Справа № 560/2364/20
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

31 травня 2021 року

м. Київ

справа № 560/2364/20

адміністративне провадження № К/9901/19773/21

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Ханової Р.Ф.,

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області

на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року

у справі № 560/2364/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Хмельницькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

28 травня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Хмельницькій області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року у справі № 560/2364/20, предметом спору у якій є:

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області з податку на нерухоме майно за 2018 рік від 04 квітня 2019 року №0-2206 щодо нарахування ОСОБА_1 податкового зобов`язання в сумі 9169,75 грн по об`єкту нерухомості, яким є нежитлова будівля (телятник), загальною площею 426,3 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 ;

зобов`язання Головного управління ДПС у Хмельницькій області повернути ОСОБА_1 помилково сплачені згідно з квитанцією від 22 листопада 2019 року №58 до Державного бюджету грошові кошти в сумі 9169,75 грн за повідомленням-рішенням Головного управління ДПС у Хмельницькій області з податку на нерухоме майно за 2018 рік від 04 квітня 2019 року №0-2206 та податковою вимогою Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 27 вересня 2019 року №111656-54;

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області з податку на нерухоме майно щодо нарахування ОСОБА_1 податкового зобов`язання за податковий період за 2017 рік від 18 травня 2020 року №0-2206 в сумі 6820,80 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року, ухваленим за наслідками розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 04 квітня 2019 року №0-2206 та податкового повідомлення-рішення від 18 травня 2020 року № 0-2206, прийнято в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області з податку на нерухоме майно за 2018 рік від 04 квітня 2019 року №0-2206 щодо нарахування ОСОБА_1 податкового зобов`язання в сумі 9169,75 грн по об`єкту нерухомості, яким є нежитлова будівля (телятник), загальною площею 426,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області з податку на нерухоме майно щодо нарахування ОСОБА_1 податкового зобов`язання за податковий період за 2017 рік від 18 травня 2020 року №0-2206 в сумі 6820,80 грн.

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою Суд виходить з такого.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Згідно з частиною четвертою статті 12 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положення вказаної правової норми процесуального закону узгоджуються з приписами частини четвертої статті 257 КАС України, яка відносить справи в аналогічних спорах до переліку справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

У цій справі суд першої інстанції, врахувавши вимоги частин третьої та четвертої статті 257 КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. Предмет спору цієї справи не містить ознак, за яких її не можна було розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткові обставини, які виключають відмову у відкритті касаційного оскарження у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, судом не встановлені, таких застережень касаційна скарга також не містить. Виняткове значення цієї справи не підтверджено відповідним обґрунтуванням та належними доказами.

Доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, що виходить за межі касаційного перегляду, визначені статтею 341 КАС України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Хмельницькій області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року у справі № 560/2364/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіР.Ф. Ханова І.А. Гончарова І.Я.Олендер