Справа № 160/1993/21
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2021 року Справа № 160/1993/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
10 лютого 2021 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС України у Дніпропетровській області, в якому просить суд:
В обґрунтування позовних вимог ФОП ОСОБА_1 зазначено, що прийняті на підставі висновків актів фактичних перевірок податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки позивач у відповідності до вимог Закону України №391-IX від 18.12.2019 року до 01.01.2020 року, як розпорядник акцизних складів, уклав договір купівлі-продажу і монтажу обладнання від 03.03.2020 року №075/25/-2020, відповідно до якого ТОВ «Преміум-автогаз» (постачальник) зобов`язався до 01.04.2020 року поставити та встановити позивачу товар: магнітострикційні рівноміри, коробки з`єднувальні вибухозахищені, шафи контролю рівноміра. Проте, у зв`язку з введенням у державі карантинних обмежень, зобов`язання постачальником були виконані пізніше (липень-серпень 2020 року), ніж було обумовлено договором від 03.03.2020 року. Також, ФОП ОСОБА_1 звернуто увагу на те, що АЗС /АГЗС, на яких було проведено фактичну перевірку контролюючим органом, до встановлення обладнання згідно договору від 03.03.2020 року №075/25/-2020 не працювали та не здійснювали відпуск пального. Позивач з огляду на вищенаведені обставини, вказує на відсутність вини у його діях щодо несвоєчасного встановлення обладнання, що є підставою для скасування прийнятих відповідачем податкових повідомлень-рішень. Окремо позивачем наголошено на процедурних порушеннях проведення фактичних перевірок на АЗС/АГЗС позивача. У позові зазначено, що представники контролюючого органу при проведенні перевірки не залучали позивача та його представника, також для проведення фактичних перевірок були відсутні підстави, передбачені п. 80.2 ПК України, зокрема, позивачем вказано на долучені відповідачем порушення в частині вручення направлень на перевірку перед її проведенням, та актів - за результатами проведення фактичних перевірок. Отже, позивач зазначає про відсутність законних підстав для проведення перевірки, вважає протиправними дії контролюючого органу під час проведення фактичних перевірок, а також висновки, здійснені відповідачем за результатами встановлених порушень, у зв`язку із чим, звернувся до суду із вимогою про скасування податкових повідомлень-рішень, прийнятих на підставі висновків актів фактичних перевірок позивача.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
15.03.2021 року відповідачем надано відзив на позов, в якому зазначено про правильність висновків ГУ ДПС у Дніпропетровській області за результатами проведених фактичних перевірок, оскільки відповідач діяв у відповідності до п. 80.1 ст. 80 Податкового кодексу України, відповідно до якої фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків. Контролюючим органом вказано про те, що фактичні перевірки проводились за попередньої наявності наказів та направлень на такі перевірки. Із наказами та направленнями ознайомлювались оператори АЗС/АГЗС, про що свідчать відповідні підписи, або акти про відмову у підписанні. За результатами фактичних перевірок контролюючим органом складено відповідні акти перевірок, копії яких не були вручені представнику позивача у зв`язку з відмовою в їх отриманні, та такі акти були направлені на адресу позивача поштою. У зв`язку з встановленими порушеннями, на підставі висновків актів фактичних перевірок, контролюючим органом було прийнято податкові повідомлення-рішення, що направлялись позивачу поштою, та були отримані ним. Відповідач вважає прийняті податкові повідомлення-рішення правомірними, зазначає про правові підстави для застосування штрафних санкцій, та вважає вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
22.03.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій ФОП ОСОБА_1 зазначає про необхідність відхилення доводів відповідача, оскільки ГУ ДПС у Дніпропетровській області не спростовано обставин, наведених у позовній заяві. Зокрема, позивачем повторно наголошено, що на акцизних складах у зв`язку з введенням карантину пізніше були встановлені рівноміри-лічильники, та до моменту їх встановлення АЗС/АГЗС, належні позивачу, не працювали. Крім того, ФОП ОСОБА_1 наголошено, що у зв`язку з відсутністю функціонування місць відпуску, на АЗС/АГЗС були відсутні відповідальні особи, та таким особам не могли бути вручені та не вручались накази та направлення на перевірку. Зокрема у відповіді на відзив наголошено, що відповідач не спростовує у відзиві посилання позивача на процедурні порушення під час призначення та проведення фактичних перевірок. Позивач просить відхилити доводи, наведені у відзиві, з огляду на їх необґрунтованість.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) є суб`єктом господарської діяльності з 04.03.2016 року та перебуває на обліку у Головному управлінні Державної податкової служби України у Дніпропетровській області. Основним видом економічної діяльності позивача є роздрібна торгівля пальним (КВЕД 47.30).
На підставі наказу від 24.07.2020 року №1639-п, прийнятого згідно п.п. 80.2.5 п.п 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України (від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, надалі - ПК України) та направлень від 27.07.2020 року №№2156, 2157, ГУ ДПС у Дніпропетровській області було проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з питань дотримання законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, тривалістю не більше 10 діб починаючи з 27.07.2020 року.
Відповідно до акту відмови від отримання наказу на проведення перевірки та підпису у направленнях на перевірку від 27.07.2020 року, оператор АГЗС (що належить ФОП ОСОБА_1 ) на ім`я ОСОБА_2 відмовився від отримання наказу від 24.07.2020 року та направлень від 27.07.2020 року №№2156, 2157.
- необладнання 1-го резервуару рівнеміром-лічильником та відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, на акцизному складі;
- незабезпечення з вини розпорядника акцизного складу своєчасного подання до ДПС України електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального.
На підставі наказу від 28.07.2020 року №1651-п, прийнятого згідно п.п. 80.2.5 п.п 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України та направлень від 29.07.2020 року №№2185, 2186, ГУ ДПС у Дніпропетровській області було проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з питань дотримання законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, тривалістю не більше 10 діб починаючи з 29.07.2020 року.
Відповідно до особистого підпису оператора АЗС ОСОБА_3 , копії наказу від 28.07.2020 року №1651-п та направлень від 29.07.2020 року №№2185, 2186 були вручені вищевказаній відповідальній особі суб`єкта господарювання - ФОП ОСОБА_1 .
- реалізація пального без обладнання 3-х резервуарів рівнемірами-лічильниками та відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнемірів-лічильників на введених в експлуатацію резервуарах, на акцизному складі;
- незабезпечення з вини розпорядника акцизного складу своєчасного подання до ДПС України електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального.
Згідно розрахунку до вищевказаного акту перевірки від 31.07.2020 року, сума штрафних (фінансових) санкцій, яка підлягає нарахуванню по акту, складає 89 000,00 грн., з яких: 60 000,00 грн. - за реалізацію пального без обладнання 3-х резервуарів рівнемірами-лічильниками та відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнемірів-лічильників на введених в експлуатацію резервуарах, розташованих на акцизному складі за адресою: АДРЕСА_2 , 29 000,00 грн. - за незабезпечення з вини розпорядника акцизного складу своєчасного подання до ДПС України електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального.
На підставі наказу від 31.07.2020 року №1668-п, прийнятого згідно п.п. 80.2.5 п.п 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України та направлень від 31.07.2020 року №№2207, 2208, ГУ ДПС у Дніпропетровській області було проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , з питань дотримання законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, тривалістю не більше 10 діб починаючи з 31.07.2020 року.
Відповідно до акту відмови від отримання наказу на проведення перевірки та підпису у направленнях на перевірку від 03.08.2020 року, оператор АЗС (що належить ФОП ОСОБА_1 ) відмовився від отримання наказу від 31.07.2020 року та направлень від 31.07.2020 року №№2207, 2208.
- реалізація пального без обладнання 3-х резервуарів рівнемірами-лічильниками та відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнемірів-лічильників на введених в експлуатацію резервуарах, на акцизному складі;
- незабезпечення з вини розпорядника акцизного складу своєчасного подання до ДПС України електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального.
Згідно розрахунку до вищевказаного акту перевірки від 11.08.2020 року, сума штрафних (фінансових) санкцій, яка підлягає нарахуванню по акту складає 99 000, 00 грн., з яких: 60 000, 00 грн. - за реалізацію пального без обладнання 3-х резервуарів рівнемірами-лічильниками та відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнемірів-лічильників на введених в експлуатацію резервуарах, розташованих на акцизному складі за адресою: АДРЕСА_3 , 39 000, 00 грн. - за незабезпечення з вини розпорядника акцизного складу своєчасного подання до ДПС України електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального.
На підставі наказу від 31.07.2020 року №1666-п, прийнятого згідно п.п. 80.2.5 п.п 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України та направлень від 31.07.2020 року №№2209, 2210, ГУ ДПС у Дніпропетровській області було проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 , з питань дотримання законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, тривалістю не більше 10 діб, починаючи з 31.07.2020 року.
Відповідно до акту відмови від отримання наказу на проведення перевірки та підпису у направленнях на перевірку від 03.08.2020 року, оператор АЗС (що належить ФОП ОСОБА_1 ) відмовився від отримання наказу від 31.07.2020 року та направлень від 31.07.2020 року №№2209, 2210.
- реалізація пального без обладнання 1-го резервуару рівнеміром-лічильником та відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, на акцизному складі;
- незабезпечення з вини розпорядника акцизного складу своєчасного подання до ДПС України електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального.
Згідно розрахунку до вищевказаного акту перевірки від 11.08.2020 року, сума штрафних (фінансових) санкцій, яка підлягає нарахуванню по акту складає 59 000,00 грн., з яких: 20 000,00 грн. - за реалізацію пального без обладнання 1-го резервуару рівнеміром-лічильником та відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі за адресою: АДРЕСА_4 , 39 000, 00 грн. - за незабезпечення з вини розпорядника акцизного складу своєчасного подання до ДПС України електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального.
На підставі наказу від 17.09.2020 року №2366-п, прийнятого згідно п.п. 80.2.5 п.п 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України та направлень від 17.09.2020 року №№2852, 2853, ГУ ДПС у Дніпропетровській області було проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_5 , з питань дотримання законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, тривалістю не більше 10 діб починаючи з 17.09.2020 року.
Відповідно до акту відмови від отримання наказу на проведення перевірки та підпису у направленнях на перевірку від 17.09.2020 року, оператор АГЗС (що належить ФОП ОСОБА_1 ) відмовився від отримання наказу від 17.09.2020 року та направлень від 17.09.2020 року №№2852, 2853.
- реалізація пального без обладнання 1-го резервуару рівнеміром-лічильником та відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, на акцизному складі;
- незабезпечення з вини розпорядника акцизного складу своєчасного подання до ДПС України електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального.
Згідно розрахунку до вищевказаного акту перевірки від 21.09.2020 року, сума штрафних (фінансових) санкцій, яка підлягає нарахуванню по акту складає 98 000,00 грн., з яких: 20 000, 00 грн. - за реалізацію пального без обладнання 1-го резервуару рівнеміром-лічильником та відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі за адресою: АДРЕСА_5 , 78 000,00 грн. - за незабезпечення з вини розпорядника акцизного складу своєчасного подання до ДПС України електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального.
Також судом встановлено, що наказом №1612-п від 21.07.2020 року, прийнятим згідно п.п. 80.2.5 п.п 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України, ГУ ДПС у Дніпропетровській області було призначено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 , з питань дотримання законодавства у сфері обігу підакцизних товарів. Наказом також визначено період проведення перевірки: з 23.07.2020 року не більше 10 діб. На виконання наказу були оформлені направлення №№2087, 2088 від 21.07.2020 року.
Копії наказу №1612-п та направлень №№ 2087, 2088 від 21.07.2020 року були вручені позивачу 23.07.2020 року, про що свідчить підпис ФОП ОСОБА_1 у відповідних направленнях.
Також, 23.07.2020 року позивачу була вручена письмова вимога перевіряючих ГУ ДПС у Дніпропетровській області про надання платником податків документів, у зв`язку з проведенням фактичної перевірки на підставі направлень №№ 2087, 2088 від 21.07.2020 року.
Як встановлено судом, на підставі наказу №1612-п від 21.07.2020 року та направлень №№ 2087, 2088 від 21.07.2020 року, ГУ ДПС у Дніпропетровській області з 23.07.2020 року по 31.07.2020 року була проведена перевірка з питань:
- дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
ФОП ОСОБА_1 в рамках фактичної перевірки за адресою: АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 були надані пояснення щодо залишків скрапленого газу, щодо відсутності факту роботи резервуару дизельного палива, а також стосовно встановлення та перебування на стадії реєстрації рівнемірів-лічильників.
За результатами проведеної перевірки ФОП ОСОБА_1 , що здійснює діяльність у АГЗС за адресою: АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 , ГУ ДПС у Дніпропетровській області 31.07.2020 року було складено акт (довідку), що зареєстрований в територіальному органі ДПС за місцем здійснення діяльності платником податків 03.08.2020 року за №0128/04/36/05/РРО/ НОМЕР_1 . Зазначеним актом зафіксовано порушення позивачем п.1, 2, 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95 ВР «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями), та п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України від 02.12.2010 року №2755-V? (із змінами та доповненнями), а саме:
- проведення розрахункових операцій без роздрукування та видачі відповідного розрахункового документу (фінансова санкція становить розмір - 21,80 грн. згідно розрахунку штрафних санкцій, складеного до акту перевірки);
- відсутність ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та /або за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, не відображених в такому обліку (фінансова санкція становить розмір - 152 600, 00 грн. згідно розрахунку штрафних санкцій, складеного до акту перевірки);
- реалізація пального без застосування обладнання та введених належним чином в експлуатацію рівнемірів-лічильників на 2 місцях відпуску пального (фінансова санкція становить розмір - 40 000, 00 грн. згідно розрахунку штрафних санкцій, складеного до акту перевірки).
Відповідно до акту відмови від ознайомлення та підписання акту фактичної перевірки від 31.07.2020 року, засвідчено факт відмови ФОП ОСОБА_1 та особи, яка здійснювала розрахункові операції на АЗС за адресою: АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 , від підписання акту перевірки, проведеної з 23.07.2020 по 31.07.2020 року.
Відповідно до супровідного листа від 04.08.2020 року, квитанції від 05.08.2020 року, позивачу було направлено копію акту перевірки від 31.07.2020 року, зареєстрованого у територіальному органі ДПС 03.08.2020 року за №0128/04/36/05/РРО/ НОМЕР_1 , та відповідно до поштового повідомлення отримано 12.08.2020 року.
На підставі висновків акту перевірки, зареєстрованого у територіальному органі ДПС 03.08.2020 року за №0128/04/36/05/РРО/ НОМЕР_1 , ГУ ДПС у Дніпропетровській області було прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:
Також, з 17.09.2020 року по 24.09.2020 року ГУ ДПС у Дніпропетровській області на підставі наказу №23-п від 15.09.2020 року та направлень №№ 27, 28 від 15.09.2020 року, було проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 , що здійснює діяльність у АГЗС за адресою: АДРЕСА_5 , з питань дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Копії наказу №23-п та направлень №№ 27, 28 від 15.09.2020 року було вручено ОСОБА_4 (продавець АГЗС) 17.09.2020 року, про що свідчить підпис останнього у відповідних направленнях.
Зокрема, 17.09.2020 року оператору АГЗС за адресою: АДРЕСА_5 , ОСОБА_4 була вручена письмова вимога перевіряючих ГУ ДПС у Дніпропетровській області про необхідність надання ФОП ОСОБА_1 документів, у зв`язку з проведенням фактичної перевірки на підставі направлень №№ 27, 28 від 15.09.2020 року.
Також, оператором АГЗС ОСОБА_4 були надані пояснення щодо наявності готівкових коштів за адресою АДРЕСА_5 в розмірі 5459,00 грн., зазначено про те, що касовий апарат не працює. Зокрема у поясненнях зазначено, що у присутності ОСОБА_4 здійснено зняття залишків скрапленого газу.
За результатами проведеної перевірки ФОП ОСОБА_1 , що здійснює діяльність у АГЗС адресою: АДРЕСА_5 , ГУ ДПС у Дніпропетровській області було складено акт (довідку), що зареєстрований в територіальному органі ДПС за місцем здійснення діяльності платником податків 25.09.2020 року за №22/04/36/07/10/ НОМЕР_1 . Зазначеним актом зафіксовано порушення позивачем п.1, 2, 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95 ВР «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями), п. 20.1.6 п.п. 20.1.10, п. 20.1 ст. 20 ст. 81, п. 85.2 ст. 85 ПК України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), та ст.ст. 2, 21, 22, 23, 24 Кодексу законів про працю України.
Відповідно до акту відмови від ознайомлення та підписання акту фактичної перевірки від 24.09.2020 року №000160/8, засвідчено факт відмови ФОП ОСОБА_1 та особи, яка здійснювала розрахункові операції на АГЗС ( ОСОБА_4 ) за адресою: АДРЕСА_5 , від підписання акту перевірки, проведеної з 17.09.2020 року по 24.09.2020.
Контролюючим органом позивачу було направлено копію акту перевірки від 25.09.2020 року за №22/04/36/07/10/ НОМЕР_1 , та відповідно до конверту, таке відправлення було повернуто з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
На підставі висновків акту перевірки, зареєстрованого у територіальному органі ДПС 25.09.2020 року за №22/04/36/07/10/ НОМЕР_1 , ГУ ДПС у Дніпропетровській області було прийнято податкове повідомлення-рішення:
Не погоджуючись із вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями, прийнятими за результатами фактичних перевірок на АЗС/АГЗС суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_1 , позивач звернувся з даним позовом до суду.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Відповідно до статей 75, 80 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків, зокрема, фактичні перевірки, в порядку, встановленому цим Кодексом.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
У відповідності до вимог статті 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:
- у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;
- письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування;
- неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального;
- у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3;
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.
Перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.
Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.
Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.
Статтею 81 ПК України визначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.
Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.
У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, та/або у разі відмови отримати примірник цього акта чи надати письмові пояснення до нього, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує такий факт, та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня.
Під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом.
Керівники і відповідні посадові особи юридичних осіб та фізичні особи - платники податків під час перевірки, що проводиться контролюючими органами, зобов`язані виконувати вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів про оподаткування і підписати акт (довідку) про проведення перевірки та мають право надати заперечення на цей акт (довідку).
При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу не мають права вимагати у платника податків отримувати витяг із відповідного реєстру про взяття такого платника податків на облік відповідно до вимог цього Кодексу.
Відповідно до статті 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.
Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.
У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із запереченнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.
Акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).
Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.
У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.
У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.
Відмова платника податків або його законних представників чи особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта перевірки або отримання його примірника, не звільняє платника податків від обов`язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов`язання.
У разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.
Податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.
Положеннями статті 230 ПК України визначено, що акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.
Акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.
Акцизні склади, на яких здійснюється діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші, з очищення коксового газу, з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл їх переробки в готову продукцію (пальне), повинні бути обладнані лише витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску готової підакцизної продукції (пального) наливом з такого акцизного складу.
Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.
Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати:
а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі;
б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів.
Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.
Розпорядники акцизних складів зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно (крім днів, в які акцизний склад не працює) формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального (далі у цьому розділі - обсяг обігу пального) у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15° С.
Дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального формуються після проведення останньої операції з обігу пального у звітній добі, але не пізніше 23 години 59 хвилин цієї доби, до початку здійснення операцій з обігу пального у добу, що настає за звітною добою, та подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, не пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною добою.
Дані про фактичні залишки пального на перший та останній дні календарного місяця та про обсяг обігу пального за звітний календарний місяць формуються розпорядниками акцизних складів, що використовують пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснюють операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам, після проведення останньої операції з обігу пального у звітному календарному місяці, але не пізніше 23 години 59 хвилин останнього дня звітного календарного місяця, до початку здійснення операцій з обігу пального у день, що настає за таким останнім днем звітного календарного місяця, та подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, не пізніше 15 календарних днів, що настають за останнім днем звітного календарного місяця.
Дані про залишки пального та про обсяг обігу пального подаються електронними засобами зв`язку у формі електронних документів, яка затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Електронні документи заповнюються автоматично шляхом передачі до них даних з витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників (під час виходу з ладу, проведення повірки або калібрування рівнеміра-лічильника або витратоміра-лічильника - заповнюються відповідальною особою розпорядника акцизного складу).
В електронних документах також зазначаються відповідальною особою розпорядника акцизного складу дані про обсяги залишків пального, що знаходяться на акцизному складі в тарі, балонах, упаковці, про добовий обсяг реалізованого пального в тарі, балонах, упаковці, а також інформація про дні, в які акцизний склад не працює.
Суд зауважує, що процедуру створення та ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі (далі - Реєстр), а також порядок передачі облікових даних (обсягу обігу та залишку пального) з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 року № 891 (надалі - Порядок №891).
Згідно з пп.5, 6 п.2 Порядку № 891, реєстр - електронна база даних, яка містить податкову інформацію про розпорядників акцизних складів, наявні у них акцизні склади, розташовані на акцизних складах резервуари, витратоміри та рівнеміри, їх серійні (ідентифікаційні) номери, а також дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про фактичний обсяг обігу пального у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТЗЕД, акцизних складів та розпорядників акцизних складів;
6) електронні засоби зв`язку - кінцеве телекомунікаційне обладнання, за допомогою якого можливо передавати на відстань певну інформацію у вигляді електричних сигналів, що посилаються через проводи, кабель, оптоволоконними лініями або взагалі без напрямних ліній.
Відповідно до п. 3 Порядку № 891, адміністратором та держателем Реєстру є контролюючий орган, який забезпечує: створення програмного продукту, що забезпечує функціонування Реєстру, приймання від розпорядників акцизних складів електронних документів для наповнення Реєстру, обробку електронних документів для наповнення Реєстру та перенесення з них даних до Реєстру, збереження даних, що містяться в Реєстрі; захист інформації, що міститься в Реєстрі, в установленому законодавством порядку.
Пунктом 4 порядку № 891 передбачено, що програмним продуктом, який забезпечує функціонування Реєстру, є набір комп`ютерних програм і пов`язаних з ними даних, що дають змогу, а саме:
-створити та вести Реєстр;
-формувати розпорядниками акцизних складів електронні документи для наповнення Реєстру, передавати їх до Реєстру телекомунікаційною мережею загального користування із застосуванням засобів криптографічного захисту інформації, що мають документ про відповідність або позитивний експертний висновок за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації;
-вести в Реєстрі за кожним розпорядником акцизного складу облік обсягу обігу та залишку пального за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД у розрізі всіх наявних у розпорядника акцизного складу акцизних складів, де повинні бути встановлені (розташовані) витратоміри та рівнеміри;
- вести в Реєстрі уніфіковану нумерацію всіх резервуарів у розрізі акцизних складів, на яких вони розташовані;
- переглядати внесену до Реєстру за кожним розпорядником акцизного складу інформацію про всі наявні у нього акцизні склади, розташовані на них резервуари, витратоміри і рівнеміри та облікові дані щодо обсягу обігу та залишку пального за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД у розрізі акцизних складів.
Відповідно до пп. 5 п. 5 Порядку № 891, електронні документи для наповнення Реєстру, які формуються розпорядниками акцизних складів та надсилаються до Реєстру за кожним місцем розташування акцизного складу, містять, зокрема, зведені за добу підсумкові облікові дані щодо:
обсягів фактичних залишків пального на початок та кінець звітної доби та добового обсягу обігу пального за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД у літрах, приведених до температури 15 °С, у розрізі всіх наявних у розпорядника акцизного складу акцизних складів з уніфікованою нумерацією - для усіх розпорядників акцизних складів, крім зазначених в абзаці третьому цього підпункту;
добового фактичного обсягу реалізованого пального у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТЗЕД у літрах, приведених до температури 15 °С, - для розпорядників акцизних складів, на акцизних складах яких провадиться діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші, з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл їх переробки в готову підакцизну продукцію (пальне);
Згідно з п. 6 Порядку № 891, електронні документи для наповнення Реєстру, що містять інформацію, зазначену в підпунктах 5 і 6 пункту 5 цього Порядку, формуються та надсилаються розпорядниками акцизних складів щодня (крім днів, у які акцизний склад не працює).
Дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу (обсяг реалізованого та обсяг отриманого) пального, зазначені в підпункті 5 пункту 5 цього Порядку, формуються після проведення останньої операції з обігу пального за звітну добу, але не пізніше 23 години 59 хвилин такої доби, до початку проведення операцій з обігу пального за добу, що настає за звітною добою, та подаються до ДФС не пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною добою.
Підпунктом 2 пунктом 7 Порядку № 891 передбачено інформація, зазначена в підпункті 5 пункту 5 цього Порядку, вноситься до електронних документів для наповнення Реєстру:
автоматично шляхом передачі до них даних з витратомірів та рівнемірів починаючи з граничних строків, зазначених у пунктах 12 і 27 підрозділу 5 розділу XX Перехідні положення Кодексу, для обов`язкового обладнання акцизних складів рівнемірами та витратомірами;
відповідальною особою розпорядника акцизного складу - під час виходу з ладу, проведення повірки або калібрування рівнеміра або витратоміра, а також у період з 1 червня 2019 р. до граничних строків, передбачених у пунктах 12 і 27 підрозділу 5 розділу XX Перехідні положення Кодексу, для обов`язкового обладнання акцизних складів витратомірами та рівнемірами.
Підпунктом 128.1.3 пункту 128.1 статті 128.1 ПК України передбачено, що незабезпечення з вини розпорядника акцизного складу своєчасного подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, -тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1000 гривень за кожний неподаний електронний документ.
Згідно п. 25 п.р. 5 р. Х1Х Прикінцеві положення ПК України норми п. 128.1.3. ст. 128.1. ПК України, за неподання електронних документів з акцизних складів, на яких розташовані резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1 000 куб.м, набирають законної сили з 01.04.2020 року.
Отже, законодавець надав розпорядникам акцизних складів додатковий термін (до 01.04.2020 р.) для обладнання акцизних складів, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального, витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.
Із процитованого вбачається, що контролюючі органи мають право проводити фактичні перевірки в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Фактична перевірка здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів та без попередження платника податків (особи). Перевірка може проводитися на підставі рішення (наказ), копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального. Посадові особи мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення та за умови пред`явлення: направлення на проведення такої перевірки (із визначеними відомостями); копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид, підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися; службового посвідчення осіб. При пред`явленні направлення платнику податків, він розписується у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення та у разі відмови платника податків розписатися у направленні на перевірку складається акт, який засвідчує факт відмови, який є підставою для початку проведення такої перевірки.
Водночас, акцизні склади утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом, зокрема, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку та повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу, інших газів - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі. Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками. Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники; усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального. Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу. Розпорядники акцизних складів зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно (крім днів, в які акцизний склад не працює) формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального. Визначений порядок формування таких даних. Вказані дані подаються до центрального органу виконавчої влади, не пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною добою. Дані про залишки пального та про обсяг обігу пального подаються електронними засобами зв`язку у формі електронних документів. Електронні документи заповнюються автоматично шляхом передачі до них даних з витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників (під час виходу з ладу, проведення повірки або калібрування рівнеміра-лічильника або витратоміра-лічильника - заповнюються відповідальною особою розпорядника акцизного складу). За вчинення вказаних порушень передбачена певна відповідальність.
Відтак, в контексті наведеного, суд зазначає наступне.
Процитовані вище норми також вказують, що фактична перевірка проводиться контролюючими органами в межах їх повноважень у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Тобто проведення фактичної перевірки є відмінним від проведення іншого виду перевірок тим, що повноваження контролюючого органу встановлені не тільки ПК України, а також іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на них.
При цьому, порядок проведення фактичних перевірок суттєво відрізняється від порядку проведення іншого виду перевірок. Так, камеральні перевірки проводяться без наказу на проведення перевірки (п. 76.1. ст. 76 ПК України), документальна виїзна перевірка - за наявності такого наказу; невиїзна перевірки - виключно за наявності вказаного наказу (п. 79.2. ст. 79 ПК України), фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом.
Отже, законодавець чітко розмежував необхідність наявності наказу на проведення перевірки для певного виду перевірок, зокрема, для фактичної перевірки законодавець чітко визначив, що вона може проводитися за наявності наказу, а може проводитися і за відсутності такого, тобто для її проведення не обов`язково мати у наявності наказ. Суд акцентує увагу саме на наявності права, а не обов`язку проведення перевірки за наявності наказу.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що фактична перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України, зокрема, під час проведення саме фактичної перевірки, ПК України, Законом України, у разі дослідження правомірності проведення фактичної перевірки необхідність дослідження наявності наказу на проведення перевірки або його відповідності визначеним вимогам є факультативним, оскільки така наявність не є визначальною умовою для проведення фактичної перевірки. Відповідність наказу визначеним вимогам додатково досліджується у разі саме наявності такого наказу, але не є виключною умовою для визначення правомірності проведення фактичної перевірки.
Відтак, суд не приймає до уваги посилання позивача на невідповідність наказів на проведення фактичних перевірок вимогам законодавства, при цьому зауважує, що у даній справі позивачем накази на проведення фактичних перевірок не оскаржуються.
Поряд з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що, реалізуючи повноваження щодо здійснення контролю за дотриманням суб`єктами господарювання вимог законодавства та функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального, які в силу приписів ст. 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" покладені на відповідача, ним було проведено саме фактичні перевірки.
Як вбачається з наказів №1612-п від 21.07.2020 року, №1639-п від 24.07.2020 року, №1668-п від 31.07.2020 року, №1666-п від 31.07.2020 року, №2366-п від 17.09.2020 року, №23-п від 15.09.2020 року, підставою для проведення фактичних перевірок вказано п.п. 80.2.5 п.п 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України (від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями), тобто підставою для проведення фактичних перевірок було здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального, про що, зокрема, ГУ ДПС у Дніпропетрвоській області наголошувало у своєму відзиві.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як визначено пунктом 1 частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Відтак, прийнявши рішення у формі наказів та зазначивши у них як підставу положення п.п. 80.2.5 п.п 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, відповідач діяв у спосіб, що визначений нормами ПК України.
Більш того, суд зауважує, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.
Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).
Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.
Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.
Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.
Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.
Суд наголошує, що у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.
Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».
Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.
Відтак, не зазначення в наказах, як вказує позивач, мети та підстав призначення перевірки саме по собі не впливає на законність самих перевірок, адже контролюючим органом наведено норми, якими він керувався при призначенні перевірок, які чітко визначають підстави та мету.
Суд зауважує, навіть якщо припустити наявність несуттєвих процедурних порушень допущених контролюючим органом при формуванні наказу, на яких наголошує позивач, - це не може бути підставою для скасування оскаржуваних рішень лише з цих мотивів, якщо фактично порушення мали місце.
Відповідна правова позиція викладена в постановах ВС від 13.10.2020 р. у справі № 815/2503/16 , від 22 травня 2020 року у справі № 825/2328/16.
Суд також враховує практику Верховного Суду, викладену у постанові від 07.11.2019 року у справі № 140/391/19, згідно якої норма п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального".
Окрім того, Верховний Суд у постанові від 05.11.2018 року у справі № 803/988/17, та у постанові від 10.04.2020 року у справі № 815/1978/18 дійшов висновку, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.
Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що відповідач мав право на призначення проведення фактичних перевірок позивача з метою «здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального».
По суті встановлених порушень, суд зазначає наступне.
Відповідно до пп.14.1.6. п.14.1 ст.14 ПК України, акцизний склад - це спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, а також приміщення, розташовані на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), за винятком приміщень для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального розпорядником акцизного складу.
В свою чергу, пп.14.1.224 п.14.1 ст.14 ПК України встановлено, що розпорядник акцизного складу це суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), крім суб`єктів господарювання, які використовують приміщення, розташовані на митній території України, для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального.
Відповідно до представлених для перевірки ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним, ФОП ОСОБА_1 здійснюється роздрібна торгівля пальним за адресами:
Наявність вищезазначених ліцензій сторонами не заперечується та не спростовується.
За змістом п.12 підрозділу 5 розділу XX ПК України, норми п.230.1 ст.230 цього Кодексу щодо обладнання акцизних складів, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального, витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками застосовуються з 1 січня 2017 року.
Відповідно до вимог ст.230 ПК України постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 року №891 затверджено Порядок ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку (далі по тексту - Порядок №891).
Резервуар - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки у вигляді стаціонарної споруди або ємності, який призначений для здійснення операцій з обігу пального та його зберігання та для якого встановлена залежність його місткості від абсолютної висоти рівня пального в резервуарі, що оформлено у вигляді градуювальної таблиці (пп. 3 п. 2 Порядку №891).
Відповідно до пп.4 п.2 Порядку, обіг пального - будь-які операції, що передбачають: фізичне отримання розпорядником акцизного складу пального з переходом права власності чи без переходу права власності на пальне (операції з виробництва, придбання, комісії, доручення, відповідального зберігання та інші операції); фізичний відпуск (відвантаження) розпорядником акцизного складу пального з переходом права власності чи без переходу права власності на пальне (операції з реалізації, комісії, доручення, відповідального зберігання та інші операції).
Враховуючи норми п.22 підрозд.5 розд.ПК України, відповідно до п.12 підрозділ 5 розд.XX ПК України, розпорядники акцизних складів, відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в такі строки:
3) акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 01.01.2020 року.
Тобто при визначенні загальної місткості розташованих на акцизному складі резервуарів беруться до уваги стаціонарні споруди або ємності, які призначені для здійснення операцій, що передбачають фізичне отримання розпорядником акцизного складу пального чи/або фізичний відпуск (відвантаження) розпорядником акцизного складу пального з переходом права власності чи без переходу права власності на пальне та його зберігання, при цьому акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.
Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 являється розпорядником акцизного складу за адресою: АДРЕСА_1 , що має уніфікований номер - 1014435.
Суд зауважує, що в матеріалах справи наявна квитанція №2 про прийняття 27.07.2020 року ГУ ДПС у Дніпропетровській області від ФОП ОСОБА_1 довідки про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри про обладнання рівнеміром-лічильником акцизного складу №1014435, що підтверджує наявність відповідного обладнання на АГЗС позивача станом на час проведення перевірки. При цьому, на думку суду, факт надходження до ГУ ДПС у Дніпропетрвоській області вищевказаної довідки від позивача про обладнання акцизного складу рівнемірами-лічильниками після завершення перевірки, а саме 27.07.2020 року о 17.20 год., вказує на час направлення довідки, а не на час проведення відповідних робіт з обладнання АГЗС рівнемірами-лічильниками.
Також суд враховує, що Законом України № 530-ХІІ від 17.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» внесені зміни в частину 2 статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", яка наводить перелік форс-мажорних обставин та до таких віднесено карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України.
На підставі чого суд враховує посилання ФОП ОСОБА_1 , що карантин, встановлений постановою Кабінету Міністрів України в Україні, став для контрагента позивача (ТОВ «Преміум-автогаз») та самого позивача форс-мажором, тобто надзвичайною і непідвладною волі сторін договору щодо поставки позивачу обладнання для акцизного складу за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана обставина була непередбачуваною та перешкоджала позивачу здійснити обладнання акцизного складу №1014435 рівнемірами-лічильниками.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстави для притягнення до відповідальності позивача за порушення підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України, оскільки контролюючим органом під час перевірки не було вжито належних заходів щодо з`ясування факту встановлення відповідного обладнання на акцизному складі позивача №1014435 безпосередньо під час проведення перевірки та не надано до матеріалів справи доказів, якими б підтверджувався факт відсутності рівнемірів-лічильників на АГЗС позивача на час проведення перевірки.
Також, суд не вбачає підстав для притягнення до відповідальності ФОП ОСОБА_1 в частині встановлення порушень підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України, оскільки в матеріалах справи міститься коригуюча довідка про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри про обладнання рівнеміром-лічильником акцизного складу №1014435, в якій зазначено інформація про дні, в які акцизний склад не працює - з 01.04.2020 року по 30.09.2020 року. Таким чином, розпорядник акцизного складу, яким в даному випадку є позивач, не мав обов`язку формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального.
Судом також встановлено, що ФОП ОСОБА_1 являється розпорядником акцизного складу за адресою: АДРЕСА_3 , що має уніфікований номер - 1014434.
Також суд враховує посилання позивача, що карантин, встановлений постановою Кабінету Міністрів України в Україні, став для контрагента позивача (ТОВ «Преміум-автогаз») та самого позивача форс-мажором, тобто надзвичайною і непідвладною волі сторін договору щодо поставки позивачу обладнання для акцизного складу за адресою: АДРЕСА_3 . Вказана обставина була непередбачуваною та перешкоджала позивачу здійснити обладнання акцизного складу №1014434 рівнемірами-лічильниками.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для притягнення до відповідальності позивача за порушення підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України, оскільки контролюючим органом під час перевірки не було вжито належних заходів щодо з`ясування факту встановлення відповідного обладнання на акцизному складі позивача №1014434 та не надано до матеріалів справи доказів, якими б підтверджувався факт відсутності рівнемірів-лічильників на АГЗС позивача на час проведення перевірки.
Також суд не вбачає підстав для притягнення до відповідальності ФОП ОСОБА_1 в частині встановлення порушень підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України, оскільки, як вже зазначалось, в матеріалах справи міститься коригуюча довідка про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри про обладнання рівнеміром-лічильником акцизного складу №1014434, в якій зазначено інформація про дні, в які акцизний склад не працює - з 01.04.2020 року по 30.09.2020 року. Таким чином, розпорядник акцизного складу, яким в даному випадку є позивач, не мав обов`язку формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального.
Також судом під час судового розгляду встановлено, що ФОП ОСОБА_1 є розпорядником акцизного складу за адресою: АДРЕСА_2 , що має уніфікований номер - НОМЕР_3 .
Суд зауважує, що в матеріалах справи наявна квитанція №2 про прийняття 29.07.2020 року ГУ ДПС у Дніпропетровській області від ФОП ОСОБА_1 довідки про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри про обладнання рівнеміром-лічильником акцизного складу №1014436, що підтверджує наявність відповідного обладнання на АГЗС позивача станом на час проведення перевірки. При цьому, на думку суду, факт надходження до ГУ ДПС у Дніпропетрвоській області вищевказаної довідки від позивача про обладнання акцизного складу рівнемірами-лічильниками після завершення перевірки, а саме 29.07.2020 року о 17.15 год., вказує на час направлення довідки, а не на час проведення відповідних робіт з обладнання АЗС рівнемірами-лічильниками.
Також суд враховує посилання позивача, що карантин, встановлений постановою Кабінету Міністрів України в Україні, став для контрагента позивача (ТОВ «Преміум-автогаз») та самого позивача форс-мажором, тобто надзвичайною і непідвладною волі сторін договору щодо поставки позивачу обладнання для акцизного складу за адресою: АДРЕСА_2 . Вказана обставина була непередбачуваною та перешкоджала позивачу здійснити обладнання акцизного складу №1014436 рівнемірами-лічильниками.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для притягнення до відповідальності позивача за порушення підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України, оскільки контролюючим органом під час перевірки не було вжито належних заходів щодо з`ясування факту встановлення відповідного обладнання на акцизному складі позивача №1014436 та не надано до матеріалів справи доказів, якими б підтверджувався факт відсутності рівнемірів-лічильників на АГЗС позивача на час проведення перевірки.
Також суд не вбачає підстав для притягнення до відповідальності ФОП ОСОБА_1 в частині встановлення порушень підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України, оскільки в матеріалах справи міститься коригуюча довідка про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри про обладнання рівнеміром-лічильником акцизного складу №1014436, в якій зазначено інформація про дні, в які акцизний склад не працює - з 01.04.2020 року по 30.09.2020 року. Таким чином, розпорядник акцизного складу, яким в даному випадку являється позивач, не мав обов`язку формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального.
Як було встановлено, ФОП ОСОБА_1 являється розпорядником акцизного складу за адресою: АДРЕСА_4 , що має уніфікований номер - 1014437.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для притягнення до відповідальності позивача за порушення підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України, оскільки контролюючим органом під час перевірки не було вжито належних заходів щодо з`ясування факту встановлення відповідного обладнання на акцизному складі позивача №1014437 та не надано до матеріалів справи доказів, якими б підтверджувався факт відсутності рівнемірів-лічильників на АГЗС позивача на час проведення перевірки.
Також суд не вбачає підстав для притягнення до відповідальності ФОП ОСОБА_1 в частині встановлення порушень підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України, оскільки в матеріалах справи міститься коригуюча довідка про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри про обладнання рівнеміром-лічильником акцизного складу №1014437, в якій зазначено інформація про дні, в які акцизний склад не працює - з 01.04.2020 року по 30.09.2020 року. Таким чином, розпорядник акцизного складу, яким в даному випадку є позивач, не мав обов`язку формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального.
Судом також встановлено, що ФОП ОСОБА_1 являється розпорядником акцизного складу за адресою: АДРЕСА_5 , що має уніфікований номер - 1014438.
Також суд враховує посилання позивача, що карантин, встановлений постановою Кабінету Міністрів України в Україні, став для контрагента позивача (ТОВ «Преміум-автогаз») та самого позивача форс-мажором, тобто надзвичайною і непідвладною волі сторін договору щодо поставки позивачу обладнання для акцизного складу за адресою: АДРЕСА_5 . Вказана обставина була непередбачуваною та перешкоджала позивачу здійснити обладнання акцизного складу №1014438 рівнемірами-лічильниками своєчасно (з 01.04.2020 року).
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для притягнення до відповідальності позивача за порушення підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України, оскільки контролюючим органом під час перевірки не було вжито належних заходів щодо з`ясування факту встановлення відповідного обладнання на акцизному складі позивача №1014438 та не надано до матеріалів справи доказів, якими б підтверджувався факт відсутності рівнемірів-лічильників на АГЗС позивача на час проведення перевірки.
