Справа № 260/1465/21
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

31 травня 2021 року м. Ужгород№ 260/1465/21
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дору Ю.Ю., розглянувши в письмовому провадження в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4,м. Ужгород, Закарпатська область,88008) про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області згідно якого просив суд: 1.Визнати протиправним рішення Відділу перерахунку пенсій №1 управління пенсійного забезпечення головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 324/15-16 від 14.12.2020 щодо відмови ОСОБА_2 в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку.2. Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до страхового стажу період догляду за потерпілою внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС дитиною з 01.01.2004 по 24.09.2008 р.3.Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, призначити та виплатити з липня 2019 року ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку за ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи".

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що керуючись рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2020 року у справі № 260/308/20 позивач звернувся з заявою про призначення йому пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, відповідно до Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Листом відділу перерахунків пенсій №1 управління пенсійного забезпечення Головного Управління Пенсійного фонду України Закарпатської області №324/15-16 від 14.12.2020 року позивачу повідомлено, що він права на пенсію із зниженням пенсійного віку немає. Не погоджуючись з даним рішенням, позивач звернувся до суду, вказавши, що Відповідно до пункту 13 частини першої статті 30 в редакції Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 230/96-ВР від 06.06.96. «Потерпілим дітям, зазначеним у пунктах 1-6 статті 27 цього Закону, та їх батькам надаються гарантовані державою компенсації та пільги: "зарахування до стажу роботи одному з батьків часу догляду за потерпілою дитиною до досягнення нею віку 12 років»», тому вважає, що Головне Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області неправомірно не врахувало дану обставину для встановлення права на пенсію із зниженням пенсійного віку.

17 травня 2021 року до Закарпатського окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого проти задоволення позову заперечив.

Зокрема зазначив, що на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 04.08.2020 року по справі №260/308/20 Головним управлінням було розглянуто питання можливості призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку та можливість зарахування до страхового стажу періоду догляду за потерпілою внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС дитиною з 01.01.2004 по 24.09.2008 р. згідно Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Однак, після її розгляду, Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області, було вирішено, що зарахувати до страхового стажу періоду догляду за потерпілою внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС дитиною з 01.01.2004 по 24.09.2008 р неможливо і права на зменшення пенсійного віку , встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач не має, оскільки зарахування часу догляду за потерпілою дитиною від Чорнобильської катастрофи до досягнення нею 12 років до страхового стажу матері або батька є сплата за страхових внесків в указаний період або отримання виплат по догляду за дитиною, проте в індивідуальних даних про застраховану відомості відсутні, внески до Пенсійного фонду не надходили. В розрахунок страхового стажу позивача включено, догляд за дитиною до 2003 року.

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали справи, розглянувши доводи сторін, наведені ними в письмових заявах, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2020 року у справі № 260/308/20 (за позовом ОСОБА_1 ) вирішено: Визнати протиправними рішення Відділу з питань призначення та перерахунку пенсій №7 (м. Мукачево) Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №6 від 07.08.2019 р. щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку згідно ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи". Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в особі Відділу з питань призначення та перерахунку пенсій №7 (м. Мукачево) розглянути питання можливості зарахування до страхового стажу ОСОБА_2 періоду догляду за потерпілою внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС дитиною з 01.01.2004 по 24.09.2008 p., прийняти з цього питання вмотивоване рішення, за наслідками чого розглянути питання можливості призначення пенсії з урахуванням правової оцінки суду щодо наявності у ОСОБА_1 права на зменшення пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на 8 років. (а.с.10-14)

За зверненням позивача з заявою про призначення йому пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, відповідно до Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Головне Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області листом №324/15-16 від 14.12.2020 року позивачу повідомило, що він права на пенсію із зниженням пенсійного віку немає. (а.с.7)

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, вважаючи його таким, що порушує передбачене законодавством право на пенсію, ОСОБА_1 звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 частини першої Європейської соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Ст. 46 Конституції України також передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Питання виникнення та реалізації права громадян на пенсійне забезпечення врегульоване положеннями Законів України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 р. (далі - Закон №1788) та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058).

Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991 р. (далі - Закон №796-XII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 14 Закону №796-XII передбачено, що до 2 категорії віднесено учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: - з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; - з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів; - у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи; - евакуйовані у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутріутробного розвитку, після досягнення ними повноліття); - особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення.

