Справа № 160/16758/20
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2021-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Гортех 1 КР» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ТОВ «Гортех 1 КР» не погоджується з прийнятим ГУ ДПС у Дніпропетровській області податковим повідомленням-рішенням, вважає його необґрунтованим, протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки воно винесене податковим органом на підставі протиправних та необґрунтованих висновків, викладених у акті перевірки. Позивач зазначає, що формував свої витрати та податковий кредит на підставі первинних документів та податкових накладних, які відповідають вимогам діючого законодавства, перевіряючими під час проведення перевірки, не надано належної оцінки наявним первинним документам. Позивач вважає висновки зазначеного акта перевірки безпідставними та таким, що не відповідають дійсним обставинам, оскільки підприємством правомірно сформовано податковий кредит за результатами господарських операцій з контрагентом ТОВ «Компанія про моторс» по взаємовідносинам із яким податковим органом здійснено донарахування. Господарські операції із контрагентом позивача, підтверджені належними первинними документами, які доводять формування показників податкової звітності та відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку підприємства. Позивач вважає, що висновки Акта перевірки про нереальність господарських операцій з вказаним контрагентом ґрунтуються виключно на припущеннях податкового органу, тому прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що ТОВ «Гортех 1 КР» завищено податковий кредит у липні 2020 року за рахунок безпідставного внесення до складу податкового кредиту суми ПДВ 328822,82 гривень по господарських операціях з ТОВ «Компанія про моторс». Господарські взаємовідносини ТОВ «Гортех 1 КР» із контрагентом не направлені на реальне настання правових наслідків, надані під час перевірки первинні бухгалтерські документи не є достовірними доказами факту поставки товарів (надання послуг) позивачу, адже сам факт наявності у позивача податкової/видаткової накладної не є безумовним доказом реальності господарських операцій. Позивачем не доведено, що господарські операції між позивачем та вказаним контрагентом мали, реальний зміст, а первинні документи надані до перевірки свідчать про їх формальне складання без наявності мети повно та всебічно фіксувати здійснювану господарську операцію.
Представником позивача подано відповідь на відзив, в якому позивач просив відхилити доводи відповідача, зазначені у відзиві та задовольнити позовну заяву в повному обсязі.
Ухвалою суду від 19.01.2021 року відкрито провадження у справі та відповідно до частини 2 статті 257 КАС України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
За правилами частини 6 статті 120 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Першим днем для прийняття рішення по даній справі є 19.03.2021 - припадає на перебування судді у відпустці, у зв`язку з чим, дане рішення прийнято першим робочим днем - 30.03.2021р.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
У висновках вказаного Акта зазначено, що перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні у Декларації від`ємного значення з ПДВ, яке визначено з урахуванням від`ємного значення з ПДВ, задекларованого у попередніх періодах встановлено порушення платником податків: п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, Податкового кодексу України від 02.12.10р. '№2755-VI (зі змінами та доповненнями), п.п.1 п 4 розділ V, п.п.1, п.п 2, п.п.5 п.5 розділ V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 (в редакції наказу Міністерства фінансів Українці від 23.01.2015 № 13), що призвело до завищення від`ємного значення податку на додану вартість, що включається до складу наступного податкового періоду за липень 2020 року - 328 823 грн.
ТОВ «ГОРТЕХ 1 КР» не погодилось з висновками, викладеними в Акті перевірки та направило відповідні заперечення до Акту перевірки (вих. №05.01/ 11.20 від 05.11.2020).
Судом встановлено, що між АТ «ПівдГЗК» (Замовник) та ТОВ «Гортех 1 КР» (Підрядник) укладено Договір підряду №2020/Д/ОГМ/572 від 02.06.2020р., предметом якого є: Підрядник зобов`язується, за дорученням Замовника, виконати капітальний ремонт екскаватора ЕКГ-5А хоз.№55, инв.№4215802, який належить Замовнику, а Замовник зобов`язується надати об`єкт робіт (рем.фонд) Підряднику, прийняти виконані роботи по Акту виконаних робіт та сплатити вартість виконаних робіт.
Згідно п.3.1 Договору №2020/Д/ОГМ/572 від 02.06.2020р. Підрядник зобов`язується виконувати роботи власними силами, без залучення субпідрядних організацій. Залучення субпідрядних організацій здійснюється виключно за письмовим погодженням Замовника».
Також, 02.07.2020р. ТОВ «Гортех 1 КР» (Замовник) було укладено Договір про виконання робіт №02/07-2020 з ТОВ «Компанія про моторс» (Виконавець) предметом якого є: Виконавець зобов`язується за завданням Замовника виконати роботи згідно з Специфікаціями, які є невід`ємною частиною даного договору, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити на умовах і в порядку, визначеному цим договором виконані роботи..
Роботи по ремонту та відновленню ЕКГ-5А виконувались ТОВ «Компанія про моторс» протягом липня-серпня 2020 року та після завершення виконання робіт Виконавець передав обладнання з ремонту Замовнику на підставі відповідних Актів приймання-передачі обладнання з ремонту №17/07/2020 від 17.07.2020, №22/07/2020 від 17.07.2020, №05/08/2020 від 05.08.2020, №06/08/2020 від 06.08.2020, №10/08/2020 від 10.08.2020.
У липні 2020 року ТОВ «Гортех 1 КР» перерахувало грошові кошти ТОВ «Компанія про моторс» згідно Договору № 02/07-2020 від 02.07.2020р. на загальну суму 1 972 937,01 грн., про що свідчать банківські виписки по розрахунковому рахунку АТ «Укрексімбанк» за 29.07.2020, 30.07.2020 та 31.07.2020, а також банківська виписка по розрахунковому рахунку АТ «Укрсиббанк» за 30.07.2020.
В подальшому АТ «ПівдГЗК» здійснив оплату за виконані ремонті роботи за умовами Договору підряду №2020/Д/ОГМ/572 від 02.06.2020р. по ремонту екскаватора ЕКГ-5А госп. №55 інв. №4215802 у розмірі 8 083 902,66 грн.
Згідно з статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до п.п.16.1.5 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.
П.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, встановлено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь - яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення за агентськими договорами.
Згідно п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
За приписами п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Пунктом 73.3 статті 73 ПКУ визначено, що органи державної податкової служби мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Такий запит підписується керівником (заступником керівника) органу державної податкової служби і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.
Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:
- за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби;
- для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок;
- виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;
- щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної;
- у разі проведення зустрічної звірки;
- в інших випадках, визначених цим Кодексом.
Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).
Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Відповідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Згідно пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 ПК України підставою для проведення документальної позапланової перевірки є подання платником декларації, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
Пунктом 78.4 статті 78 Податкового кодексу України передбачено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова/позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу (пункт 77.6 статті 77, пункт 78.5 статті 78 ПК України).
Стаття 81 ПК України визначає умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.
Згідно п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Пунктом 198.1 ст.198 ПК України встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Згідно із п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1. ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку:
- з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;
- з придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно з п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Відповідно до пункту 201.1 ст.201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з пунктом 201.8 ст.201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183цього Кодексу.
Пунктом 201.10 ст.201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
Згідно з частиною 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до ст. 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарської операції є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складений документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської та іншої звітності, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи) встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 (далі по тексту - Наказ № 88).
Відповідно до пункту 1.2 Наказу № 88, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.
Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п.2.1 Наказу № 88).
Згідно з пунктом 2.4 Наказу № 88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Частина 2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Водночас, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. (ст. 90 КАС України).
Надаючи оцінку правомірності прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд зазначає наступне.
Перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні у Декларації від`ємного значення з ПДВ, яке визначено з урахуванням від`ємного значення з ПДВ, задекларованого у попередніх періодах встановлено порушення платником податків: п. 198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, Податкового кодексу України, п.п.1 п 4 розділ V, п.п.1, п.п 2, п.п.5 п.5 розділ V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, що призвело до завищення від`ємного значення податку на додану вартість, що включається до складу наступного податкового періоду за липень 2020 року - 328 823 грн.
Висновки Акту перевірки вмотивовані тим, що ТОВ «Гортех 1 КР» завищено податковий кредит у липні 2020 року за рахунок безпідставного внесення до складу податкового кредиту суми ПДВ 328822,82грн. по господарських операціях з ТОВ «Компанія про моторс».
Що стосується господарських операцій між ТОВ «Гортех 1 КР» та ТОВ «Компанія про моторс» суд зазначає наступне.
В акті перевірки зазначено, що згідно баз даних ДПС та первинних документів, наданих до перевірки, у липні 2020 року ТОВ «ГОРТЕХ 1 КР» виконано:
- капітальний ремонт екскаватора ЕКГ-5А госп.№ 55, інв.№ 4215802 (механічна частина), у тому числі: Капітальний ремонт робочого устаткування екскаватора (Договір підряду від 02.06.2020 №2020/Д/ОГМ/572);
- капітальний ремонт екскаватора ЕКГ-5А госп.№ 39, інв.№ 4212931 (механічна частина), у тому числі: Розборка екскаватора (Договір підряду від 12.06.2020 №2020/Д/ОГМ/596).
Вищезазначені роботи виконані на замовлення АТ «ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ».
Аналізуючи зміст Договору підряду від 02.06.2020 №2020/Д/ОГМ/572, копія якого наявна в матеріалах справи, суд погоджується із твердженням податкового органу, що ТОВ «Гортех 1 КР» в порушення п.3.1 вказаного Договору на виконання робіт на замовлення АТ «ПівдГЗК»: «Підрядник виконує роботи власними силами, без залучення субпідрядних організацій. Залучення субпідрядних організацій здійснюється виключно за письмовим погодженням Замовника» залучено субпідрядну організацію, а саме: ТОВ «Компанія про моторс».
Як на час проведення перевірки, так і станом на момент розгляду справи в суді письмове погодження Замовника на залучення субпідрядної організації, а саме: ТОВ «Компанія про моторс» позивачем не надано. Отже, АТ «ПівдГЗК» не надано письмової згоди ТОВ «Гортех 1 КР» на залучення ТОВ «Компанія про моторс».
Більш того, про відсутність зазначеного погодження Замовника зазначає сам позивач у позовній заяві та відповіді на відзив, посилаючись на наявність поважних обставин, а саме: залучення ТОВ «Компанія про моторс» до виконання робіт відбувалося в екстреному порядку з метою забезпечення своєчасного виконання зазначених робіт згідно графіку, а отже погодження на залучення субпідрядної організації, а саме ТОВ «Компанія про моторс» до виконання ремонтних робіт було отримано в оперативному порядку безпосередньо від керівництва АТ «ПівдГЗК» та в подальшому будь-яких зауважень або претензій від АТ «ПівдГЗК» щодо факту виконання та якості виконання частини робіт по ремонту екскаватора ЕКГ-5А не надходило.
Так, у відповіді на відзив позивач зазначає: «в зв`язку з тим, що частина робітників ТОВ «ГОРТЕХ 1 КР» в липні 2020р. була задіяна на інших роботах, а саме на виконанні демонтажних робіт екскаватора кар`єрного гусеничного ЕКГ-4,6, зав.№1 згідно умов Договору № 1076 від 22.05.2020 з ПАТ «Полтавський ГЗК», потенційно могли бути порушені строки виконання робіт по ремонту екскаватора ЕКГ-5А госп. №55 інв. №4215802 для АТ «ПівдГЗК» визначені у графіку виконання робіт по Договору підряду №2020/Д/ОГМ/572 від 02.0б.2020р, та відповідно враховуючи таку ситуацію ТОВ «ГОРТЕХ 1 КР» було прийнято рішення про залучення субпідрядників (зокрема ТОВ «КОМПАНІЯ ПРО МОТОРС»)».
Проте, суд не приймає вказані доводи позивача, оскільки п.3.1 Договору від 02.06.2020 №2020/Д/ОГМ/572 не містить будь-яких виключень, а саме: «Залучення субпідрядних організацій здійснюється виключно за письмовим погодженням Замовника». Вказаним пунктом Договору навіть визначена відповідальність Підрядника із застосуванням штрафу за залучення субпідрядника без письмової згоди Замовника.
Разом з тим, екскаватор ЕКГ-5 - це електрична кар`єрна повно поворотна механічна лопата на гусеничному ходу, призначена для виймання та навантаження висаджених гірських порід, то для виконання його ремонту підприємству необхідно мати відповідні дозволи та декларації, що регламентовано Постановою КМУ від 26.10.2011 №1107 «Про затвердження Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки» зі змінами та доповненнями. Відповідно до вказаної Постанови, ремонт машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки до яких належить екскаватор ЕКГ-5, виконуються на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці.
Для отримання дозволу на виконання небезпечних робіт суб`єкт господарювання повинен відповідати певним вимогам і підтвердити свої можливості щодо виконання небезпечних робіт, а саме: пройти «експертизу щодо спроможності забезпечити додержання вимог законодавства з питань охорони праці». Експертизою стану охорони праці, в першу чергу, встановлюється наявність та достатність у суб`єкта господарювання кваліфікованого персоналу для виконання заявлених робіт підвищеної небезпеки.
Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основний вид господарської діяльності ТОВ «Компанія про моторс»: 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів (основний).
ТОВ «ГОРТЕХ 1 КР» надано копію листа від 29.10.2020 №29/10-001, згідно якого ТОВ «КОМПАНІЯ ПРО МОТОРС» орендує офісне приміщення у ТОВ «Бізнес Спейс», однак податкові накладні на оренду нерухомого майна виписані та зареєстровані у ЄРПН з січня по червень 2020 року.
Згідно копії листа від 29.10.2020 №29/10-001, ТОВ «КОМПАНІЯ ПРО МОТОРС» зазначає, що: «...на підприємстві офіційно працювало 7 співробітників: 1 директор, 1 бухгалтер, 1 менеджер з закупівлі та продажу, 3 механіка, 1 слюсарь-електрик, а також з залученням сторонніх підрядних постачальників послуг, які не в змозі були виконати власними силами...». Однак, згідно інформаційних баз даних ДПС України, на адресу ТОВ «КОМПАНІЯ ПРО МОТОРС» виписано та зареєстровано податкові накладні на послуги, а саме: Організація перевезення відправлень та перевезення вантажу. А отже, до ремонтів обладнання ТОВ «КОМПАНІЯ ПРО МОТОРС» субпідрядні організації не залучалися, а у штаті ТОВ «КОМПАНІЯ ПРО МОТОРС» лише 4 робітничі професії, що дає підстави для сумніву у реальності господарської операції та доцільності залучення саме ТОВ «КОМПАНІЯ ПРО МОТОРС», зважаючи на те, що роботи проводяться у м. Кривий Ріг, а залучення контрагента відбувається з м. Києва та з недостатньою кількістю робочої сили та кваліфікованих працівників.
Крім того, у липні 2020 року ТОВ «Компанія про моторс» здійснено поставку товару та надано послуги з виконання робіт, тобто задекларовано взаємовідносини та зареєстровано податкові накладні крім ТОВ «Гортех 1 КР» на адресу ще 41 підприємства, у тому числі: надані послуги з ремонту різноманітного обладнання 27 підприємствам, які територіально розташовані у 9 областях України (Дніпропетровська, Донецька. Житомирська, Запорізька, Кіровоградська, Одеська, Полтавська, Херсонська та Київська), у 20 районах.
