Справа № 420/8398/21
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2021-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8398/21
УХВАЛА

27 травня 2021 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Корой С.М., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Господарського суду Одеської області, голови Господарського суду Одеської області Петрова Володимира Степановича, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Президента України, ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності та дій, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Господарського суду Одеської області, голови Господарського суду Одеської області Петрова Володимира Степановича, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Президента України, ОСОБА_2 , в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Господарського суду Одеської області, що полягає у наданні ОСОБА_1 запитуваної інформації на запит (вх.№10844/21 від 19.04.2021) та зобов`язати Господарський суд Одеської області надати ОСОБА_1 запитувану ним інформацію на запит(вх.№10844/21 від 19.04.2021);

- визнати протиправними дії голови Господарського суду Одеської області Петрова Володимира Степановича, що полягають у необґрунтованому віднесенні інформації, запитуваної ОСОБА_1 у запиті (вх.№1084/21 від 19.04.2021), до такої, що не відповідає вимогам статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та зобов`язати його утриматися від віднесення інформації, запитуваної ОСОБА_1 у запиті (вх.№10844/21 від 19.04.2021), до такої, що не відповідає вимогам статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації»;

- стягнути з Господарського суду Одеської області на користь ОСОБА_1 6000 (шість тисяч) грн. моральної шкоди;

- стягнути з голови Господарського суду Одеської області Петрова Володимира Степановича на користь ОСОБА_1 1 500 000 (один мільйон п`ятсот тисяч) грн. моральної шкоди.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2021 року зазначена справа передана для розгляду судді Корой С.М.

Під час вирішення питання щодо прийняття до провадження адміністративного позову та відкриття провадження по справі, суддя зробив висновок про неможливість прийняття вказаного адміністративного позову до провадження та необхідності заявити самовідвід.

В обґрунтування заявленого самовідводу зазначено, що між близькими, родичами судді Корой С.М. та відповідачем у справі - ОСОБА_3 наявні дружні та приятельські відносини, тому рішення у даній справі може викликати сумніви у безсторонності, об`єктивності або неупередженості судді.

Наведені обставини унеможливлюють розгляд адміністративної справи суддею Корой С.М.

Статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені підстави для відводу (самовідводу) судді, частиною першою якої встановлено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі (пункт 1); якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи (пункт 2); якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу (пункт 3); за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді (пункт 4); у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу (пункт 5).

Враховуючи, зміст поданої заяви про самовідвід судді в даній адміністративній справі, зазначені в ній підстави самовідводу судді відносяться до підстав, передбачених пунктом 4 частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта», найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

У світлі прецедентної практики Європейського суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).

За приписами ч. 1 ст. 39 КАС України, за наявності підстав, зазначених у ст.ст. 36 - 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 КАС України, питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Зазначені у заяві про самовідвід обставини унеможливлюють розгляд мною даної справи, оскільки утворюють підґрунтя для виникнення сумнівів у позивача та відповідача, а також сторонніх спостерігачів стосовно неупередженості судді.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням XI (чергового) З`їзду суддів України від 22.02.2013 року, визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності обставин, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Суддя вважає, що зазначені у заяві про самовідвід обставини не впливають на його неупередженість при розгляді даної адміністративної справи і не свідчать про особисту зацікавленість в її розгляді, проте можуть викликати сумніви в учасників справи чи сторонніх спостерігачів щодо безсторонності та неупередженості суду.

Законодавець надає учасникам судового процесу можливість коректного розв`язання ситуації, що створилась, шляхом заявлення самовідводу, що є етичним моментом законодавства, яке регулює ці питання. На переконання суду, кінцевою метою законодавця було досягнення максимальної впевненості у тому, що в учасників процесу не повинно виникати сумнівів у неупередженості судді.

Згідно з пунктом 12 Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи "Про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів", незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Згідно з Бангалорськими принципами поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року № 2006/23, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Суддя дотримується незалежної позиції як щодо суспільства в цілому, так і щодо конкретних сторін судової справи, у якій він повинен винести рішення. Суддя не тільки виключає будь-які взаємовідносини, що не відповідають посаді, чи втручання з боку органів законодавчої та виконавчої влади, а й робить це так, щоб це було зрозуміло навіть сторонньому спостерігачу. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів (пункти 1.1-1.6).

Відповідно до п.п.2.1, 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року № 2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

З урахуванням зазначеного, так як у сторін можуть виникнути об`єктивно обґрунтовані побоювання та сумніви щодо неупередженості та об`єктивності судді при розгляді даної адміністративної справи та правосудності постановленого за наслідками її розгляду рішення, з метою недопущення виникнення вищезазначених обставин, суддя дійшов висновку що заява про самовідвід судді Корой С.М., підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 39, 40, 41, 248, 256, 293 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву судді Одеського окружного адміністративного суду Корой С.М. про самовідвід - задовольнити.

Відвести суддю Одеського окружного адміністративного суду Корой С.М. від участі у розгляді адміністративної справи № 420/8398/21 за позовом ОСОБА_1 до Господарського суду Одеської області, голови Господарського суду Одеської області Петрова Володимира Степановича, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Президента України, ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності та дій, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.

Адміністративну справу № 420/8398/21 передати до відділу надання судово-адміністративних послуг та аналітичної роботи Одеського окружного адміністративного суду для визначення іншого складу суду у справі в порядку, встановленому статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Корой С.М.