Справа № 540/1114/21
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2021-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/1114/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить, мовою оригіналу:

" - визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 стосовно неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 17.11.2020 (проведеного в порушення порядку розгляду заяви (клопотання) суб`єкта такого звернення, передбаченого приписами ст.ст. 15, 19 Закону України від 02.10.1996 № 393/96-ВР "Про звернення громадян") в частині заниження суми нарахованої індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 в проведених розрахунках (згідно довідки-розрахунку від 02.12.2020 за вихідним № 947 військової частини НОМЕР_1 "нарахованої індексації грошового забезпечення на ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 (останній базовий місяць - травень 2015) з урахуванням фіксованої суми індексації у розмірі 524,76 грн.)") та невиплати ОСОБА_1 належної суми індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 (такими, що суперечить нормам ст.ст. 17, 40, 43 Конституції України в розумінні приписів ст.ст. 15, 19 Закону України від 02.10.1996 № 393/96-ВР "Про звернення громад" і ст. 116 КЗпП України), та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 (із застосуванням для проведення індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, як базовий місяць січень 2008) та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 стосовно заниження в розрахунках (згідно довідки-розрахунку від 02.12.2020 за вихідним № 947 військової частини НОМЕР_1 "нарахованої індексації грошового забезпечення на ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 (останній базовий місяць - травень 2015 року) з урахуванням фіксованої суми індексації у розмірі 524,76 гри.)") суми нарахованої індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року (із застосуванням для проведення індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, як базовий місяць січень 2008 року);

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 стосовно неналежного розгляду заяви (повторного звернення) ОСОБА_1 від 21.12.2020 (тобто, проведеного в порушення порядку розгляду заяви (клопотання) суб`єкта такого звернення, передбаченого приписами ст.ст. 15, 19 Закону України від 02.10.1996 № 393/96-ВР "Про звернення громадян") в частині ненадання ОСОБА_1 довідки-розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 року (із застосуванням для проведення індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, як базовий місяць січень 2008 року) та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 підготувати та надати ОСОБА_1 довідку-розрахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року (із застосуванням для проведення індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року, як базовий місяць січень 2008 року).

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 (із застосуванням для проведення індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, як базовий місяць січень 2008) та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 (із застосуванням для проведення індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, як базовий місяць січень 2008 року)".

Ухвалою від 26.03.2021 у справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовна заява обгрунтована тим, що позивач проходив військову службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_1 та звільнений зі служби в запас 17.10.2020. Під час звільнення з військової служби відповідачем не нарахована та не виплачена індексація грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018. З метою отримання належних виплат, позивач 17.11.2020 звернувся до відповідача із заявою, проте відповідач відмовив позивачу в нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення та видав довідку-розрахунок від 02.12.2020 № 947 про нарахування індексації грошового забезпечення із застосуванням базового місяця - травень 2015. Позивач вважає безпідставною відмову відповідача у нарахуванні та виплаті індексації, оскільки в силу приписів діючого законодавства грошове забезпечення підлягає індексації, при цьому базовим місяцем для нарахування індексації є січень 2008 року, а не травень 2015 року, як це вказано у вищенаведеній довідці. В подальшому, 21.12.2020 позивач повторно звернувся до відповідача із заявою та просив нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення із розрахунку базового місяця - січень 2008 року та, відповідно, видати нову довідку-розрахунок. Однак, відповідач, діючи в порушення приписів ст. ст. 17, 40, 43, 46 Конституції України, до теперішнього часу, не нарахував та не здійснив виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 (із застосуванням до розрахунку, як базовий місяць січень 2008 року) та не надав відповідного розрахунку. У зв`язку із викладеним, просить задовольнити позоні вимоги в повному обсязі.

26.05.2021 відповідач надіслав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову, з огляду на таке. Щодо нарахування та виплатити індексації грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по лютий 2018 року із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, зазначає, що проведення індексації перебуває у прямій залежності від фінансових ресурсів відповідних бюджетів та не може виходити за їх межі. Розрахунком фонду грошового забезпечення в/ч НОМЕР_1 на 2016 рік та розрахунком фонду грошового забезпечення в/ч НОМЕР_1 на 2017 рік, що затверджені розпорядником коштів вищого рівня, не передбачено асигнувань для проведення індексації грошового забезпечення. Відтак, у відповідача були відсутні фінансові ресурси для виплати індексації. Зазначене підтверджується листами Департаменту фінансів Міністерства оборони України (№248/3/9/1/2 від 04.01.2016, № 248/3/9/1/940 від 16.08.2017, № 248/1485 від 26.03.2018, №248/7/9/1/1661 від 19.12.2017), якими головний розпорядник бюджетних коштів довів до підпорядкованих частин відповідні роз`яснення та надав їм вказівки щодо припинення нарахування індексації до окремого розпорядження. Щодо базового місяця - січень 2008 року відповідач зазначив, що починаючи з 01.12.2015 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає працівник, в тому числі військовослужбовець. Тобто, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення здійснюється індивідуально для кожного працівника (військовослужбовця) та залежить, в тому числі, від його просування по службі. Тому доводи позивача про необхідність застосування січня 2008 року, як місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 01.12.2015 по 28.02.2018, відповідач вважає безпідставними, так як позивач бажає застосувати до правовідносин за період з січня 2008 року по грудень 2015 року пункт 5 Порядку № 1078 в редакції, яка діє з 01.12.2015. Крім цього, визначення базового місяця для розрахунку індексації належить до дискреційних повноважень Міністерства оборони України. Із врахуванням викладеного, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Статтею 258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно із ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи те, що від сторін не надходили клопотання про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справі документами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 у період з 02.08.1993 до 17.10.2020 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 .

У період з 08.08.2014 до 31.08.2014 позивач брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, про що свідчить довідка від 20.08.2015 № 3325.

Також, ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим 30.10.2015 Управлінням особового складу штабу командування сухопутних військ.

Відповідно до наявного в матеріалах справи витягу з наказу командування військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 16.10.2020 № 226, підполковник ОСОБА_1 звільнений наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 15.09.2020 № 351 з військової служби у запас відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обовязок і військову службу" та з 18.10.2020 виключений зі всіх видів забезпечення та направлений для зарахування на військовий облік до Херсонського об`єднаного міського військового комісаріату в м.Херсоні.

17.11.2020 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою, зокрема, про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018; про видання довідки-розрахунку індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018.

У відповідь на заяву ОСОБА_1 , військова частина НОМЕР_1 листом від 02.12.2020 №2049 повідомила позивача, зокрема, про таке:

" … щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року до 28 лютого 2018 року:

З січня 2016 року індексація не нараховувалась і не виплачувалась згідно з пунктом 7 телеграми від 04.01.2016 № 248/3/9/1/2 де визначено, що індексацію грошового забезпечення не нараховувати до окремого роз`яснення (додаток 2). Відповідно до статті 51 Бюджетного Кодексу України керівники бюджетних установ здійснюють фактичні видатки на грошове забезпечення лише в межах фонду грошового забезпечення. Відповідно до статті 5 Закону України і пункту 6 Порядку індексація грошових доходів населення здійснюється в межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів. Для виплати індексації в січні 2016 - лютому 2018 року фінансового ресурсу в Міністерстві оборони України не було. Фінансування на виплату індексації не здійснювалося. Пунктом 14 Порядку визначено, що роз`яснення про застосування порядку проведення індексації грошових доходів населення надає Міністерство соціальної політики України. У зв`язку із вищевикладеним підстав для виплатити індексації грошового забезпечення немає".

Крім того, разом із листом від 02.12.2020, додатком 4, позивачу направлена довідка-розрахунок нарахованої індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018.

Із дослідженої довідки-розрахунку нарахованої індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 слідує, що військовою частиною НОМЕР_1 під час нарахування індексації грошового забезпечення застосований базовий місяць травень 2015 року з урахуванням фіксованої суми індексації у розмірі 524,76 грн.

Не погодившись із застосуванням до розрахунку індексації грошового забезпечення базового місяця травень 2015 року, МельникР.П. 21.12.2020 повторно звернувся до відповідча із заявою в якій, зокрема, просив:

" - нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 (обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, здійснювати з місяця, наступного за місяцем останнього підвищення посадових окладів військовослужбовців, тобто, як базовий місяць застосовувати січень 2008 року).

- видати нову довідку-розрахунок індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 (обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, здійснювати з місяця, наступного за місяцем останнього підвищення посадових окладів військовослужбовців, тобто, як базовий місяць застосовувати січень 2008 року)".

Військова частина НОМЕР_1 , у відповідь на заяву від 21.12.2020, листом від 28.01.2021 №188 повідомила позивача про наступне:

"…Щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 по 28 лютого 2018 рр.: Відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003р. № 1078 індексація нараховувалась, фінансувалась та виплачувалась з 2003 року. З січня 2016 року індексація не нараховувалась і не виплачувалась згідно з пунктом 7 телеграми від 04.01.2016р. №248/3/9/1/2 де визначено, що індексацію грошового забезпечення не нараховувати до окремого роз`яснення…

…Щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення з урахуванням бази 2008 року надаємо наступну інформацію, що аналіз редакції пункту 10-2 Порядку №1078 (в редакції, яка діє з 01.12.2015) визначено таке: до 01.12.2015 за працівником при його переведенні на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі та організації, а також переведенні на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість зберігалася сума індексації, але тільки за умови, якщо збільшення заробітної плати є меншим від суми індексації за відповідний місяць; в іншому випадку - місяць збільшення заробітної плати стає новим базовим; після 01.12.2015 - для новоприйнятих та переведених працівників обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник - тобто після прийняття на службу або переміщення по службі мас визначатися новий базовий місяць для обрахування індексації після підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник. Зазначене свідчить про те, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення індексації грошового забезпечення здійснюється індивідуально для кожного працівника (військовослужбовця) та залежить, в тому числі, від обставин проходження служби (підвищення або переміщення по службі, присвоєння чергових звань тощо). З огляду на зазначене, задовільнити пункти 3 та 4 заяви з визначенням січня 2008 року, як місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 не є обґрунтованим, оскільки ви бажаєте застосувати до правовідносин за період з січня 2008 по листопад 2015 норму п. 5 Порядку № 1078 в редакції, яка діє з 01.12.2015. Посилання на лист Міністерства соціальної політики України не є нормативно-правовим актом, носить інформаційний, роз`яснювальний та рекомендаційний характер".

Вважаючи дії відповідача щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, неналежного розгляду його звернень від 17.11.2020 та від 21.12.2020, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Із дослідженої позовної заяви та доданих до неї документів суд встановив, що фактично спір між сторонами виник з приводу ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення та не погодження із застосуванням до розрахунку суми індексації грошового забезпечення базового місяця травень 2015 року, вважаючи, що базовий місяць при розрахунку індексації грошового забезпечення є січень 2008 року.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

За змістом статей 1 та 2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Частинами 2, 3 ст. 9 Закону № 2011-XII визначено, що до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця та підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються КМУ, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Преамбулою Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 № 1282-XII (далі - Закон № 1282-XII) встановлено, що цей Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Частиною 1 ст. 2 Закону України № 1282-XII, передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів (ст. 9 Закону № 1282-XII).

Згідно із ст. 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 № 2017-III індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів україни від 17.07.2003 № 1078 (далі -Порядок № 1078), з наступними змінами та доповненнями.

Пунктом 6 Порядку № 1078 визначено, що виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, зокрема: - підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів;

- підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету;

- індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів;

- індексація сум відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також сум, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, проводиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються.

У разі, коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговості його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Аналіз вищевикладених норм дає підстави вважати, що основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.

Положеннями статті 4 Закону № 1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Статтею 6 Закону № 1282-XII передбачено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз. 8 п. 4 Порядку № 1078 у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Згідно із п. 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Таким чином, суд вважає, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Крім того, на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації, при цьому базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації слід вважати підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру.

У рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року у справі № 9-рп/2013 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Відтак, системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду 12.12.2018 у справі № 825/874/17, від 19.07.2019 у справі № 240/4911/18, від 07.08.2019 у справі №825/694/17 та від 20.11.2019 у справі № 620/1892/19.

Суд встановив, що відповідач не здійснював нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018.

Разом з тим, у відзиві на позовну заяву зазначає, в 2016 році відбулося збільшення грошового забезпечення військовослужбовців. У зв`язку з цим, Департаментом фінансів Міністерства оборони України доведені до військових частин (установ, організацій) роз`яснення від 04.01.2016 № 248/3/9/1/2, від 16.08.2017 № 248/9/9/1/940 та інші, згідно яких індексацію грошового забезпечення військовослужбовців слід не нараховувати до окремого роз`яснення.

Отже, підставою для не нарахування та не проведення відповідачем у спірний період індексації грошового забезпечення військовослужбовців є відсутність бюджетних призначень для вказаних цілей.

Суд також зазначає, що нормами Закону № 1282-ХІІ та Порядку № 1078 визначено джерело коштів на проведення індексації.

Водночас, п. 6 Порядку № 1078 безпосередньо не скасовано виплату індексації заробітної плати (грошового забезпечення) та не пов`язано індексацію з надходженням коштів до власника підприємства, установи, організації. У Законі № 1282-ХІІ йдеться про фінансові ресурси бюджетів всіх рівнів.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1952 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі "Кечко проти України" Європейський суд з прав людини встановив, що мало місце порушення ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи припинити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне законодавство передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (п. 23 рішення від 08.11.2005, заява № 63134/00).

Так, реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на спеціальних і чинних, на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян.

У зв`язку з цим, Європейський суд з прав людини не прийняв аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Отже, суд зазначає, що обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на нарахування індексації грошового забезпечення та отримання належних йому сум, відтак не звільняє відповідача від обов`язку такі суми виплачувати.

Відтак, суд приходить до висновку, що доводи відповідача про те, що проведення індексації грошових доходів здійснюється виключно у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів є необґрунтованими, оскільки ч. 6 ст. 5 Закону № 1282-XII, на яку посилається відповідач, не обмежує проведення, передбачених чинним законодавством України, виплат, а вказує на джерела походження цих коштів.

Відповідно до п. 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 06 лютого 2003 р. № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Згідно з п. 4 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення).

Відповідно до п. 5 Порядку № 1078 (проведення індексації грошових доходів населення) (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Отже, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення, зокрема, посадових окладів військовослужбовця. Зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.

Тобто, за умови підвищення посадового окладу в січні 2008 року цей місяць виступає базовим, а з лютого здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Крім того, на момент виникнення спірних правовідносин визначення розміру посадових окладів військовослужбовців здійснювалося відповідно до постанови Кабміну України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 № 1294 (далі - Постанова № 1294), якою затверджено нові схеми посадових окладів військовослужбовців.

Постанова № 1294 набрала чинності 01.01.2008 (п. 13), тобто місяця, з якого позивач пов`язує встановлення базового місяця індексації.

Вищевказана постанова діяла до дати набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме, до 01.03.2018.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення, має здійснюватися з місяця, наступного за місяцем останнього підвищення посадових окладів військовослужбовців відповідно до рішення Уряду, в даному випадку, з січня 2008 року.

Суд встановив, що відповідач не здійснював нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення у період з 01.12.2015 по 28.02.2018 з розрахунку базового місяця січень 2008 року, що є порушенням вимог Закону № 1282-XII та Порядку № 1078, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог про визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо неналежного розгляду заяв ОСОБА_1 від 17.11.2020 та від 21.12.2020, з огляду на таке.

Неналежний розгляд вищевказаних звернень позивач пов`язує виключно з ненаданням йому довідки-розрахунку індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 із зазначенням базового місяця січень 2008 року.

Водночас, суд зауважує, що обов`язок надання такої довідки у військової частини НОМЕР_1 виник би у тому разі, якщо б відповідач за результатами розгляду звернення позивача прийшов до висновку про обґрунтованість його заяви. Однак, відповідач у листах від 02.12.2020 № 2049 та від 28.01.2021 № 188 вказав на відсутність підстав для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018. Наявність чи відсутність у ОСОБА_1 права на отримання індексації грошового забезпечення за спірний період є предметом спору в даній справі, якому суд надав оцінку у межах розгляду цієї справи.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 у цій частині не підлягають задоволенню, оскільки заяви позивача від 17.11.2020 та 21.12.2020 своєчасно розглянуті відповідачем та надані відповіді по всім зазначеним у них питанням згідно норм Закону України "Про звернення громадян".

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині визнання протиправними дій відповідача щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця - січень 2008 року та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року, як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця).

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, суд зазначає наступне.

Статтею 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Наведені процесуальні приписи не є імперативними, передбачають диспозитивну поведінку суду щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення.

Отже, суд вважає, що зобов`язати відповідача надати такий звіт, це право суду, а не обов`язок. В даному спорі суд не вбачає підстав для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, оскільки позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду.

З огляду на викладене вище, суд частково задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 .

Згідно із п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" - учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав звільняються від сплати судового збору під час розгляду справ.

Позивач є учасником бойових дій, а тому звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; рнокпп НОМЕР_4 ) індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; рнокпп НОМЕР_4 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року, як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.Й. Кисильова

кат. 106030000