При цьому, наявність власних трудових ресурсів (штатна чисельність у липні 2020 року 18 осіб), наявність дозвільних документів на виконання робіт підвищеної небезпеки у ТОВ «ГОРТЕХ 1 КР» та відсутність іншої роботи, окрім капітального ремонту Екскаватора ЕКГ-5А (розборка екскаватора та ремонт робочого устаткування екскаватора), підтверджує, що вказані роботи були виконані ТОВ ««Гортех 1 КР» власними силами без залучення субпідрядної організації - ТОВ «Компанія про моторс».
Також, позивач у відповіді на відзив фактично підтверджує, що ТОВ «КОМПАНІЯ ПРО МОТОРС» не має відповідних ліцензій, дозволів або декларацій та не має достатньої кількості кваліфікованих працівників, для виконання ремонту екскаватора ЕКГ-5, але зазначає, що вказаний контрагент в межах виконання ремонту екскаватора ЕКГ-5А виконувало лише окремі роботи, які зводились до проточки та механічної обробки окремих деталей, а відповідно виконання цих робіт не потребує наявності у виконавця будь-яких спеціальних дозволів та/або ліцензій, проте суд критично оцінює вказані твердження, оскільки відповідними доказами не підтверджені, а вимоги щодо обов`язковості наявності дозволів/ліцензій для виконавців вказаних робіт чітко визначені законодавством України.
Ремонтні роботи екскаватора ЕКГ-5 виконані у м. Кривий Ріг (будівля по ремонту обладнання, площею 800,00 м2. за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Нікопольське шосе), юридична адреса ТОВ «Компанія про моторс» м. Київ. Зважаючи на значну віддаленість місця виконання робіт та юридичної адреси субпідрядника, потребується документальне підтвердження перебування працівників контрагента у м. Кривий Ріг (проїзд, проживання, тощо), проте відповідні документи відсутні.
В Актах виконаних робіт або в інших документах, у т.ч. які наявні в матеріалах справи відсутня інформація стосовно використаних чол./годин та машино/годин, що унеможливлює встановити реальний час, витрачений на виконання ремонту та кількість задіяних працівників.
Також належить враховувати вимоги "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88. Так, відповідно до пунктів 2.4., 2.14-2.16 Положення, первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити, у тому числі: зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення.
Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам.
При цьому суд зазначає, що витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка в свою чергу є підставою для формування підприємством податкового обліку.
Системний аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у платника податків первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язку між фактом придбання товару (послуги) і подальшою господарською діяльністю.
З метою з`ясування факту здійснення господарської операції необхідно, серед іншого, встановити: наявність необхідних ресурсів (спеціального обладнання, технологічних транспортних засобів, кваліфікованого персоналу) у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної правосуб`єктності учасників господарської операції; установлення зв`язку між фактом придбання робіт, послуг, понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податків.
Будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.
Встановлена судом відсутність у контрагента необхідних трудових ресурсів та механізмів у розрізі робіт, що він мав виконати за договором, укладеним із позивачем, свідчить на користь обґрунтованості висновків контролюючого органу щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства при здійсненні господарських взаємовідносин позивача з контрагентами.
Правовий висновок з цього питання викладений у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі №1640/3323/18.
Таким чином, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, тощо) мають силу первинних документів лише у разі фактичного здійснення господарської операції.
Якщо ж фактично здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх оформлених реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
На момент розгляду справи, додаткових пояснень, документів, що спростовують вищевказані факти та доводять реальність вказаних господарських операцій позивачем не надано.
З урахуванням вищевикладеного, первинні документи свідчать про відсутність факту реального вчинення господарської операції по взаємовідносинам ТОВ «Гортех 1 КР» з ТОВ «Компанія про моторс». Досліджені операції спрямовані на документальне оформлення по виконанню робіт з капітального ремонту екскаватора ЕКГ-5А госп.№ 55, інв.№ 4215802, та не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними. Метою їх оформлення є мінімізація податкових зобов`язань ТОВ «Гортех 1 КР». Укладені між позивачем та вказаним вище контрагентом договори не опосередковується реальним виконанням операції, що становить його предмет.
Фактично ТОВ «Гортех 1 КР» здійснено безпідставне оформлення нереальних господарських операцій з ТОВ «Компанія про моторс» по виконанню робіт з капітального ремонту екскаватора ЕКГ-5А і неправомірно складені первинні документи, інформація з яких перенесена до облікових регістрів всупереч норм частини першої ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пп. 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704. Оскільки відсутній факт формування згідно з абзацом другим ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» відповідного активу, як ресурсу контрольованого у результаті минулих подій внаслідок реального придбання у інших суб`єктів господарювання або власного виробництва. Тобто, відсутня господарська операція як певна дія або подія у визначенні абзацу п`ятого ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в основі якої має бути дійсний рух певного активу.
Враховуючи вищевказані норми законодавства, суд приходить до висновку, що первинні документи, які складені суб`єктами господарської діяльності на операції що не відповідають сутності і не несуть доказовості відносно змісту здійсненної операції не є документами, які можуть бути підставою для відображення в облікових регістрах бухгалтерського та податкового обліку. Витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою і для формування податкового обліку платника податків.
Отже, судом не встановлено надходження товару, що має індивідуально визначені ознаки, та виконання послуг саме від заявлених у спорі контрагентів, подальший рух товару, у тому числі переміщення на виробництво, та його використання при виготовленні власної продукції.
Судом встановлено документальне оформлення операцій, які в подальшому відображені в податковому обліку, проте, підтвердження фактичного існування зазначеного в таких документах товару як об`єктів цивільного обігу, які мають індивідуально визначені ознаки, виробника, сертифікати відповідності або якості не надані.
Відсутність необхідних умов для здійснення фінансово-господарської діяльності саме відсутність трудових, матеріальних ресурсів, виробничої бази, складських приміщень, транспортних засобів та обладнання унеможливлює здійснення господарської діяльності контрагента позивача.
Враховуючи наведене, суд зазначає, що надані до перевірки позивачем документи не є достовірними доказами факту поставки товарів, адже сам факт наявності у позивача податкових та видаткових накладних не є безумовним доказом реальності господарських операцій між позивачем і його контрагентами, тоді як для податкового обліку значення має саме факт поставки товарів тим виконавцем (постачальником), який вказаний в первинних документах, наданих платником податків на підтвердження податкового кредиту.
Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.
Дані висновки суду не суперечать правовій позиції Верховного Суду, що була сформована ним у тексті постанов від 19.03.2019 у справі №826/9534/17, від 26.02.2019 у справі №826/1536/18, від 11.12.2018 у справі №804/6942/16 за наслідками проведення правового аналізу норм ПК України та Закону №996-ХIV. Зокрема, Верховний Суд відзначив те, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. У первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.
Водночас, в текстах своїх постанов від 16.11.2018 у справі №816/2142/17, від 27.06.2017 у справі № 808/1062/14, від 14.03.2017 у справі № 826/757/13-а, від 06.02.2018 № К/9901/5042/17 Верховний Суд також відзначає, що недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.
Згідно ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Належним чином укладений правочин заздалегідь не може свідчити про здійснення суб`єктом господарювання законної господарської діяльності, оскільки укладання такого правочину ще не підтверджує його виконання.
Для даних податкового обліку преюдиційне значення має не те, про що сторони домовилися, а те, що вони вчинили, тобто не зміст зобов`язання, а його фактичне виконання.
Сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.
При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів, тощо.
Наявність первинних документів під час проведення перевірки є необхідною умовою для підтвердження правомірності формування даних податкового обліку. Обов`язок платника податків зберігати такі первинні документи й надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондує з обов`язком контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі первинних документів. Ненадання платником податків відповідних документів прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 ПК до їх відсутності. Винятком є випадки виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними чи іншими компетентними органами.
Відтак, суд критично ставиться до змісту та обсягу, тих первинних документів, які було надано разом із позовною заявою, під час розгляду справу, які не були надані під час проведення документальної перевірки.
За викладених вище обставин та відповідних доказів, суд вважає, що відповідач при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, правомірність своїх дій ним доведена.
Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Турлакова