Також суд не вбачає підстав для притягнення до відповідальності ФОП ОСОБА_1 в частині встановлення порушень підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України, оскільки в матеріалах справи міститься коригуюча довідка про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри про обладнання рівнеміром-лічильником акцизного складу №1014438, в якій зазначено інформація про дні, в які акцизний склад не працює - з 01.04.2020 року по 30.09.2020 року. Таким чином, розпорядник акцизного складу, яким в даному випадку являється позивач, не мав обов`язку формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального.
Крім того, як було встановлено судом, на підставі наказу №23-п від 15.09.2020 року та направлень №№ 27, 28 від 15.09.2020 року, було проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 , що здійснює діяльність у АГЗС за адресою: АДРЕСА_5 , з питань дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Згідно акту перевірки від 25.09.2020 року за №22/04/36/07/10/ НОМЕР_1 , позивачем було порушено п.1, 2, 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95 ВР «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями), п. 20.1.6 п.п. 20.1.10, п. 20.1 ст. 20 ст. 81, п. 85.2 ст. 85 ПК України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), та ст.ст. 2, 21, 22, 23, 24 Кодексу законів про працю України.
Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначені Законом України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон № 265/95-ВР).
Так відповідно до приписів п. 1, 2, 11, 12 ст. 3 Закону №265/95-ВР, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:
- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;
- надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти);
- проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) (із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості;
- вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.
Відповідно до ч.6 ст.17 Закону України Закон № 265/95-ВР, за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: п`ять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування кожного товару, який не є підакцизним, та/або послуги, ціни товару (послуги) та обліку їх кількості.
Статтею 20 Закону № 265/95-ВР встановлено, що до суб`єктів господарювання, які здійснюють реалізацію товарів, що не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Також, як було встановлено судом, ФОП ОСОБА_1 є розпорядником акцизного складу за адресою: АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 який має уніфікований номер - 1014439.
Разом з тим, суд звертає увагу, що пунктом 1 наказу № 1612-п від 21.07.2020 року «про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 )» визначено проведення перевірки позивача за адресою: АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 «з питань дотримання законодавства у сфері обігу підакцизних товарів», водночас, як було встановлено судом під час розгяляду даної справи, ГУ ДПС у Дніпропетровській області провело фактичну перевірку АГЗС за вказаною вище адресою з питань «дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).»
Таким чином, наказ №1612-п від 21.07.2020 року містить посилання лише на зобов`язання проведення перевірки позивача «з питань дотримання законодавства у сфері обігу підакцизних товарів», а тому суд вважає безпідставним проведення ГУ ДПС в Дніпропетровській області з інших питань, та не може вважати правомірними подальші висновки контролюючого органу, зафіксовані в акті (довідці) від 03.08.2020 року за №0128/04/36/05/РРО/ НОМЕР_1 , в частині встановлення порушень позивачем п.1, 2, 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95 ВР «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями).
Щодо оцінки правомірності висновків відповідача в частині встановлення в акті (довідці) перевірки від 03.08.2020 року за №0128/04/36/05/РРО/ НОМЕР_1 порушень позивачем п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), суд зазначає наступне.
Як вбачається з вказаного акту перевірки від 03.08.2020 року, період перевірки акцизного складу за адресою: Дніпропетровська область, АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 , що має уніфікований номер - 1014439, становить з 23.07.2020 року по 31.07.2020 року. У висновках акту перевірки зафіксовано, що з 01.04.2020 року по 23.07.2020 року акцизний склад не був обладнаний рівнемірами-лічильниками, що підтверджується інформацією, наявною в ІС «Податковий блок».
Водночас, відповідно до довідки про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри про обладнання рівнеміром-лічильником акцизного складу 1014439, зазначений акцизний склад був обладнаний 27.07.2020 року, 2-ма рівнемірами-лічильниками «Alisonic Delphi 485 ExD», серійні номери 043609, 043601. Також суд враховує посилання позивача, що карантин, встановлений постановою Кабінету Міністрів України в Україні, став для контрагента позивача (ТОВ «Преміум-автогаз») та самого позивача форс-мажором, тобто надзвичайною і непідвладною волі сторін договору щодо поставки позивачу обладнання для акцизного складу за адресою: Дніпропетровська область, АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 . Вказана обставина була непередбачуваною та перешкоджала позивачу здійснити обладнання акцизного складу №1014434 рівнемірами-лічильниками.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для притягнення до відповідальності позивача за порушення підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України, оскільки контролюючим органом під час перевірки не було вжито належних заходів щодо з`ясування факту встановлення відповідного обладнання на акцизному складі позивача №1014434 та не надано до матеріалів справи доказів, якими б підтверджувався факт відсутності рівнемірів-лічильників на АГЗС позивача на час проведення перевірки.
Також суд не вбачає підстав для притягнення до відповідальності ФОП ОСОБА_1 в частині встановлення порушень підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України, оскільки в матеріалах справи міститься коригуюча довідка про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри про обладнання рівнеміром-лічильником акцизного складу №1014434, в якій зазначено інформація про дні, в які акцизний склад не працює - з 01.04.2020 року по 30.09.2020 року. Таким чином, розпорядник акцизного складу, яким в даному випадку являється позивач, не мав обов`язку формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах від 03.05.2018 року по справі №818/1070/17, від 26.06.2018 року по справі №808/2127/17, від 27.04.2018 року по справі №820/4064/17, від 11.09.2018 року по справі №826/9114/16, аналізуючи податкове законодавство, зокрема, ст. 109 ПК України, зазначив, що відсутність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовила протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій за оскарженим податковим повідомленням-рішенням.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).
Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо.
Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Решта доводів сторін висновків суду за наслідками розгляду даної справи не спростовують.
При цьому судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина 3 цієї статті).
Враховуючи часткове задоволення адміністративного позову, суд приходить до висновку про наявність підстав для присудження на користь позивача судових витрат пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме, судового збору у розмірі 5836,22 грн.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник