Справа № 607/10140/16-а
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 рокуЛьвівСправа № 607/10140/16-а пров. № А/857/7654/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Шевчук С.М., Хобор Р.Б.,

за участі секретаря судового засідання Рибачука А.В.,

позивач: ОСОБА_1

представник відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 березня 2021 року у справі № 607/10140/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції Ромазан В.В.,

час ухвалення рішення 09 год. 59 хв.,

місце ухвалення рішення - м. Тернопіль,

дата складання повного тексту рішення 19.03.2021,-

В С Т А Н О В И В :

15 січня 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №607/10140/16а від 13 березня 2017 року, відповідно до якої просить встановити судовий контроль за виконанням рішення Тернопільського міськрайонного суду від 13.03.2017 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подати протягом 30 днів з дати прийняття ухвали звіт про виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду від 13.03.2017 року у справі №607/10140/16а.

В обґрунтування вимог зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області виконало рішення суду частково, зокрема при перерахунку її пенсії враховано такі одноразові види грошового забезпечення: матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, матеріальну допомогу на оздоровлення, індексацію, підвищений посадовий оклад, які виплачував до 31.12.2017. З 01.01.2018 Головне управління Пенсійного фонду в Тернопільській області припинило виплачувати раніше нараховані кошти. При виконанні судового рішення пенсійний орган не врахував проведення виплати заявнику одноразової грошової допомоги при звільненні, покликаючись на те, що з цього виду грошового забезпечення не було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове пенсійне страхування. Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз було проведено судово-економічну експертизу, згідно якої Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не враховано при нарахуванні пенсії одноразової допомоги при звільненні. Заявник зверталась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо проведення їй перерахунку, однак їй було відмовлено із посиланням на ту обставину, що Головним управлінням ДФС у Тернопільській області повідомлено про те, що нарахування страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на одноразову грошову допомогу не проводилось. Водночас, бухгалтерія Головного управління ДФС у Тернопільській області не надала підтверджуючих документів щодо цього, а на запити заявника видавали різні документи, в яких зазначались різні суми одноразової допомоги при звільненні, різні дати її виплати. Вказала, що одноразова грошова допомога при звільненні відповідно ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відноситься до одноразових додаткових видів грошового забезпечення і є складовою частиною грошового забезпечення військовослужбовців.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 березня 2021 року відмовлено у повному обсязі у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що ухвала суду першої інстанції є такою, що винесена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Просить її скасувати та встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що рішення Тернопільського міськрайонного суду від 01.10.2019 щодо виконання вимог виконавця по виконанню рішення Тернопільського міськрайонного суду від 13.03.2017 так і залишилось невиконаним. Виконавча служба не дочекавшись 30-денного терміну вступу рішення суду в силу (тобто 01.11.2019) закрила виконавче провадження 21 жовтня 2019 року. Також зазначає, що з 01.01.2018 Головне управління Пенсійного фонду в Тернопільській області припинило виплачувати раніше нараховані кошти, тим самим самовільно припинило виконувати рішення суду. На той час було відкрите виконавче провадження, однак виконавча служба нічого не зробила для захисту її законних інтересів.

Відповідач надав суду відзив на апеляційну скаргу, у якому він заперечив щодо доводів апеляційної скарги та просив залишити судове рішення без змін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення позивача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав..

Так, судом першої інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджено, що в провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

13 березня 2017 року Тернопільським міськрайонним судом позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не включення суми матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові потреби, сум індексації заробітної плати, підвищеного посадового окладу, одноразової допомоги при звільненні, з яких справлялись страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 08 серпня 2016 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 08 серпня 2016 року з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові потреби, сум індексації заробітної плати, підвищеного посадового окладу, одноразової допомоги при звільненні згідно довідки про додаткові види грошового забезпечення №07-13/117 від 03.08.2016 та №07-13/116 від 03.08.2016, з яких було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2017 року, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишено без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 березня 2017 року, без змін.

Виконавчі листи у даній справі видано Тернопільським міськрайонним судом 14.09.2017.

Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 18.09.2017 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №54731874 з примусового виконання зазначеного виконавчого листа про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 08 серпня 2016 року з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові потреби, сум індексації заробітної плати, підвищеного посадового окладу, одноразової допомоги при звільненні згідно довідки про додаткові види грошового забезпечення №07-13/117 від 03.08.2016 та №07-13/116 від 03.08.2016, з яких було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з інформацією, наданою Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області у листі від 19.10.2017 №5737/03, адресованому відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області під час здійснення виконавчого провадження, зазначається, про те, що «…Постанова Тернопільського міськрайонного суду від 14.09.2017 у справі №607/10140/16а, якою зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 08.08.2016 з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові потреби, сум індексації заробітної плати, підвищення посадового окладу, одноразової допомоги при звільненні згідно довідки про додаткові види грошового забезпечення №07-13/117 від 03.08.2016 та №07-13/116 від 03.08.2016, з яких було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування виконана. Перерахунок пенсії здійснено в липні 2017 року, доплату проведено у серпні 2017 року. Під час проведення перерахунку пенсії до середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення, на виконання постанови Тернопільського міськрайонного суду від 14.09.2017 у справі №607/10140/16а, враховано матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, індексацію та підвищення посадового окладу. В результаті цього середньомісячні сума додаткових видів грошового забезпечення для призначення пенсії склала 3927,47 грн…».

Відповідно до довідки Головного управління ДФС у Тернопільській області №175110/19-00-05-33 від 18.09.2017 року, Головне управління ДФС у Тернопільській області повідомляє, що у січні 2016 року ОСОБА_1 нарахована та виплачена одноразова грошова допомога при звільненні у сумі 99497,16 грн. на яку згідно чинного законодавства не нараховувались страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Дубчак М.З. від 21.10.2019 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №607/10140/16а виданого 14.09.2017 закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно вказаної постанови, держаним виконавцем встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області проведено ОСОБА_1 перерахунок пенсії згідно виконавчого листа №607/10140/16а від 14.09.2017. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 01.10.2019 №607/7446/19 скасовано постанову про стягнення штрафу від 22.12.2018 №54731874, оскільки судом доведено, що страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 не сплачувались.

Зазначену постанову стягувач ОСОБА_1 не оскаржувала, та вона є чинною на день розгляду справи.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 жовтня 2019 року у справі №607/7446/19, яке набрало законної сили, за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання дій протиправними і скасування вимоги та постанови, позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 22.12.2018 у ВП 54731874 про накладення штрафу в розмірі 5100 гривень. У судовому рішенні зазначається про те, що «…Як вбачається із перерахунку до справи від 11.07.2017 по пенсійній справі № (підстава перерахунку рішення суду), Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області проведено перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з врахуванням таких складових грошового забезпечення: - посадовий оклад 1563 грн; - оклад за військове (спеціальне) звання 130 грн; - відсоткова надбавка за вислугу років у розмірі 30 відсотків 507,90 грн; - середньомісячні сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці 3927,47 грн. (надбавка за високі досягнення в роботі, надбавка за роботу з таємними документами, премія, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація, підвищений посадовий оклад). Всього сума грошового забезпечення для обчислення пенсії склала 6128,37 грн. Розмір пенсії з 01.08.2017 склав 3248,04 грн (53 відсотки грошового забезпечення).

З метою правильності виконання постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.03.2017 у справі №607/10140/16а, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Тернопільській області надіслано запит від 23.08.2017 №4541/03 до Головного управління Державної фіскальної служби України у Тернопільській області, стосовно нарахування та сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на одноразову грошову допомогу при звільненні підполковника податкової міліції з посади заступника начальника міжрегіонального відділу оперативного документування управління ДФС у Тернопільській області ОСОБА_1 .. У відповідь на вищевказаний запит, Головне управління ДФС у Тернопільській області повідомило, що нарахування страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на одноразову грошову допомогу при звільненні ОСОБА_1 не проводилось.

Відмовляючи у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для встановлення судового контролю за виконанням постанови Тернопільського міськрайонного суду від 13 березня 2017 року.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильними, законними та обґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Європейський Суд з прав людини також звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у праві «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovaki), № 2132/02, пп. 24-27, від 13 червня 2006 року, пп. 18 рішення «Ліпісвіцька проти України» №11944/05 від 12 травня 2011 року).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002, «Ромашов проти України» від 27.07.2004, «Шаренок проти України» від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язальне рішення залишалося без дієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19 лютого 2009 року).

За змістом статті 382 КАС України судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється з метою реалізації завдань адміністративного судочинства. Суд займає активну позицію не лише під час вирішення публічно-правового спору, але й після набрання судовим рішенням законної сили.

У рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Відповідно до ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Вимогами частини 2 статті 382 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Правові норми, закріплені у частині першій статті 382 КАС України, кореспондуються з положеннями, зокрема, підпункту «ґ» пункту 4 частини першої статті 356 КАС України, згідно з якими у резолютивній частині постанови зазначається встановленого судом строку для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Проаналізувавши наведені положення КАС України, колегія суддів вважає, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може, тобто, наділений правом, під час прийняття постанови у справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту і накладенням штрафу.

Разом з тим, як вірно враховано судом першої інстанції, постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 21.10.2019 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого на виконання вказаного судового рішення, закінчено на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв`язку із його фактичним виконанням в повному обсязі, відтак безпідставними є твердження заявника ОСОБА_1 про невиконання у повному обсязі Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області означеного судового рішення.

Також, вірним є висновок суду про безпідставність зазначеної ОСОБА_1 обставини у заяві про те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області при виконанні вказаного судового рішення та здійсненні перерахунку пенсії не врахувало їй одноразову допомогу при звільненні, оскільки як встановлено наведеним рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 01 жовтня 2019 року у справі №607/7446/19, яке набрало законної сили, при вирішенні питання законності винесення постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 22.12.2018 у ВП 54731874 про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100 гривень, яку визнано судом протиправною та скасовано, згідно відповіді Головного Управління ДФС у Тернопільській області нарахування страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на одноразову грошову допомогу при звільненні ОСОБА_1 не проводилось.

Враховуючи наведене, вірним є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №607/10140/16а.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги позивача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткову підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки апеляційний суд залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст.ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст.ст. 322, 325, 329 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 березня 2021 року у справі № 607/10140/16-а без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді С. М. Шевчук
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 31 травня 2021 року.