Ст. 55 Закону №796-XII визначено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів - 10 років; які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів - 8 років. Тобто, нормами Закону №796-XII передбачено право учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на отримання пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно посвідчення від 27.04.1993 року є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році. (а.с.3)

Призначення та виплата пенсій такій категорій провадиться відповідно до Закону статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991 р.

Частиною 1 статті 45 Закону №1058, визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш ранньою строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років..

У п.13 ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», визначено що потерпілим дітям, визначених у п. 1-6 статті 27 цього Закону, та їх батькам надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги, зокрема, зарахування до стажу роботи одному з батьків часу догляду за потерпілою дитиною до досягнення нею віку 12 років.

Постановою Кабінету міністрів України від 12.08.1993 р. № 637 затверджено порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі- порядок 637). Документами, які підтверджують те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала і те, що до досягнення дитиною 12-річного віку один з батьків не працював є виписка з трудової книжки; відомості про відсутність в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - підприємців інформації про державну реєстрацію фізичної особи- підприємця, отримані в порядку взаємного обміну інформацією; інформація із системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України. Так, судом встановлено, що 24 вересня 2002 року в трудовій книжці ОСОБА_1 зроблено запис про надання на підставі наказу №8-к від 24.09.2002 р. відпустки по догляду за потерпілою дитиною до досягнення нею 12-річного віку згідно п. 13 ст. 30 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (арк. 4). Вказана обставина підтверджується також довідкою ТОВ «Торгавтотранс» №16 від 21.12.2020 р. (арк. 8).

Суд зауважує, що спеціальним законом, яким визначено порядок та умови зарахування певного періоду до страхового стажу, є саме Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» який набрав чинності з 01.01.2004 року. А тому, системний аналіз наведених норм у своєму взаємозв`язку дає підстави для висновку, що, обов`язковою умовою -рахування певного періоду до страхового стажу є проміжок часу, протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені -внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. При цьому, норми п. 13 ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», гарантуючи право на зарахування до стажу роботи одному з батьків часу догляду за потерпілою дитиною до досягнення нею віку 12 років, можуть бути реалізовані виключно у випадку відповідності такого періоду вимогам, які визначені спеціальним Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до страхового стажу.

Тобто, умовою зарахування часу догляду за потерпілою дитиною від Чорнобильської катастрофи до досягнення нею 12 років до страхового стажу матері або батька є сплата за страхових внесків в указаний період або отримання виплат по догляду за дитиною. Відповідний висновок випливає, зокрема, й зі змісту положень Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 року № 21-1, де визначено перелік застрахованих осіб (п. 2.2).

Отже, період догляду за постраждалою дитиною може бути зараховано в страховий стаж одному з батьків, який не працював і доглядав таку дитину до 12-річного віку, якщо такий догляд здійснили до 01.01.2004 року.

01 січня 2004 року прийнято Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яким передбачено лише єдиний варіант зарахування певних періодів до страхового стажу, що дає право на пенсію - сплата страхового внеску в сумі, не меншій за мінімальний страховий внесок. При цьому, період з 01.01.2004 року також може бути зарахований до страхового стажу в разі добровільної участі особи, котра доглядає за дитиною, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та сплати страхових внесків.

З вищенаведеного випливає, що підстав для зарахування в страховий стаж часу догляду за дитиною після 01.01.2004 року позивачу немає, оскільки в індивідуальних даних про застраховану відомості відсутні, внески до Пенсійного фонду не надходили, а відтак, відсутні підстави призначення ОСОБА_1 пенсії зі зменшенням пенсійного віку. В розрахунок страхового стажу позивача включено, догляд за дитиною до 2003 року.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з положеннями ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, - міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

З огляду на зазначене суд вважає, що відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області діяло у відповідності до вимог чинного законодавства, тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору, судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4,м. Ужгород, Закарпатська область,88008) про визнання рішення № 324/15-16 від 14.12.2020 щодо відмови в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку протиправними та зобов`язання зарахування до страхового стажу періоду догляду за потерпілою внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС дитиною з 01.01.2004 по 24.09.2008 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяЮ.Ю.Дору