Справа № 320/666/19
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2021-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 травня 2021 року

Київ

справа №320/666/19

адміністративне провадження №К/9901/8234/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Бевзенка В.М. та Желєзного І.В., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2021 року

за позовом ОСОБА_1

до Міського голови Броварської міської ради Київської області Сапожка Ігоря Васильовича, Броварської міської ради Київської області

про зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

09 березня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 ) на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 9 березня 2021 року для касаційного розгляду цієї справи визначено такий склад колегії суддів Верховного Суду: суддя-доповідач Берназюк Я.О., суддя Бевзенко В.М. та суддя Желєзний І.В.

17 березня 2021 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід усьому складу колегії суддів Верховного Суду, визначеному для касаційного розгляду справи №320/666/19.

Ухвалою Верховного Суду від 05 квітня 2021 року визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного адміністративного суду Берназюка Я.О., Бевзенка В.М. та Желєзного І.В. від касаційного розгляду адміністративної справи №320/666/19. Передано заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного адміністративного суду Берназюка Я.О., Бевзенка В.М. та Желєзного І.В. для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, в порядку, передбаченому статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України, для розгляду вказаної заяви про відвід.

Ухвалою Верховного Суду від 09 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного адміністративного суду Берназюка Я.О., Бевзенка В.М. та Желєзного І.В. від участі у розгляді справи №320/666/19.

З огляду на вищезазначене, після вирішення питання про відсутність підстав для відводу усього складу колегії суддів Верховного Суду, визначеному для касаційного розгляду справи №320/666/19, колегія суддів, визначена відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 9 березня 2021 року, ухвалою Верховного Суду від 13 квітня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2021 року залишено без руху з підстав невідповідності вимогам частини третьої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та надано скаржнику десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання суду касаційної скарги з уточненням вимог до суду касаційної інстанції, викладених з урахуванням повноважень останнього, передбачених статтею 349 КАС України відповідно до кількості учасників справи.

26 квітня 2021 року до Верховного Суду на виконання ухвали про залишення касаційної скарги без руху надійшли додаткові матеріали, з яких вбачається, що скаржником виконано вимоги ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху та усунуто зазначені в ній недоліки.

До касаційної скарги скаржником додану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в обґрунтування якої зазначив, що оскаржувану постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2021 року було отримано ним 06 лютого 2021 року, на підтвердження чого надав копію конверта, яким вона була направлена з штриховим кодовим ідентифікатором 249.

При розгляді вказаної заяви суд касаційної інстанції враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Розглянувши заяву скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження, враховуючи те, що скаржником надано докази, що підтверджують доводи вказаної заяви (копію поштового конверта зі штриховим кодовим ідентифікатором), колегія суддів дійшла висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження та наявність підстав для його поновлення.

Як вбачається з оскаржуваного судового рішення та матеріалів касаційної скарги, предметом розгляду у даній справі є визнання протиправними дій Міського голови Броварської міської ради Київської області Сапожка Ігоря Васильовича щодо розгляду заяви позивача від 02 квітня 2014 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою та зобов`язання його вчинити певні дії; визнання протиправними дій Броварської міської ради Київської області щодо нерозгляду заяви позивача від 02 квітня 2014 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою; зобов`язання Броварської міської ради Київської області відшкодувати позивачу вартість неотриманої земельної ділянки в розмірі 1 000000,00грн. та стягнення відповідної суми; зобов`язання Броварської міської ради Київської області відшкодувати матеріальні збитки позивачу в розмірі 2 000000,00грн. та стягнення відповідної суми; зобов`язати Броварської міської ради Київської області відшкодувати моральну шкоду позивачу в розмірі 2 000000,00грн. та стягнення відповідної суми.

Розгляд справи в суді першої інстанції відбувався в порядку загального позовного провадження.

При вирішенні питання про можливість відкриття касаційного провадження за даною касаційною скаргою суд касаційної інстанції враховує наступне.

08 лютого 2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15 січня 2020 року № 460-IX.

У зв`язку з цим, відповідно до частин першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що оскаржуване судове рішення прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права.

На підтвердження своїх доводів, у касаційній скарзі скаржник вказує, що в оскаржуваному судовому рішенні суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права, а саме положення статті 118 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), статей 12-16 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XII), статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР), статей 15, 20 Закону України Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96-ВР), а також з порушив норми процесуального права, а саме статті 242, 243 КАС України.

Скаржник стверджує, що суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки всім обставинам справи, витребувані ним докази не були досліджені. Зокрема, суд не надав правової оцінки надсилання міським головою позивачу повідомлення щодо заборони розгляду його заяви на сесії міської ради та не встановив, якими повноваженнями передбачено надавати графічні матеріали з позначеними землями державної власності пільговим категоріям громадян, а потім забороняти їх розгляд на сесії міської ради. Відповідачі порушили строки розгляду заяви позивача від 02 квітня 2014 року, який мав бути здійснений протягом одного місяця, а фактично був здійснений 16 серпня 2018 року - через 53 місяці з часу звернення, тим самим порушили право позивача на отримання у власність земельної ділянки у першочерговому та позачерговому порядку.

Скаржник в обґрунтування необхідності відкриття касаційного провадження у справі зазначив, що судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу (пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України); справа має виняткове значення для нього (підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України), оскільки позивач намагається протягом восьми років отримати земельну ділянку відповідно до пільг, передбачених законодавством.

Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, доводи скаржника зазначені в обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, враховуючи, що судове рішення оскаржується зокрема з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 КАС України, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2021 року, з метою з`ясування правильності застосування судом статті 118 ЗК України, статей 12-16 Закону № 3551-XII, статті 34 Закону № 280/97-ВР, статей 15, 20 Закону № 393/96-ВР, а також факту порушення статей 242, 243 КАС України, та формування відповідного висновку Верховного Суду щодо застосування зазначених норм права для забезпечення єдності правозастосовчої практики.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 121, 248, 328, 329, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву ОСОБА_1 та поновити строк на касаційне оскарження у справі № 320/666/19.

2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2021 року за позовом ОСОБА_1 до Міського голови Броварської міської ради Київської області Сапожка Ігоря Васильовича, Броварської міської ради Київської області про зобов`язання вчинити певні дії.

3. Витребувати з Київського окружного адміністративного суду справу № 320/666/19.

4. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.

5. Встановити для учасників справи строк до 15 червня 2021 року для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

6. Роз`яснити учасникам справи, що у разі не виконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 149 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.

7. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді Я.О. Берназюк

В.М. Бевзенко

І.В. Желєзний