Справа № 160/5602/21
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2021-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2021 року Справа № 160/5602/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Віхрової В.С.,
розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в особі державного виконавця Варламової Ольги Анатоліївни про визнання протиправною та скасування постанови № 63747938 від 26.11.2020 року,-
12.04.2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в особі державного виконавця Варламової Ольги Анатоліївни, в якій позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 63747938 від 26.11.2020 року, винесену державним виконавцем Новокодацького відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Варламовою Ольгою Анатоліївною з примусового стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору у розмірі 169694,03 грн.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач не погоджується з оскаржуваною постановою про стягнення виконавчого збору, зазначаючи про пропуск пред`явлення постанови, як виконавчого документу до виконання. В постанові про стягнення виконавчого збору №60931432 від 23.12.2019 року вказано, що строк пред`явлення постанови до виконання три місяці, тобто до 24.03.2020 року. Як відомо з оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження №63747938 зі стягнення виконавчого збору, вона була винесена 26.11.2020 року, тобто в порушення строків на пред`явлення, які встановлені у три місяці з моменту винесення, та які закінчились 24.03.2020 року. Несвоєчасність прийняття оскаржуваної постанови стала підставою для звернення до суду з цим позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.04.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано час для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.04.2021 року заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду, - задоволено; поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовною заявою до Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в особі державного виконавця Варламової Ольги Анатоліївни; позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання призначено на 13.05.2021 року.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).
Згідно з ч.4 ст.287 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.
11.05.2021 року на офіційну електронну адресу суду надійшло клопотання Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про відкладення розгляду справи у зв`язку з неотриманням позову з додатками та неможливістю підготувати відзив на позовну заяву.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 року зупинено провадження в адміністративній справі №160/5620/21 до надходження до Дніпропетровського окружного адміністративного суду відзиву на позовну заяву.
24.05.2021 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у задоволенні позову. В обгрунтування правової позиції зазначив про виконання виконавчого провадження, та вказав, що строк пред`явлення до примусового виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору розпочався після винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, тобто з 25.11.2020 та державним виконавцем не пропущений. Враховуючи вищевикладене, державним виконавцем постанова про стягнення виконавчого збору №60931432, виданого 23.12.2019 року Новокодацьким відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчий збір у розмірі 169 694,03 грн. виділена в окреме виконавче провадження №63747938, в рамках якого 26.11.2020 року винесена постанова про відкриття виконавчого виконавчого провадження та вживаються заходи примусового виконання. Також, державним виконавцем постанова про стягнення витрат виконавчого провадження №60931432, виданої 25.11.2020 року Новокодацьким відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави витрати виконавчого провадження у розмірі 238,28 грн. виділена в окреме виконавче провадження №63748004, в рамках якого 26.11.2020 року винесена постанова про відкриття виконавчого виконавчого провадження та вживаються заходи примусового виконання. Дії державного виконавця направлені на виконання вимог виконавчого документу проведені у повній відповідності з вимогами чинного законодавства, зокрема Закону України «Про виконавче провадження».
21.05.2021 року на офіційну електронну адресу суду надійшло клопотання представника позивача про поновлення провадження у справі.
Судом призначено розгляд питання про поновлення провадження у справі та розгляду справи по суті на 01.06.2021 року.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.06.2021 року поновлено провадження у справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.06.2021 року здійснено заміну відповідача у справі №160/5602/21 з Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в особі державного виконавця Варламової Ольги Анатоліївни на Новокодацький відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в особі державного виконавця Варламової Ольги Анатоліївни.
Оскільки про розгляд справи судом було повідомлено Новокодацький відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та відзив по справі було надано Новокодацьким відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), саме від Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника, судом продовжено розгляд справи, без надання додаткового часу для повторного повідомлення відповідача.
В судове засідання, призначене на 01.06.2021 року, представники сторін не прибули. Представниками позивача та відповідача подані клопотання про розгляд справи за їх відсутності в письмовому провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на приписи ч. 1, ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 .
23.12.2019 року державним виконавцем Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Варламовою О.А. винесено постанову про стягнення виконавчого збору у ВП №60931432 в розмірі 169694,03 грн.
Також, в рамках виконавчого провадження №60931432 були винесені постанови: від 23.12.2019 року про арешт майна боржника; від 23.12.2019 року про об`єднання виконавчих проваджень; від 09.01.2020 року про передачу виконавчого провадження Новокодацькому відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро); від 21.01.2020 року про арешт коштів боржника; від 05.05.2020 року про заборону державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ; від 06.05.2020 року про арешт коштів боржника; від 25.11.2020 року про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження; від 25.11.2020 року про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження; від 25.11.2020 року про зняття арешту з коштів.
25.11.2020 року державним виконавцем Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні №60931432.
Підставою для повернення виконавчого документу стягувану стала заява стягувача про повернення виконавчого документа без виконання.
В постанові про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні №60931432 зазначено, що виконавчий збір та витрати виконавчого провадження не сплачені.
26.11.2020 року державним виконавцем Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Варламовою О.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63747938 з примусового виконання постанови №60931432 від 23.12.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору у розмірі 169694,03 грн.
В рамках виконавчого провадження №63747938 відповідачем винесені постанови від 26.11.2020 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; від 26.11.2020 року про арешт майна боржника.
Не погоджуючись з постановою від 26.11.2020 року про відкриття виконавчого провадження №63747938 з примусового виконання постанови №60931432 від 23.12.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору у розмірі 169694,03 грн., позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вказуючи на протиправність оскаржуваної постанови, позивачем зазначено про порушення строку пред`явлення до виконання постанови №60931432 від 23.12.2019 року.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
Згідно з вимогами ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основним законом, що регламентує порядок примусового виконання рішень, є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (з наступними змінами і доповненнями, далі по тексту - Закон №1404-VIII).
Частиною 1 ст. 1 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Рішення, що підлягають примусовому виконанню на підставі виконавчих документів визначені ст. 3 Закону №1404-VIII.

Зокрема, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди;

Відповідно до ч. 1 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, в тому числі за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.4 Закону №1404-VIII, - примусовому виконанню підлягають рішення державних органів, які законом визнані виконавчими документами.

Частиною 1 ст.4 Закону №1404-VIII визначено обов`язкові вимоги до виконавчого документа. У виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону №1404-VIII, - виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону №1404-VIII, - виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо, зкрема, пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, у відповідності до вимог Закону № 1404-VIII постанова державного виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору є рішенням, що підлягає примусовому виконанню.

Судом встановлено, що оскаржувану постанову прийнято на виконання постанови Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, прийнятої у виконавчому провадженні №60931432 від 23.12.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору у розмірі 169694,03 грн.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (частина четверта статті 27 Закону № 1404-VIII).

У відповідності до частини першої статті 12 Закону визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частиною четвертою статті 12 Закону №1404-VIII встановлено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (частина п`ята статті 12 Закону № 1404).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Згідно із статтею 40 Закону № 1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень (далі Інструкція).

Відповідно до пункту 8 розділу ІІІ Інструкції стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону.

Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

В спірних правовідносинах виконавчим документом є постанова Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, прийнята у виконавчому провадженні №60931432 від 23.12.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору у розмірі 169694,03 грн.

Водночас, згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 12 Закону № 1404-VIII строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Постанова про стягнення виконавчого збору перебувала на виконанні в Новокодацькому відділі державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (в подальшому - Новокодацькому відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)), в межах виконавчого провадження №60931432.

Як було встановлено судом вище, на підставі заяви стягувача 25.11.2020 року державним виконавцем Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні №60931432.

Як наслідок, у відповідності до вищевказаних норм законодавства, постанова про стягнення виконавчого збору №60931432 від 23.12.2019 року виділена в окреме провадження для подальшого виконання.

Отже, постанова про відкриття виконавчого провадження № 63747938 від 26.11.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору у розмірі 169694,03 грн. винесена у відповідності до вимог Закону №1404 за наслідками завершення виконавчого провадження зі стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 63111,10 швейцарських франків що у еквіваленті складає 1693940,30 грн., тому строки пред`явлення даного виконавчого документа до виконання не є пропущеними.

Зазначене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 02.10.2019 року по справі № 821/1109/17, від 26.08.2020 року по справі №360/4369/19.

Посилання позивача щодо відсутності у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу від 25.11.2020 року у ВП №60931432 результату фактичного виконання виконавчого листа №205/2500-16-ц від 08.11.2017 року, виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська, що виключає підстави для стягнення виконавчого збору у визначеному в оскаржуваній постанові розмірі, суд не приймає до уваги, оскільки ані постанова про стягнення виконавчого збору від 23.12.2019 року у ВП №60931432, ані постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 25.11.2020 року у ВП №60931432 не є предметом спору в даній справі.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку щодо необґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач вмотивованих доводів на підтвердження позову не надав, натомість, відповідач виконав покладений на нього ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок, а саме довів правомірність свого рішення, чим спростував твердження позивача про порушення його прав та інтересів.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Підстави для вирішення питання розподілу судових витрат згідно з ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні, з огляду на те, що позивачу відмовлено в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 241-246, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_2 ) до Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в особі державного виконавця Варламової Ольги Анатоліївни (вул. Юрія Кондратюка, 108, м. Дніпро, 49128) про визнання протиправною та скасування постанови № 63747938 від 26.11.2020 року - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.С. Віхрова