.2021 - дата коли Вінницьким апеляційним судом прийнято постанову по справі №127/17085/20.

Проте, 12.03.2021 на адресу Головного управління надійшла заява ОСОБА_1 від 27.02.2021 про направлення до виконання виконавчого листа Вінницького міського суду Вінницької області від 07.12.2020 по справі №127/17085/20.

Відповідно до підп. 1 п. 9 Порядку, орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження».

Головне управління, за результатами розгляду надісланих ОСОБА_1 документів згідно її заяви від 27.02.2021, листом від 16.03.2021 за №04-30/1873 повернуло вищезгаданий виконавчий лист заявниці на підставі підпункту 1 пункту 9 Порядку, оскільки ОСОБА_1 у виконавчому листі вказано невірну дату набрання законної сили рішення суду.

Також відповідач наголосив на тому, що Головне управління звернулось до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою від 07.04.2021 за №04-30-10/2540 про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий Вінницьким міським судом Вінницької області 07.12.2020 по справі №127/17085/20 за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України та Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області про відшкодування моральної шкоди.

Вінницький міський суд Вінницької області призначив до розгляду вищевказану заяву Головного управління на 28.04.2021.

За вказаних обставин, відповідач просить відмовити в повному обсязі у задоволенні позову ОСОБА_1 .

29.04.2021 ОСОБА_1 подала відповідь на відзив, у якій просить відхилити відзив відповідача та позовні вимоги задовольнити.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши інші докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2020 по справі № 127/17085/20 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України моральну шкоду у розмірі 3000,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2142, 86 грн. В іншій частині позову відмовлено.

На підставі вказаного рішення суду, 07.12.2020 видано виконавчий лист, у якому вказано, що рішення суду набрало законної сили 01.12.2020.

18.12.2020 позивач подала до Головного управління Державної Казначейської служби України у Вінницькій області (далі - ГУ ДКСУ у Вінницькій області) заяву, у якій просила здійснити на її користь безспірне списання коштів державного бюджету на виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2020 у цивільній справі № 127/17085/20, яким постановлено: стягнути за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України 3 000,00 гривень відшкодування моральної шкоди та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2142, 86 грн.

До заяви було долучено виданий 07.12.2020 цим же судом на підставі цього рішення виконавчий лист, у якому було зазначено, що це рішення суду набрало законної сили 01.12.2020.

02.03.2021 позивач отримала від ДКСУ копію листа № 5-06-06/3889 від 19.02.2021, яким за результатами опрацювання пакету документів щодо виконання виконавчого листа, виданого 07.12.2020 Вінницьким міським судом Вінницької області у справі № 127/17085/20 її повідомлено, що вказаний виконавчий лист у зв`язку із відкриттям Вінницьким апеляційним судом ухвалою від 24.12.2020 у справі № 127/17085/20 апеляційного провадження за скаргою на рішення, на підставі якого виданий цей виконавчий лист, повертається відповідно до підпункту 1 пункту 9-1 Порядку № 845 до суду, оскільки рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2020 у справ № 127/17085/20, на виконання якого видано виконавчий документ, не набрало законної

27.02.2021 позивач повторно подала заяву до ГУ ДКСУ у Вінницькій області, у якій вона повторно просила здійснити на її користь безспірне списання коштів державного бюджету на виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2020 у цивільній справі № 127/17085/20 та про результати розгляду повідомити її у встановлений законодавством строк. До заяви додано виконавчий лист від 07.12.2020.

За наслідками розгляду цієї заяви, листом ГУ ДКСУ у Вінницькій області листа № 04- 30/1873 від 16.03.2021 повідомлено позивача про те, що із тексту поданого виконавчого листа, останній містить відомості про дату набрання рішенням законної сили, а саме Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2020 по справі №127/17085/20, 01 грудня 2020 року.

Разом з тим, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2020 по справі №127/17085/20 було оскаржено в апеляційному порядку.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 18.02.2021, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2020 по справі №127/17085/20 залишено без змін.

А відтак, на думку відповідача, в силу приписів чинного законодавства рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2020 по справі №127/17085/20 набрало законної сили 18.02.2021, а не 01.12.2020, як зазначено у поданому виконавчому листі.

Крім того, відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2020 по справі №127/17085/20 набрало законної сили 18.02.2021.

Таким чином, на думку відповідача, вказаний виконавчий лист оформлений з порушенням установлених вимог, тому на підставі вимог пункту 9 Порядку №845 ГУ ДКСУ у Вінницькій області повернуло без виконання виконавчий лист виданий Вінницьким міським судом Вінницької області 07.12.2020.

Позивач вважає, що такими рішенням та діями ГУ ДКСУ у Вінницькій області щодо повернення їй виконавчого листа, виданого на виконання рішення у справі № 127/17085/20 порушені її права, свободи та законні інтереси, а тому звернулася до суду за захистом своїх прав.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Статтею 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є обов`язковість рішень суду.

Згідно частини 2 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-УІІІ (із змінами), рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідний механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення закріплений у Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 р. №845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 р. №45) (далі-Порядок).

Пунктом 2 Порядку визначено, що виконавчі документи - це оформлені в установленому порядку виконавчі листи судів та накази господарських судів, видані на виконання рішень про стягнення коштів, а також інші документи, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з п.3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Пунктом 6 Порядку передбачено, що у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб:

заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка (у разі наявності - довідку банку), назви банку, його МФО та коду ЄДРПОУ, номера рахунка (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові (повне найменування - для юридичної особи) власника рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для пересилання коштів через підприємства поштового зв`язку, що здійснюється за рахунок стягувана (прізвище, ім`я, по батькові адресата, його поштова адреса (найменування вулиці, номер будинку, квартири, найменування населеного пункту, поштовий індекс), реквізити банківського рахунка поштового відділення);

оригінал виконавчого документа;

судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності);

оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (у судових рішеннях про стягнення коштів з відповідного бюджету).

До заяви можуть додаватися інші документи, які містять відомості, що сприятимуть виконанню рішення про стягнення коштів (довідки та листи органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, або органів місцевого самоврядування, рішення органів досудового розслідування та прокуратури тощо).

Підпунктом 1 пункту 9 Порядку передбачено, що Орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим Законом України Про виконавче провадження.

Статтею 4 Закону України Про виконавче провадження визначені вимоги до виконавчого документа.

Зокрема, у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Відповідно до п.28 Порядку орган Казначейства протягом трьох робочих днів після надходження виконавчого документа на підставі документів, поданих стягувачем, визначає коди програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету (коди тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів) та економічної класифікації видатків бюджету і рахунки боржника, з яких проводиться безспірне списання коштів.

Згідно із п. 35 Порядку, Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації):

1) шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду;

2) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень;

3) шкоди, заподіяної органом державної влади у сфері нормотворчої діяльності;

4) різниці між сумою коштів, що надійшли до державного бюджету від реалізації конфіскованого або зверненого судом у дохід держави майна, іншого майна, у тому числі валютних цінностей, що переходять у власність держави, та сумою, встановленою у судовому рішенні;

5) шкоди, заподіяної фізичній особі внаслідок кримінального правопорушення.

У разі здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку стягувані подають документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, до органу Казначейства за місцезнаходженням органу державної влади, внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності якого заподіяно шкоду.

Орган Казначейства повідомляє зазначеному органу протягом п`яти робочих днів після надходження документів про їх надходження (п. 36 Порядку).

Пунктом 37 Порядку передбачено, що орган прокуратури та орган державної влади, зазначені у пункті 36 цього Порядку, подають протягом 15 робочих днів органові Казначейства документи (відомості), що можуть бути підставою для зупинення безспірного списання коштів державного бюджету і їх перерахування на рахунок стягувана.

Після закінчення такого строку орган Казначейства надсилає протягом п`яти робочих днів до Казначейства зазначені документи (відомості).

Для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок.

Безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету (п. 38 Порядку).

Тобто, обов`язок щодо виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області суду від 29.10.2020 по справі №127/17085/20, яке набрало законної сили, та відповідного виконавчого листа, покладено на Державну казначейську службу України, як на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Аналізуючи вищенаведені норми права, що регулюють спірні правовідносини, у зіставленні з встановленими обставинами, суд звертає увагу, що до відповідач при вчиненні дій про повернення позивачу вказаного виконавчого документу діяв всупереч приписам вказаних вище норм права, адже наданий йому на виконання позивачем виконавчий лист містить дату набрання рішенням законної сили.

Тобто суд приходить до висновку, що відповідач мав право повернути виконавчий лист з підстави, що дата набрання рішенням законної сили взагалі не вказана.

Крім того, суд звертає увагу, що до повноважень відповідача не належить з`ясовувати дату набрання законної сили рішення.

Разом з тим, суд звертає увагу, що у даному випадку мали місце дії відповідача щодо повернення виконавчого документу, а не рішення суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України.

А тому позовні вимоги слід задовольнити частково шляхом визнання протиправними дій Головного управління Державної Казначейської служби України у Вінницькій області щодо повернення ОСОБА_1 виконавчого листа, виданого на виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2020 у цивільній справі № 127/17085/20 цим же судом 07.12.2020, у якому зазначено, що це рішення суду набрало законної сили 01.12.2020.

Що стосується позовної вимоги про зобов`язання відповідача надіслати до Державної Казначейської служби України виконавчий лист, виданий на виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2020 у цивільній справі № 127/17085/20 цим же судом 07.12.2020, у якому зазначено, що це рішення суду набрало законної сили 01.12.2020, то суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення. За правилами п.4 ч.2 ст. 245 КАС України, яка передбачає повноваження суду при вирішенні справи, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, а тому така позовна вимога підлягає задоволенню шляхом зобов`язання Головного управління Державної Казначейської служби України у Вінницькій області надіслати до Державної Казначейської служби України виконавчий лист, виданий на виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2020 у цивільній справі № 127/17085/20 цим же судом 07.12.2020, у якому зазначено, що це рішення суду набрало законної сили 01.12.2020 відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 р. №845.

Щодо доводів відповідача про звернення до Вінницького міського суду із заявою про

визнання таким, що підлягає виконанню виконавчого листа від 07.12.2020, то суд звертає увагу, що згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень станом на день винесення даного рішення ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.04.2021 у задоволенні заяви Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі №127/17085/20 відмовлено.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19.05.2021 апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області на ухвалу Вінницького міського суду від 28.04.2021 залишено без руху.

А тому відсутні підстави вважати, що такий виконавчий лист станом на день винесення рішення у даній справі визнаний таким, що не підлягає виконанню.

З приводу вимоги позивача зобов`язати відповідача відповідно до ст. 382 КАС України подати у місячний строк з дня набрання законної сили судового рішення у справі звіт про виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом суду, який ухвалив судове рішення, а не його обов`язком, а також приписи ст. 14 КАС України щодо обов`язковості судових рішень та відсутності підстав вважати, що судове рішення не буде виконано відповідачем, суд не вбачає підстав для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Вирішуючи питання про відшкодуванню витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 2 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3 статті 134 КАС України).

Приписами частини 4-6 статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи, який поніс витрати на професійну правничу допомогу, вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Судом встановлено, що в підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги № 73/20-а від 14.07.2020, квитанцію від 22.04.2021 про сплату позивачем 4000 грн.

14.07.2020 між позивачем та адвокатом ОСОБА_2 укладено договір про надання правової допомоги № 73/20-а, предметом якого є забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів клієнта у будь-якому статусі: позивача, відповідача, третьої особи, свідка, підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, потерпілого, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Надання клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу його діяльності в будь-якому статусі. Складання заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

За змістом вказаного договору гонорар це винагорода адвоката за здійснення захисту, представництва інтересів клієнта та надання йому інших видів правової допомоги, який складається з суми вартості послуг, які узгоджені сторонами, а саме: складання заяв по суті справи (позов, відзив, відповідь на відзив, заперечення на відповідь, пояснення) 2000-4000 грн.

Як вбачається із квитанції від 22.04.2021 позивачем сплачена сума гонорару адвокату в розмірі 4000 грн.

Отже, витрати позивача на професійну правничу допомогу дійсно мали місце та підтверджуються належними і допустимим доказами.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги обставини цієї справи, враховуючи значення справи для позивача, обсяг наданих адвокатом послуг, їх складність та час, необхідний для їх надання, суд приходить до переконання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 4000 грн., що відповідає вимогам розумності та співмірності.

Питання про розподіл судового збору у відповідності до ст. 139 КАС України не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Державної Казначейської служби України у Вінницькій області щодо повернення ОСОБА_1 виконавчого листа, виданого на виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2020 у цивільній справі № 127/17085/20 цим же судом 07.12.2020, у якому зазначено, що це рішення суду набрало законної сили 01.12.2020.

Зобов`язати Головне управління Державної Казначейської служби України у Вінницькій області надіслати до Державної Казначейської служби України виконавчий лист, виданий на виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2020 у цивільній справі № 127/17085/20 цим же судом 07.12.2020, у якому зазначено, що це рішення суду набрало законної сили 01.12.2020 відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 р. №845.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Державної Казначейської служби України у Вінницькій на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи в розмірі 4 000 грн. (чотири тисячі гривень).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 )

Відповідач: Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Пирогова, 29, м. Вінниця, 21000)

Повне судове рішення складено та підписано суддею: 31.05.2021 року.

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна