Справа № 160/5350/21
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2021 року Справа № 160/5350/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, -
08.04.2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якому позивач просить:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області у призначенні довічної пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до порядку, визначеному ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV, з використанням розрахунку середньої заробітної плати в Україні за три останні роки, а саме, за 2018, 2019, 2020 р.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області призначити довічну пенсію за віком ОСОБА_1 з 24.12.2020 року відповідно до порядку, визначеному ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV, з використанням розрахунку середньої заробітної плати в Україні за три останні роки, а саме, за 2018, 2019, 2020 р.р., та виплатити різницю недорахованої суми пенсії з 24.12.2020 року.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що з 01.09.2000 р. йому була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ. Після звільнення зі служби в органах МВС позивач продовжував працювати та з доходу сплачував внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. З 23.12.2020 р. отримав право на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV та 19.01.2021 р. звернувся до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV. Відповідачем переведено позивача на пенсію за віком, проте із протоколу призначення пенсії за віком з`ясувалось, що відповідачем безпідставно під час розрахунку пенсії застосовано показник середньої заробітної плати за 2014, 2015, 2016 р., із застосуванням коефіцієнту - 4 888,83грн. Із застосуванням такого показника середньої заробітної плати позивач категорично не погоджується та вважає, що оскільки за призначенням пенсії за віком він звернувся 19.01.2021 р. вперше, то для розрахунку середньої заробітної плати в Україні співробітники мали б врахувати три останні роки, а саме: 2018, 2019, 2020 р.р., тобто за три останні роки, що передували зверненню. 05.02.2021 р. позивач звернувся до Пенсійного фонду із заявою про нарахуванням пенсії із застуванням вірного показника. Проте, листом від 12.03.2021 р. відповідач відмовив у такому нарахуванні, спираючись на те, що відбувся перехід з одного виду пенсії на виду, тому розрахунок пенсії за віком вірний. Позивач вважає, що відповідач не вірно застосував пункт 4-3 розділу 15 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV, оскільки не врахував, що пенсію йому призначено з 2000 року не у відповідності до положень Закону №1058-ІV, а по Закону №2262-ХІІ. З огляду на викладене, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.04.2021 р. відкрито провадження у адміністративній справі; справу №160/5350/21 призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.04.2021 р. витребувано від відповідача також матеріали пенсійної справи при призначенні пенсії за вислугою років та пенсійної справи при призначенні пенсії за віком.
12.05.2021 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнав, просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначив наступне. Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перехід з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. Перехід на пенсію за віком відповідно до статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є переведення з одного виду пенсії на інший. На підставі його заяви позивача було переведено на пенсію за віком. Відповідно до пункту 4 (3) розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. Протягом 2019 - 2020 років пенсії, призначені відповідно до Закону №1058 були перераховані відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» та від 1 квітня 2020 3 року № 251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році», згідно яких проводився перерахунок пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1.17 та 1.11 відповідно. Отже, для застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні за останні три роки перед переведенням на пенсію за віком немає законних підстав. Зважаючи на викладене, Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області діяло у спосіб та у порядок, визначеному чинним законодавством, а отже позовні вимоги є не обґрунтованими.
Відповідно до ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За змістом приписів п.3 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності, зокрема, оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Частиною 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлене наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.09.2000 року перебуває на обліку в Пенсійному фонді та отримував пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (по лінії МВС).
25.11.2020 р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (Відділ обслуговування громадян №1 (сервісний центр)) із заявою про попередній розрахунок пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
06.01.2021 р. позивач звернувся до Начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою припинити виплату пенсії по лінії МВС у зв`язку із переходом на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
19.01.2021 р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (Відділ обслуговування громадян №2 (сервісний центр)) із заявою про призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно із даними пенсійної справи виплату пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262 припинено з 01.02.2021 у зв`язку із переходом на інший вид пенсії - пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
05.02.2021 р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою здійснити нарахування державної пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати/доходу в Україні відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за три останні роки, що передували зверненню.
Листом від 12.03.2021 р. за №7341-3679/З-01/8-0400/21 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивачу, що для застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні за останні три роки перед переведенням на пенсію за віком законні підстави відсутні.
Означене рішення відповідача обґрунтоване наступним.
«Перехід на пенсію за віком відповідно до статті 45 Закону України від 09 липня 2003 № 1058-1V є переведенням з одного виду пенсії на інший. Відповідно до частини 3 статті 45 Закону № 1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плазу первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по ЗО червня 2000 року незалежно від перерв. При переведенні застосовується показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. На підставі заяви від 19.01.2021 р. вас було переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону №1058. Відповідно до пункту 4-3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %».
Не погоджуючись з відповідачем щодо не застосування при розрахунку пенсії за віком показника середньої заробітної плати за 2018, 2019, 2020 р.р., тобто за три останні роки, що передували зверненню за призначенням пенсії, а застосування середнього показника заробітної плати за 2014, 2015 та 2016 роки, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Згідно зі статтею 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.
У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором.
При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.
У частині першій статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:
2) пенсія по інвалідності;
3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
За правилами частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:
Зп = Зс х (Ск : К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );
К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачено такого виду пенсії як пенсія за вислугу років. Частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до ч.5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
В ході судового розгляду справи встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачу у 2000 році призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.
Зокрема, при призначенні пенсії за вислугу років показник середньої заробітної плати (доходу) при її розрахунку не застосовується в силу вимог зазначеного Закону, адже основою доходу у цьому разі є грошове забезпечення.
Крім того, після звільнення з органів внутрішніх справ позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, що не заперечено відповідачем..
За вказаних обставин, суд вказує на помилковість позиції відповідача щодо наявності підстав для застосування у спірних правовідносинах частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
При обчисленні пенсії за віком позивачу пенсійним фондом мав бути застосований показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком в порядку частини другої статті 40 Закону №1058, оскільки призначення пенсії позивачу у відповідності до Закону №1058 відбулось вперше.
Згідно ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Позивач у позовних вимогах просить визнати відмову відповідача у призначенні довічної пенсії за віком відповідно до порядку, визначеному ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з використанням розрахунку середньої заробітної плати в Україні за три останні роки, а саме, за 2018, 2019, 2020 р.
Водночас, матеріалами справи не встановлено відмову у призначенні пенсії за віком.
З огляду на викладене, в цій частині позовні вимогами не підлягають задоволенню.
Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що звернення позивача із заявою встановленого зразка про призначення пенсії за віком відбулось 19.01.2021 р., виплату пенсії за вислугу років припинено - з 01.02.2021 р. у зв`язку із призначенням пенсії за віком.
З урахуванням фактичних обставин, з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог, визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у застосуванні під час призначення і обрахунку пенсії за віком середньої заробітної плати (доходу) в Україні за останні три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, в порядку частини другої статті 40 Закону №1058, а саме, за 2018, 2019, 2020 р., та зобов`язати відповідача вчинити дії щодо перерахунку пенсії за віком з моменту її призначення із використанням середньої заробітної плати (доходу) в Україні за останні три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком в порядку частини другої статті 40 Закону №1058, а саме: за 2018, 2019, 2020, та здійснити відповідні виплати з урахуванням виплачених сум.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тому судовий збір у розмірі 454,00грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за рахунок його бюджетних асигнувань.
Керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у застосуванні під час призначення і обрахунку його пенсії за віком середньої заробітної плати (доходу) в Україні за останні три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, у порядку частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме: за 2018, 2019, 2020.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вчинити дії щодо перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 з моменту її призначення із використанням середньої заробітної плати (доходу) в Україні за останні три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, в порядку частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме: за 2018, 2019, 2020, та здійснити відповідні виплати з урахуванням виплачених сум.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст складений 31.05.2021 р.

Суддя О.С. Рябчук