Справа № 280/9761/20
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2021-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 травня 2021 року м. Дніпросправа № 280/9761/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року (суддя Калашник Ю.В.) в адміністративній справі

за позовом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області

до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)

про визнання протиправними та скасування постанов, -

в с т а н о в и в :

Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області звернулося до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 15.12.2020 в межах виконавчого провадження ВП № 63919285 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі. Апеляційна скарга ґрунтуються на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що державним виконавцем не було та не могло бути проведено жодних виконавчих дій за виконавчим документом зобов`язального характеру, а тому відсутні підстави для стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження та виконавчого збору.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавчий лист Запорізького окружного адміністративного суду від 12.10.2020 № 280/2164/20.

Відповідно до вказаного виконавчого документа зобов`язано Ліквідаційну комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області направити до Міністерства внутрішніх справ України документи та висновок про виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із встановленням II групи інвалідності та 80% втрати професійної працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно до Закону України «Про міліцію», у розмірі 200-кратного прожитковому мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності 04.12.2018, з урахуванням проведених виплат.

Державним виконавцем 15.02.2020 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 63919285, в якій також викладено вимогу виконати рішення суду протягом 10 робочих днів, копія якої була направлена сторонам виконавчого провадження та отримана боржником. Одночасно державним виконавцем постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 2000 грн.

Також 15.02.2020 державним виконавцем прийнято постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та постановлено стягнути з боржника 171,39 грн.

Названі постанови є предметом оскарження в даній адміністративній справі.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно з ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що виконавчий лист № 280/2164/20 підлягає виконанню в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», а не Законом України «Про гарантії прав держави щодо виконання судових рішень», оскільки зобов`язання Ліквідаційну комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області направити до Міністерства внутрішніх справ України документи та висновок про виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 не може вважатись ані стягненням коштів, ані зобов`язанням вчинити певні дії щодо майна стягувача.

Статтею 26 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних постанов, встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Статтею 27 Закону визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»;

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що Закон України «Про виконавче провадження» містить імперативну норму, яка зобов`язує державного виконавця одночасно з прийняттям постанови про відкриття виконавчого провадження вирішити питання про стягнення виконавчого збору. При цьому за виконавчим документом немайнового характеру розмір виконавчого збору встановлюється Законом.

Також вищевказаним Законом визначено випадки, коли виконавчий збір не стягується, натомість жодний із перелічених випадків не відноситься до правовідносин за виконавчим листом № 280/2164/20.

Крім того за приписами Інструкції з організації примусового виконання рішень, виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини).

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність прийняття оскаржуваних постанов.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 287, 316, 322, Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року в адміністративній справі № 280/9761/20 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 28 травня 2021 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 28 травня 2021 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова