Справа № 280/3263/21
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

27 травня 2021 року (о 17 год. 30 хв.)Справа № 280/3263/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (69114, м. Запоріжжя, вул. Героїв 93 бригади, 16-А, ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 , місце ув`язнення: Державна установа «Торецька виправна колонія (№2)» 85200, Донецька область, м. Торецьк, вул. Херсонська, буд. 32); Старший державний виконавець Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Швакова Анастасія Андріївна (69114, м. Запоріжжя, вул. Героїв 93 бригади, 16-А) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

21.04.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 (далі третя особа 1); Старший державний виконавець Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Швакова Анастасія Андріївна (далі третя особа 2), в якій, з урахуванням уточненої позовної заяви (вх. № 26556 від 12.05.2021) просить: визнати протиправною та скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачу ВП № 62688130 від 25.10.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області виданий виконавчий лист по справі № 320/5788/17 (провадження № 1-кп/320/209/18) про стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 50 000 грн. Старшим державним виконавцем Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Шваковою Анастасією Андріївною винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання зазначеного вище виконавчого листа. Проте, рішення у примусовому порядку виконане не було. 25.10.2020 відповідачем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Позивач таку постанову не отримував. Позивач вважає таку постанову протиправною, оскільки відповідачем не вчинено жодних дій для примусового виконання рішення. Так, відповідачем не в повному обсязі було перевірено майновий стан боржника, не були виконані всі виконавчі дії пов`язані із виконанням рішення суду, які передбачені Законом з наступних підстав. Зазначає, що відповідно до приписів Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань» від 28.08.2018 № 2823/5 засуджені до позбавлення волі, які мають заборгованість за виконавчими документами, зобов`язані працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії, до погашення такої заборгованості. Також, при виконанні рішень про стягнення коштів із засуджених постанова про стягнення з метою здійснення відрахувань у засуджених надсилається виконавцем до відповідних органів і установ виконання покарань лише після перевірки коштів на рахунках боржника та іншого майна для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум. Проте, відповідач постанову про стягнення на адресу ДУ «Біленківська виправна колонія № 99» не надсилав. Також відповідачем не перевірялась наявність у боржника майна, на яке можна звернути стягнення, за місцем відбування останнім покарання. Вважає, що відповідачем не забезпечено належним чином виконання обов`язкового рішення суду. На підставі викладеного просить скасувати вказану постанову.

Ухвалою суду від 17.05.2021 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 27.05.2021.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити. Також просив розглянути справу у письмовому провадженні.

Представник відповідача та інші учасники справи у судове засідання не прибули, про дату, час та місце повідомлені належним чином у порядку, встановленому ст. 268 КАС України.

Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Частиною 2 ст. 268 КАС України встановлено, що учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України, при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 4 с. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у письмову провадженні за наявними матеріалами.

Суд також зазначає, що відповідачем - суб`єктом владних повноважень, до суду не надано відзив на позову заяву.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Суд, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

30.07.2020 старшим державним виконавцем Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Шваковою А.А. відкрито виконавче провадження №62688130 про примусове виконання виконавчого листа №320/5788/17 виданого 23.06.2020 Мелітопольським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 000грн.

25.10.2020 старшим державним виконавцем Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Шваковою А.А. прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення.

Не погоджуючись із вказаною постановою позивач звернуся до суду із цим позовом.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» 02.06.2016 №1404-VIII, який набрав чинності 05.10.2016 (далі Закон №1404-VІІІ), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону №1404-VІІІ, виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону №1404-VІІІ, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема:

проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Суд зазначає, що доказів вчинення відповідачем виконавчих дій, направлених на примусове виконання виконавчого листа №320/5788/17, виданого 23.06.2020 Мелітопольським районним судом суду не надано.

Відповідно до п. 11 розділу Х Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 при виконанні рішень про стягнення коштів із засуджених постанова про стягнення з метою здійснення відрахувань у засуджених надсилається виконавцем до відповідних органів і установ виконання покарань лише після перевірки коштів на рахунках боржника та іншого майна для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум.

З листа Державної установи «Біленківська виправна колонія (№99)» вбачається, що 04.01.2021 ОСОБА_2 етапований для подальшого відбування покарання до Державної установи «»Торецька виправна колонія (№2).

Тобто, на момент відкриття виконавчого провадження № 62688130 з примусового виконання виконавчого листа №320/5788/17, виданого 23.06.2020 Мелітопольським районним судом Запорізької області та на момент винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 25.10.2020 ВП № 62688130, боржник за виконавчим листом Мелітопольського районного суду №320/5788/17 від 23.06.2020 ОСОБА_2 відбував покарання в Державній установі «Біленківська виправна колонія (№99)».

Проте, доказів надсилання постанови на адресу Державної установи «Біленківська виправна колонія (№99)», де відбував до 04.01.2021 покарання боржник ОСОБА_2 , відповідач суду не надав. Вказане підтверджується листом Державної установи «Біленківська виправна колонія (№99)» від 06.10.2020 № 10/3587/2.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону №1404-VІІІ, виконавчий документ повертається стягувачу у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Таким чином, поверненню виконавчого документу у разі відсутності у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення передують заходи щодо розшуку такого майна.

При цьому, докази вжиття відповідачем таких заходів суду не надані.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону №1404-VІІІ про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт.

Суд зазначає, що оскаржувана постанова не містить жодних відомостей, які саме дій були вчинені відповідачем з виконання виконавчого листа №320/5788/17, виданого 23.06.2020 Мелітопольським районним судом Запорізької області. В оскаржуваній постанові зазначено лише про відсутність у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення.

В той же час, у суду відсутні будь-які докази, які б свідчили про виконання державним виконавцем будь-яких дій, спрямованих на примусове виконання виконавчого документу.

З огляду на те, що відповідач суду відзив не надав, проти позову не заперечив, позицію позивача не спростував, жодних доказів не надав, суд вважає що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що під час винесення спірної постанови відповідач діяв необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо та не пропорційно.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що позивач сплачений судовій збір у розмірі 908,00 грн., який належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (69114, м. Запоріжжя, вул. Героїв 93 бригади, 16-А, ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 , місце ув`язнення: Державна установа «Торецька виправна колонія (№2)» 85200, Донецька область, м. Торецьк, вул. Херсонська, буд. 32); Старший державний виконавець Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Швакова Анастасія Андріївна (69114, м. Запоріжжя, вул. Героїв 93 бригади, 16-А) про визнання протиправною та скасування постанови, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачу ВП № 62688130 від 25.10.2020, яка винесена старшим державним виконавцем Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Шваковою Анастасією Андріївною.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, в 10-денний строк з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 27.05.2021.

Суддя Ю.В. Калашник