Справа № 487/3738/20
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2021 р.м. ОдесаСправа № 487/3738/20

Категорія:113070000 Головуючий в 1 інстанції: Сухаревич В.М.

Місце ухвалення: м. Миколаїв

Дата складання повного тексту: 21.09.2020 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглянута згідно п.1 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції (далі УПП в Миколаївській області ДПП) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії ЕАК №2325196 від 01 квітня 2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що він ніколи не керував зазначеним в протоколі транспортним засобом і не вчиняв вказаного в постанові правопорушення. Посвідчення водія, видане на його ім`я серії НОМЕР_1 , за яким поліцейським встановлено особу, було ним втрачено в червні 2009 року, що підтверджується довідкою Регіонального сервісного центру МВС в Миколаївській області від 24 лютого 2020 року вих. № 31/14-В-03 та Витягом з кримінального провадження. Про існування постанови він дізнався від державного виконавця наприкінці червня 2020 року.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що поліцейський врахував всі необхідні обставини при розгляді справи та виніс постанову відповідно до чинного законодавства.

Справу розглянуто за правилами встановленими ст. 286 КАС України.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 вересня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 до УПП в Миколаївській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволено.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАК №2325196 від 01 квітня 2020 року, складену відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУПАП скасовано.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань УПП в Миколаївській області ДПП на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 420,40 грн.

В апеляційній скарзі УПП в Миколаївській області ДПП ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги УПП в Миколаївській області ДПП посилається на те, що на відеозаписі відео реєстратора "video 2020-09-14 15-28-27" зафіксовано, як водій на ділянці дороги вул. Садова перехрестя з просп. Центральним, керуючи транспортним засобом УАЗ з державним номерним знаком НОМЕР_2 не зупинився перед дорожнім знаком 5.62 (стоп) та дорожньою розміткою 1.12 (місце зупинки) та продовжив свій рух на червоний сигнал світлофора. Після чого був зупинений співробітниками патрульної поліції.

Відзиву на апеляційну скаргу на адресу суду апеляційної інстанції не надходило.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги УПП в Миколаївській області ДПП, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

01 квітня 2020 року о 09:27:16 год. інспектором УПП в Миколаївській області Обуховською Н.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАК №2325196, якою ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом УАЗ НОМЕР_2 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Відповідно до вищезазначеної постанови водій, керуючи ОСОБА_2 , не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.12 та дорожнього знака 5.62 та здійснив рух на забороняючий жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.16.8 ПДР порушення водієм ТЗ, який виїхав на перехрещення проїзної частини згідно із сигналом світлофора.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що суб`єктом владних повноважень не доведена вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, а саме те, що саме позивач є суб`єктом правопорушення, викладеного у постанові ЕАК №2325196, а тому оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є протиправною, та підлягає скасуванню.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 72, 77 КАС України, ст.ст. 251, 280 КУпАП.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, вищезазначена норма має певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП є, зокрема, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також інші документи.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

З аналізу вищезазначених норм закону, доказами є фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №204/8036/16-а.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 01 квітня 2020 року серії ЕАК №2325196 (а.с.4) притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , особу якого встановлено за посвідченням водія НОМЕР_1 .

Разом з тим, відповідно до довідки Регіонального сервісного центру МВС в Миколаївській області посвідчення водія НОМЕР_1 було втрачено та з 24 червня 2009 року має статус "загублений".

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що посадовими особами УПП в Миколаївській області ДПП належним чином не встановлено особу, яку притягнуто до адміністративного правопорушення, оскільки посвідченням водія НОМЕР_1 не є дійсним, а тому не може слугувати документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Колегія суддів не бере до уваги посилання апелянта на відеозапис адміністративного правопорушення "video 2020-09-14 15-28-27", з якого неможливо встановити особу відносно якої винесено оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 31 травня 2021 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.