Справа № 148/68/21
Суддя: Саламаха О. В.
Дата ухвалення: 2021-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 148/68/21
Провадження №2-а/148/5/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 травня 2021 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Саламахи О.В.,

за участю секретаря Немирівської Ю.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області, треті особи: інспектор ВБДР УПП Стаднік О.Б., Тульчинський районний відділ ДВС Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Тульчинського районного суду Вінницької області з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Вінницькій області, треті особи - інспектор ВБДР УПП Стаднік О.Б., Тульчинський районний відділ ДВС Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позов мотивований тим, що постановою ДП18 № 773356 у справі про адміністративне правопорушення, винесеною інспектором ВБДР УПП Стадніком О.Б., позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Позивач вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Так, відповідно до винесеної постанови, позивач 02.12.2020 керував автомобілем в темну пору доби без включеного ближнього світла фар. Дійсно, 02.12.2020 позивач через погіршення свого стану здоров`я на власному автомобілі їхав у лікарню за медичною допомогою. Його було зупинено працівниками поліції. Не пояснивши причину зупинки, його стали звинувачувати в порушенні вимог Правил дорожнього руху. Між ними виникла конфліктна ситуація і позивач прямо з місця зупинки по мобільному телефону звернувся до служби внутрішньої безпеки та Державного бюро розслідувань.

Позивач вважає, що з метою помсти та щоб узаконити свої протиправні дії працівниками поліції і було винесено відносно нього постанову, а тому, вважає, що обставини, які викладені у ній, є такими, що не відповідають дійсності. Крім того, в присутності позивача постанова не складалась.

Жодних понятих чи свідків, які могли б підтвердити наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення не було. Технічна фіксація скоєного правопорушення не здійснювалась, копія постанови йому вручалась, його не було запрошено на розгляд справи, чим позбавлено можливості надати докази відсутності своєї вини.

Про винесену постанову позивачу стало відомо з листа Управління патрульної поліції і копії самої постанови, яка була з листом, і які ним отримано тільки 15.12.2020. Тому строк звернення до суду позивач, на його думку, пропустив з поважних причин, і ввжає, що має право для поновлення такого строку.

Вказані обставини стали причиною звернення позивача до суду з даним позовом.

Просить поновити строк звернення до суду та визнати вищевказану постанову серії ДП18 № 773356 незаконною та скасувати її.

Представником Управління патрульної поліції у Вінницькій області надіслано відзив на позовну заяву (а.с. 17-23), у якому просить відмовити у задоволенні позову. У відзиві зазначає, що під час патрулювання 09.12.2020 інспектором Стасюком О.І. по вул. Леонтовича у м. Тульчині, здійснено зупинку автомобіля марки "ВАЗ 2121", державний номерний знак НОМЕР_1 , водій якого - позивач ОСОБА_1 керував даним транспортним засобом у темну пору доби з вимкненими фарами ближнього світла, чим порушив п. 19.1 а) ПДР України. Встановивши всі обставини правопорушення, керуючись ст. 33, 284 КУпАП, інспектором прийнято рішення притягнути водія до адміністративної відповідальності та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. Посилання позивача на те, що йому причину зупинки не було пояснено, про розгляд справи не повідомлено, не відовідають дійсності, оскільки на відеозаписі з боді-камери підтверджується протилежне, а саме те, що він рухався без світла в темну пору доби, під час зупинки інспектором виявлено ознаки алкогольного спяніння, розгляд справи проводився на місці зупинки в присутності водія, де він відмовився проходити огляд на стан сп`яніння, а також отримувати копію постанови про адміністративне стягнення. Вважає, що матеріали відеозапису можуть бути належним доказом вчинення правопорушення, оскільки правопорушення зафіксоване не в автоматичному режимі, і зразок постанови, що виноситься у такому випадку, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснювався за скороченим провадженням.

Позивач та його представник, будучи належним чином повідомленими, в судове засідання не з`явились.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився.

Третя особа інспектор ВБДР УПП Стаднік О.Б., будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився.

Представник третьої особи Тульчинського районного відділу ДВС Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії постанови інспектора ВБДР УПП Вінницької області (прізвище інспектора та дату постанови не можливо прочитати) ДП18 № 773356 (а.с. 6) позивача ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що він керував автомобілем марки "ВАЗ 2121", державний номерний знак НОМЕР_1 у темну пору доби з вимкненими фарами ближнього світла, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Положеннями пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Частиною другою статті 122 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди у виді накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 19.1 ПДР України у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами другою статті 122 Кодексу.

За ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Таким чином, на підставі наведених норм закону, протокол про адміністративне правопорушення, у даному випадку, не складається.

Згідно зі статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 даного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В силу ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Виходячи із норм, викладених в ст. 77 КАС України, встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

Відповідачем з відзивом на позовну заяву на заперечення проти позовних вимог позивача та на підтвердження скоєного ним адміністративного правопорушення, надіслано відеозапис (а.с. 16).

При дослідженні судом даного відеозапису, встановлено, що 09.12.2020 о 06:48 водій автомобіля марки "ВАЗ 2121", державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 рухався на вказаному автомобілі без ввімкненого світла фар у темну пору доби.

Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про наявність належних доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною другою 122 КУпАП, оскільки відеозапис, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення Правил дорожнього руху, підтверджує вчинення даного адміністративного правопорушення.

В свою чергу, посилання позивача на те, що 02.12.2020 він їхав в лікарню за медичною допомогою залишились не підтвердженими.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку про залишення рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовної заяви без задоволення.

Вирішуючи питання щодо поновлення позивачу строку для подання позову до суду, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Відповідно до ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Судом встановлено, що постанову про накладення адміністративного стягнення позивач отримав 15.12.2020 (а.с. 7). До суду ж позивач звернувся 24.12.2020 (а.с. 8), тобто в межах встановленого законом строку.

Керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 251, 280 КУпАП, ст. 72-77, 241-246, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області, треті особи: інспектор ВБДР УПП Стаднік О.Б., Тульчинський районний відділ ДВС Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 № 773356 залишити без задоволення та залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: