Справа № 200/5798/21
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2021-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2021 р. Справа№200/5798/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазарєва В.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області до Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про визнання протиправною та скасування постанови від 22.04.2021 року про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн., -

В С Т А Н О В И В:

13 травня 2021 року територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області (далі за текстом ТУ ДСА України в Донецькій області) звернулося до суду з позовом до Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 22.04.2021 року про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постановою старшого державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 22.04.2021 на ТУ ДСА в Донецькій області за невиконання судового рішення без поважних причин у справі №805/7401/20-а, відповідно до якого ТУ ДСА України в Донецькій області зобов`язано виплатити ОСОБА_1 суддівську винагороду, накладено штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн.

ТУ ДСА України в Донецькій області листом від 13.04.2021, у зв`язку із надходженням постанови про відкриття виконавчого провадження, повідомило державного виконавця про те. що виконати судове рішення в частині виплати коштів територіальне управління не має можливості. Також ТУ ДСА України в Донецькій області направило на адресу державного виконавця розрахунок суми, яка підлягає виплаті з державного бюджету на користь ОСОБА_1 .

У зв`язку з тим, що невиконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 30.10.2021 допущено виключно з об`єктивних причин. ТУ ДСА України в Донецькій області просило утриматись від виконавчих дій та звернутися до суду із заявою про зміну способу виконання судового рішення.

ТУ ДСА України в Донецькій області зазначає, що порядок виконання рішень судів про стягнення коштів з держаних органів регулюється Законом України від 05.06.2012 № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (далі Закон №4901) та постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників».

Виконання судових рішень, ухвалених на користь суддів, здійснюється згідно з чинним законодавством України ДСА України за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів» у межах передбачених асигнувань на відповідний бюджетний період. Таким чином виконання зазначеного рішення суду у справі №200/7401/20-а має здійснюватися виключно за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів» органом Державної казначейської служби України. Однак для ТУ ДСА України в Донецькій області дана програма та відповідний кошторис не доведені і не можуть бути використані. Розпорядником коштів, передбачених зазначеною бюджетною програмою, відповідно до закону Державна судова адміністрація України, яка є головним розпорядником бюджетних коштів.

Також позивач зазначає, що виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 30.10.2020 до остаточного розгляду справи касаційним судом (у випадку скасування Верховним Судом рішень судів попередніх інстанцій) призведе до неправомірних стягнень коштів з Державною бюджету, які в подальшому не можна буде повернути, оскільки статтею 381 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені обмеження щодо повороту виконання рішення суду в окремих категоріях справ, зокрема, по справах про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби.

Позивач вважає, що рішення суду не виконано виключно з об`єктивних причин за відсутності вини ТУ ДСА України в Донецькій області у зв`язку звернулося до суду із даним позовом.

17 травня 2021 року відкрито провадження у даній справі. Призначено судове засідання на 26 травня 2020 року. В ухвалі було запропоновано відповідачу надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження. Також витребувано з позивача докази, які свідчать про поважність причин невиконання рішення суду.

Відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

Сторони у судове засідання не прибули, про дату, час та місце його проведення були повідомленні належним чином. Заяв та клопотань з боку сторін не надходило.

Згідно із частиною 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи положення вищевказаних норм процесуального законодавства, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи у письмовому провадженні за наявними матеріалами справи.

Розглянувши позовну заяву, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується вимоги, дослідивши докази, що наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

30 жовтня 2020 року Донецьким окружним адміністративним судом ухвалено рішення у справі №200/7401/20-а про задоволення позову ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, яким:

- визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з травня по липень 2020 року із застуванням щомісячного обмеження її нарахування розміром 10 мінімальних заробітних плат, передбаченого частиною третьою статті 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» із змінами та доповненнями, внесеними Законом України № 553-ІХ від 13 квітня 2020 року;

- зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області здійснити донарахування та виплату суддівської винагороди судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя ОСОБА_1 за період з травня по липень 2020 року на підставі частин 2, 3, 4 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 20% з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті, без застосування будь-яких обмежень передбачених частиною третьою статті 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» із змінами та доповненнями, внесеними Законом України № 553-ІХ від 13 квітня 2020 року.

Рішення суду в частині виплати суддівської винагороди за один місяць допущено до негайного виконання.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року вищевказане рішення у справі 200/7401/20-а залишено без змін. Тобто, 10 лютого 2021 року рішення суду першої інстанції набрало законної сили.

Постановою старшого державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 16 березня 2021 року відкрито виконавче провадження № 64805704 з примусового виконання виконавчого листа №200/7401/20-а, що виданий 22 лютого 2021 року Донецьким окружним адміністративним судом на виконання вищевказаного рішення про зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області здійснити донарахування та виплату суддівської винагороди судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя ОСОБА_1 за період з травня по липень 2020 року на підставі частин 2, 3, 4 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 20% з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті, без застосування будь-яких обмежень передбачених частиною третьою статті 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» із змінами та доповненнями, внесеними Законом України № 553-ІХ від 13 квітня 2020 року. (а.с. 13).

13 квітня 2021 року ТУ ДСА в Донецькій області направляло на адресу державного виконавця лист № 05-1566/21, яким повідомила, що виконання рішення суду повинно здійснюватись за рахунок бюджетної програми 0501150 у межах передбачених асигнувань шляхом безспірного списання коштів Державною казначейською службою України і для її виконання стягувачу або виконавцю необхідно звернутися до суду з заявою про встановлення способу і порядку виконання судового рішення шляхом списання визначеної суми коштів з бюджетної програми 0501150 Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів, розпорядником якою є Державна судова адміністрація України, у порядку, передбаченому Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень і постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845. За таких обставин, позивач не може своєчасно виконати рішення суду, а тому просить задовольнити позовні вимоги. (а.с. 14).

Також ТУ ДСА України в Донецькій області направило на адресу державного виконавця розрахунок суми, яка підлягає виплаті з державного бюджету на користь ОСОБА_1 відповідно до рішення суду № 200/7401/20-а (а.с. 15).

22 квітня 2021 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. на боржника - ТУ ДСА в Донецькій області за невиконання без поважних причин судового рішення (а.с. 17). Вказана постанова надійшла на адресу позивача 29.04.21 (а.с. 16).

Як на час прийняття постанови про накладення штрафу, так і на час розгляду справи, рішення суд від 30 жовтня 2020 року в частині зобов`язання Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області здійснити виплату суддівської винагороди судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя ОСОБА_1 за період з травня по липень 2020 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 20% з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті, без застосування будь-яких обмежень передбачених частиною третьою статті 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» із змінами та доповненнями, внесеними Законом України № 553-ІХ від 13 квітня 2020 року не виконано.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад як, зокрема обов`язковість виконання рішень (ст. 2 вказаного Закону).

Як визначено п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404 підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону №1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

На підставі ч.1 ст.18 Закону №1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною шостою статті 26 Закону №1404 визначено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно ч.1 ст.63 Закону №1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.63 Закону №1404 у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

На підставі ч.1 ст.75 Закону №1404 у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Таким чином, накладення штрафу на боржника державним виконавцем можливо тільки за відсутності поважних причин невиконання рішення. Поважними, в розумінні наведених норм Закону, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Отже, якщо рішення не виконується, державний виконавець в разі зазначення причин невиконання боржником зобов`язаний проаналізувати вказані причини на предмет їх поважності. Лише після аналізу вказаних боржником причин та встановлення відсутності їх поважності у державного виконавця виникають підстави для накладення штрафу за невиконання без поважних причин боржником рішення.

ТУ ДСА України в Донецькій області обґрунтовує поважність причин невиконання судового рішення відсутністю відповідних бюджетних асигнувань з боку розпорядника коштів, а також тим, що вищевказані рішення судів першої та другої інстанції не є остаточним і оскаржуються у касаційному порядку.

Постановою КМУ від 03 серпня 2011 року №845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, який визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення (далі Порядок).

Пункт 25 Порядку передбачає, що безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів за його платіжними дорученнями здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.

У разі наявності у боржника окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів з боржника (виконання рішень суду про стягнення коштів з боржника) здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому пункти 24-34 цього Порядку застосовуються лише щодо зазначеної бюджетної програми.

Таким чином, судові рішення, які передбачають виплату на користь суддів коштів, здійснюється за рахунок коштів бюджетної програми 051150 Виконання рішень на судів на користь суддів та працівників апаратів судів.

Однак до ТУ ДСА України в Донецькій області дана програма та відповідний кошторис не доведені і не можуть бути використані. Розпорядником коштів, передбачених зазначеною бюджетною програмою, відповідно до закону є Державна судова адміністрація України, яка є головним розпорядником бюджетних коштів.

Суд також звертає увагу, що Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Донецькій області було проведено розрахунок суми, яка підлягає виплаті стягувачу, що підтверджується відповідним розрахунком від 13 квітня 2021 року №05-1101/19вх. Таким чином, на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2020 року позивачем було здійснено всі залежні від нього дії для виконання судового рішення.

Також судом встановлено, що позивач повідомляв відповідача, що виконання судового рішення здійснюється виключно в порядку передбаченому чинним законодавством України, інших наявних способів, які б могли бути спрямовані ДСА України на виконання рішення суду, у боржника відсутні. Отже, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Відповідач відповідно до статей 63 та 75 Закону України «Про виконавче провадження» та фактичних обставин, а саме: зазначення боржником на його думку поважних причин невиконання судового рішення, повинен був проаналізувати вказані боржником причини, і лише після встановлення неповажності вказаних причин мав право накладати штраф.

Суд зазначає, що в оскаржуваній постанові не міститься аналіз вказаних боржником причин невиконання рішення суду.

Враховуючи вищезазначене, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного суду від 18 червня 2019 року у справі №826/721/16 (адміністративне провадження №К/9901/12499/18).

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності до пункту 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 №3 Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби судам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про [...] накладення штрафу належать до [...] відповідальності [...] за невиконання без поважних причин рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії […].

В теорії права під юридичною відповідальністю розуміються передбачені законом вид і міра державно-владного (примусового) зазначення особою втрат благ особистого, організаційного і майнового характеру за вчинене правопорушення.

Підстави юридичної відповідальності - це сукупність обставин, наявність яких робить юридичну відповідальність можливою та повинною. Відсутність сукупності таких обставин виключає її можливість, а отже звільнення від відповідальності зафіксована нормами права.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, суд дійшов висновку, що постанова про накладення штрафу від 22 квітня 2021 року винесена без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення, а відтак позовні вимоги ТУ ДСА України в Донецькій області підлягають задоволенню.

У відповідності до приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

На підставі викладеного, керуючись нормами Конституції України та Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області (місцезнаходження: вул. Добровольського, 2, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) до Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (місцезнаходження: вул. Глекова, 2, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) про визнання протиправною та скасування постанови від 22.04.2021 року про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 22 квітня 2021 року у виконавчому провадженні № 64805704 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Рішення суду набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Лазарєв