Справа № 202/3149/21
Суддя: Мачуський О. М.
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/3149/21
Провадження № 2-а/202/51/2021
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

31 травня 2021 року суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Мачуський О.М., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Солонянського відділення поліції № 9 ДРУП Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області МВС України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Солонянського відділення поліції № 9 ДРУП Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області МВС України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, суддею встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам КАС України та підлягає залишенню без руху, з огляду на наступне.

Так, в порушення вимог ст. 160 КАС України в позовній заяві відсутні: повне найменування відповідача, його ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти (п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України); відсутнє зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (п. 8 ч. 5 ст. 160 КАС України).

Крім того, позивачем в якості відповідача зазначено Солонянське відділення поліції № 9 ДРУП Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області МВС України, тоді як відповідно до долучених до позову документів, органом який розглянув справу про адміністративне правопорушення є відділення поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Також слід зазначити, що згідно з вимогами ч.ч.1, 2 ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування, знаходження) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

У позові ОСОБА_1 зазначено, що він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а тому звертаючись до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, позивач скористався правом на альтернативну підсудність даної справи.

Однак, до позовної заяви не долучено жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) позивача є саме адреса вказана у позові, що в свою чергу, позбавляє суд можливості встановити територіальну юрисдикцію (підсудність) даної справи Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові від 18 березня 2020 року по справі № 543/775/17, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України про те, що за подання позивачем або відповідачем - суб`єктом владних повноважень апеляційної/касаційної скарги на рішення адміністративного суду у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення судовий збір у поряду і розмірах, встановлених Законом № 3674-VI, сплаті не підлягає, вказавши, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення. Так, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Також, Великою палатою Верховного Суду зазначено, що з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року - 2270 гривень.

Таким чином, за звернення з даним позовом до суду, позивач мав би сплатити судовий збір, що становить 454 гривень, із розрахунку 2270 гривні (розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб) * 0,2 (ставка судового збору).

Разом з тим, до позовної заяви не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, для подання даного позову, у розмірі 454 гривні.

У своєму позові позивач зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 288 КУпАП, ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», він просить звільнити його від сплати судового збору.

При цьому, позивачем, в порядку визначеному ч. 8 ст. 160 КАС України, у позовній заяві не зазначено про наявність у нього пільг, встановлених ст. 5 Закону України «Про судовий збір», та не додано до позовної заяви жодного доказу на підтвердження таких обставин, а тому відсутні підстави вважати, що позивач є особою, звільненою від сплати судового збору.

Також, вимогами ч. 10 ст. 44 КАС України визначено, що якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Частинами 2, 4, 5 ст. 94 КАС України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Однак, копії долучених до позову документів не засвідчені позивачем в порядку, передбаченому чинним законодавством, зокрема, й положеннями статті 94 КАС України.

Згідно із ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на зазначене позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху з метою надання позивачеві строку на усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст. ст. 160, 169 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Солонянського відділення поліції № 9 ДРУП Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області МВС України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення недоліків, що не перевищує десяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки не пізніше десяти днів після отримання ухвали. Роз`яснити, що інакше заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.М. Мачуський