Справа № 620/4769/21
Суддя: Баргаміна Н.М.
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

31 травня 2021 року Чернігів Справа № 620/4769/21

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Баргаміна Н.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Чернігівського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернігівського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та недоплати позивачу щорічної грошової допомоги до 5 травня 2020 року до розміру семи мінімальних пенсій за віком; зобов`язання Чернігівський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації здійснити донарахування та доплату позивачу грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік до розміру сім мінімальних пенсій за віком, що становить з урахуванням раніше виплаченої суми 6800,00 грн.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до Чернігівського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії було залишено без руху та встановлено десятиденний строк з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків шляхом подання до суду: 1) належним чином оформленої позовної заяви з додержанням вимог пункту 4 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України та її копії для відповідача; 2) заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з вказанням підстав для його поновлення та доказів поважності причин його пропуску.

Вищевказану ухвалу суду позивачем було отримано 15.05.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, що наявне в матеріалах справи.

На виконання ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 позивачем будо подано позовну заяву з позовними вимогами, в якій просив визнати протиправним рішення відповідача, доведене до позивача листом від 21.04.2021 № 05-04/2641, щодо недоплати позивачу щорічної грошової допомоги до 5 травня 2020 року до розмірів семи мінімальних пенсій за віком; зобов`язання Чернігівський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації здійснити донарахування та доплату позивачу грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік до розміру сім мінімальних пенсій за віком, що становить з урахуванням раніше виплаченої суми 6800,00 грн.

Також позивач зазначив, що не погоджується з висновком суду про порушення строку звернення до суду, оскільки обчислення строків з позовами до органів, що здійснюють соціальні виплати, слід пов`язувати з датою отримання листа-відповіді, листа роз`яснення від державного органу. Вказує, що предметом оскарження в зміненій позовній заяві є рішення відповідача про відмову в здійсненні доплати допомоги до 5 травня 2020 року, доведене до позивача листом від 21.04.2021 № 05-04/2641, що виключає можливість обчислення строків звернення до суду з іншої дати, яка передує даті отримання позивачем повідомлення про ухвалення цього рішення.

За приписами частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У відповідності до вимог частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Так, суд зазначає, що заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості. Відповідно з цим, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Розмір виплаченої допомоги до 5 травня в будь-якому разі відома особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про те, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів була здійснена її виплата.

Отже, з дня отримання допомоги до 5 травня особа, якій така допомога виплачена, вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання відповідної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо розміру виплаченої допомоги, звернулась до органу соціального захисту із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні відповіді на подану нею заяву.

Як свідчать матеріали справи, звертаючись до відповідача із заявою про доплату допомоги до рівня семи мінімальних пенсій за віком, позивач вже знав, що допомога до 5 травня за 2020 рік виплачена в розмірі 3160,00 грн.

Суд звертає увагу на те, що таке обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом «Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt», згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19, яка висловлена з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а.

Верховний Суд у постанові від 11.07.2019 у справі № 160/9141/18 зазначив, що підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були аргументовані ним інакше. Крім того, посилання на наявність доказів, відмінних від тих, які були подані при первинному зверненні, не свідчать про зміну підстав звернення до суду з позовом.

Також, у постанові від 21.11.2019 по справі №9901/364/19 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що при заміні однієї альтернативної позовної вимоги іншою або при виділенні з позову, який уже заявлено, частини позовних вимог в окремий позов тотожність предмета позову зберігається.

Тобто, зміна (перефразування) позовних вимог з визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та недоплати позивачу щорічної грошової допомоги до 5 травня 2020 року на оскарження рішення відповідача, доведене до позивача листом від 21.04.2021 № 05-04/2641, щодо недоплати позивачу щорічної грошової допомоги до 5 травня 2020 року не свідчить про зміну предмета оскарження.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідачем листом від 21.04.2021 № 05-04/2641, якому судом вже було надано правову оцінку в ухвалі від 11.05.2021, тільки повідомлено дату зарахування коштів 08.04.2020, розмір яких, як вже зазначив суд, був відомий позивачу з квітня 2020 року.

Положеннями пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України установлено, що позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даною позовною заявою без поважних причин, тому позовна заява підлягає поверненню.

Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі викладеного та керуючись статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Чернігівського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви, позовну заяву і додані до неї документи надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.М. Баргаміна