Справа № 240/19442/20
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/19442/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Нагірняк М.Ф.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

31 травня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Матохнюка Д.Б. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом Іноземного підприємства "Євроголд Індестріз ЛТД" до Державної податкової служби України про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2020 року Іноземне підприємство "Євроголд Індестріз ЛТД" звернулося до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною індивідуальну податкову консультацію Державної податкової службу України № 3242/ІПК/99-00-07-05-01-06 від 07.08.2020 року та зобов`язання Відповідача надати податкову консультацію, що відповідає вимогам п.52.3 Податкового кодексу України та містить висновок щодо практичного застосування норм права із врахуванням положень чинного законодавства щодо застосування реєстраторів розрахункових операцій (згідно питань 1, 2 та 3, сформованих Позивачем у зверненні на отримання індивідуальної податкової консультації № 3040 від 07.07.2020 р.).

В обґрунтування позовних вимог Позивач вказав, що у зверненні від 07.07.2020 року до Відповідача зазначалося про отримання відповіді (податкової консультації) на чотири конкретні питання. Відповідач, на думку Позивача, безпідставно самостійно узагальнив різні за змістом запитання (1,2,3) і дав на них узагальнену консультацію. Тобто, Позивачем отримано роз`яснення (консультацію) на питання, з яким Позивач до Відповідача не звертався. Позивач вважає, що такі дії Відповідача є протиправними, тому оскаржив їх до суду.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 27 січня 2021 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправною та скасовано індивідуальну податкову консультацію Державної податкової служби України № 3242/ІПК/99-00-07-05-01-06 від 07.08.2020 р.

Зобов`язано Державну податкову службу України (пл.Львівська, 8 м.Київ, 04053, ) надати нову податкову консультацію щодо практичного застосування норм права із врахуванням положень чинного законодавства щодо застосування реєстраторів розрахункових операцій (згідно питань 1, 2 та 3, сформованих Іноземним підприємством "Євроголд Індестріз ЛТД" (вул.Промислова 1/154 м.Житомир, 10025, ) у зверненні на отримання індивідуальної податкової консультації № 3040 від 07.07.2020 р.).

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Іноземного підприємства "Євроголд Індестріз ЛТД" понесені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2102,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволення позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у відповідності до ст.ст.17, 52 Податкового кодексу України Позивача письмово звернувся 07.07.2020 року до Відповідача на отримання індивідуальної податкової консультації в письмовій формі.

Позивач просив Відповідача роз`яснити:

1) чи існує у підприємства обов`язок застосування РРО при відпуску готової продукції кінцевим покупцям (фізичним особам) зі складу підприємства за умови доставки таких товарів поштою або кур`єрською службою та оплатою в безготівковій формі шляхом зарахування коштів на поточний рахунок підприємства із застосуванням платіжних карт, приймання до оплати яких підприємство не буде здійснювати (підприємство не укладатиме із банком договір еквайрингу та не буде забезпечувати приймання платіжних карт на своєму веб-сайті для забезпечення розрахунків покупців та не буде використовувати Р0S-термінали для розрахунків у місці продажу продукції)?

2) при відпуску готової продукції кінцевим покупцям (фізичним особам) зі складу підприємства за умови доставки таких товарів поштою або кур`єрською службою, яким слід вважати місце отримання товарів - склад підприємства (де вручатиметься товар представникам пошти/кур`єрської служби), чи адреса покупця (де товар буде отримуватись покупцем від представників пошти/кур`єрської служби)?

3) як слід розуміти вираз "приймання від покупця платіжних карток"? Якими є ознаки наявності факту "приймання від покупця платіжних карток"?

4) за якими реквізитами банківської виписки (платіжного доручення) підприємство може ідентифікувати та визначити, що покупець здійснив розрахунок:

через установи банку;

через термінал самообслуговування банку;

із застосуванням платіжних систем?

Відповідач на запит надіслав оскаржувану індивідуальну податкову консультацію №3242/ІПК/99-00-07- 05-01-06 від 07.08.2020 р.

Позивач вважає, що Відповідач безпідставно самостійно узагальнив різні за змістом запитання (1,2,3) і дав на них узагальнену консультацію. Тобто, Позивачем отримано роз`яснення (консультацію) на питання, з яким Позивач до Відповідача не звертався. Позивач вважає, що такі дії Відповідача є протиправними, тому оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до статті 17 Податкового кодексу України платник податків має право, окрім іншого безоплатно отримувати у контролюючих органах, у тому числі і через мережу Інтернет, інформацію про податки та збори і нормативно-правові акти, що їх регулюють, порядок обліку та сплати податків та зборів, права та обов`язки платників податків, повноваження контролюючих органів та їх посадових осіб щодо здійснення податкового контролю, в тому числі індивідуальну податкову консультацію з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства.

За визначенням підп.14.1.172 п.14.1 ст.14 ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податкова консультація - це роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.

Відповідно до положень ст.52 ПК України за зверненням платників податків контролюючі орган надають їм безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

За вибором платника податків консультація надається в усній, письмовій або електронній формі. Консультація, надана в письмовій або електронній формі, обов`язково повинна містити опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.

Контролюючі органи, до яких відноситься Відповідач, мають право надавати консультації виключно з тих питань, що належать до їх повноважень.

Дослідивши надану Відповідачем індивідуальну податкову консультацію, колегія суддів зазначає, що поставлені Позивачем конкретні та різні за змістом запитання Відповідачем безпідставно узагальнені в одне запитання - чи може Товариство при реалізації продукції не застосовувати РРО якщо оплата за товар здійснюється - кінцевим споживачем (фізичною особою) із застосуванням платіжних карток? Тобто, Позивач отримав відповідь на запитання, яке ним не було сформульоване у запиті.

Вказана індивідуальна податкова консультація № 3242/ІПК/99-00-07-05-01-06 від 07.08.2020 р. не містить конкретних роз`яснень платнику практичної моделі його поведінки у визначеному колі податкових правовідносин, що суперечить нормам Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі" від 6 липня 1995 року N265/95-ВР (надалі - Закон N 265/95-ВР).

Цей Закон N 265/95-ВР визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Законодавець в даному Законі N 265/95-ВР дає визначення "місце проведення розрахунків" (частина друга Закону) та вживає поняття "місце отримання товарів (надання послуг)" (пункт 12 статті 9 Закону), але не дає визначення цього поняття в розумінні податкового законодавства.

Аналогічно, законодавець в даному Законі N 265/95-ВР не дає визначення терміну "приймання платіжних карток".

Таким чином, Відповідач, приймаючи до розгляду звернення Позивача, визнав потребу в роз`ясненні платнику податків щодо практичного використання окремих норм цього Закону N265/95-ВР, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган.

За змістом положень ст.52 ПК України індивідуальна податкова консультація (допомога контролюючого органу) надається платнику податків для правильності застосування конкретної норми закону або нормативно-правового акта у межах їхньої компетенції з питань адміністрування, нарахування та сплати податків чи зборів безпосередньо у його податковому обліку при здійсненні ним господарської діяльності, має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому така консультація надана. При цьому, надаючи податкову консультацію, контролюючий орган не встановлює (змінює чи припиняє) відповідну норму законодавства, а лише надає роз`яснення щодо практичного її застосування.

Колегія суддів зазначає, що Відповідач надаючи вказану податкову консультацію не здійснив відповідного аналізу правових норм в контексті питань, поставлених Позивачем та не надав жодних відповідей на поставлені питання, що є порушенням положень встановлених статтею 52 Податкового кодексу України та суперечить самій суті податкової консультації. Крім того, оскаржувані податкові консультації оформлені без урахування викладених позивачем обставин та не містять висновку з питань практичного використання визначених позивачем норм податкового законодавства.

Зі змісту п.53.3 ст.53 ПК України слідує, що платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладені в письмовій або електронній формі, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, щодо наявності підстав для скасування індивідуальної податкової консультації Державної податкової служби України № 3242/ІПК/99-00-07-05-01-06 від 07.08.2020 р., оскільки вона не містить відповіді на постановлені Позивачем запитання щодо застосування норм діючого законодавства (Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі"), а лише наведено окремі положення цього Закону та Податкового кодексу України без конкретизації дії зазначених норм до Позивача, що суперечить вимогам встановленим статтею 52 Податкового кодексу України.

Колегія суддів погоджується із тим, що порушене право Позивача підлягає судовому захисту шляхом зобов`язання Державну податкову службу України надати нову податкову консультацію щодо практичного застосування норм права із врахуванням положень чинного законодавства щодо застосування реєстраторів розрахункових операцій (згідно питань 1, 2 та 3, сформованих Позивачем у зверненні на отримання індивідуальної податкової консультації №3040 від 07.07.2020 р.).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно із п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 січня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 31 травня 2021 року.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Матохнюк Д.Б. Боровицький О. А.