Справа № 1540/4486/18
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2021-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/4486/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук О.А.,

за участю секретаря Гур`євої К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України, Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства оборони України № 125 КП від 25 липня 2018 року, в частині позбавлення командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_1 військового звання; визнати протиправним та скасувати наказ Начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України № 422 від 03 серпня 2018 року в частині звільнення ОСОБА_1 у запас із виключенням зі списків особового складу Збройних Сил України на підставі підпункту г (у зв`язку із позбавленням військового звання у дисциплінарному порядку) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу; визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_3 від 15.08.2018 р. № 155 про звільнення ОСОБА_1 в запас і виключення із списків особового складу цієї військової частини та зняття з усіх видів забезпечення на підставі підпункту г (у зв`язку із позбавленням військового звання у дисциплінарному порядку) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу; поновити ОСОБА_1 на посаді командира військової частини НОМЕР_2 та стягнути з військової частини НОМЕР_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 15 серпня 2018 року по день відновлення на посаді та відновлення у військовому званні.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідно до наказу Міністерства Оборони України № 125КП від 25.07.2018 р., його позбавлено військового звання за неналежне виконання службових обов`язків, визначених вимогами ст. ст. 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п.п. 2.3, 3.1.9 Положення про військове (корабельне) господарство, затвердженого наказом Міністерства Оборони України № 300 від 16.07.1997 р., та п. 4.1 обов`язків, визначених у Положенні про військову частину НОМЕР_2 , затвердженому наказом начальника Тилу Збройних Сил України від 01.03.2018 р. № 55. Проте, зазначених порушень своїх службових обов`язків він не скоював, а діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачений законом. Так, позивач вказує на те, що виконуючи свої обов`язки ним були видані відповідні накази і розпорядження, а також проведені відповідні заходи і дії, що прямо передбачені його посадовими обов`язками, зокрема, позивачем двічі на рік видавались накази про проведення повної інвентаризації| матеріальних засобів. Остання повна інвентаризація військового майна проводилась в період з 11.06.2018 р. по 01.07.2018 р. на підставі наказу позивача № 221 від 04.06.2018 року. При цьому, відповідно до інвентаризаційних описів № № 147,148,149,150, втрат, нестач або надлишків матеріальних засобів номенклатури служби паливно-мастильних матеріалів в ході проведення інвентаризації інвентаризаційною комісією виявлено не було. Крім того, у 2017 році був розроблений і затверджений Річний план проведення інвентаризації та раптових перевірок на 2018 рік. Наказом командира військової частини НОМЕР_3 № 55 від 01.03.2018 року було затверджено Положення про центри забезпечення, бази та склади військової частини НОМЕР_3 , в тому числі і про 46 об`єднаний центр забезпечення (в/частина НОМЕР_2 ). Вимоги Положення виконувались ним в повній мірі. При цьому, пунктом 4.11 Положення були визначені обов`язки начальника складу пального та мастильних матеріалів, відповідно до яких саме він повинен забезпечувати повноту збереження матеріальних засобів в кількісному та якісному відношенні, організовувати своєчасне проведення повної інвентаризації та перевірку наявності і якісного стану матеріальних засобів, тощо. З метою виконання приписів законодавства 26.12.2017 року був виданий наказ № 532 «Про затвердження функціональних обов`язків особового складу в/ч НОМЕР_2 », яким були конкретно встановлені посадові обов`язки особового складу всіх посадових осіб в/ч НОМЕР_2 в тому числі і стосовно служби ПММ. Також, на підставі п. 10.3.12. Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України позапланові перевірки господарської діяльності військової частини проводяться за рішенням командира військової частини і вищих командирів (начальників), за наявності сигналів про зловживання, значні недоліки у діяльності служб, скарг військовослужбовців, а також в інших необхідних випадках. Строки та порядок проведення позапланових перевірок встановлюються особами які їх призначили. Разом з тим, протягом 2017 -2018 років такі сигнали на ім`я позивача не надходили, а тому відповідно до вимог керівних документів ніяких законних підстав для проведення позапланових перевірок правильності збереження паливно-мастильних матеріалів у позивача, як командира військової частини, не було. Крім того, у грудні 2017 року був складений Аудиторський звіт про результати фінансового аудиту та аудиту відповідності фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_2 за період з 01.07.2015 р. по 30.09.2017 р.. При цьому порушень в організації збереження майна служби паливно-мастильних матеріалів та організації його прийому, збереження, охорони та видачі виявлено не було. Також, в квітні 2018 року на підставі відповідної телеграми вищого штабу на підставі наказу позивача була проведена повна інвентаризація військового майна військової частини НОМЕР_2 , в тому числі і майна служби паливно-мастильних матеріалів. При цьому ніяких нестач майна виявлено не було. В той же час, за відсутності виявлених нестач позапланові інвентаризації та перевірки не проводяться, тому він не вбачає порушень закону у своїх діях і є особою, яка безпосередньо чи за участю із іншими особами не вчиняла крадіжки військового майна, якого не вистачає, та не може бути притягнений до дисциплінарної відповідальності з підстав вчинення тільки правомірних дій згідно закону і відсутності у його діях протиправної поведінки, за наслідками якої за моєї участі не виявлено недостачі військового майна. Також, він не може бути притягнений до дисциплінарної відповідальності з підстав не встановлення винних осіб у розкраданні (втраті) військового майна, оскільки є безпосередньо матеріально-відповідальна особа начальник сховища прапорщик ОСОБА_3 , у якого і виявлена нестача, тим більше Військовою прокуратурою Південного регіону України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000222 внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ККУ. Крім того, позивач вказує, що час застосування дисциплінарного стягнення, були порушені гарантії його прав як військовослужбовця. Він, як військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, не був ознайомлений про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; не зміг подати документи, які стосуються службового розслідування та був позбавлений права вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; був позбавлений права порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; був позбавлений права висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; не ознайомлений з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником). При накладенні на нього дисциплінарного стягнення Міністром оборони України не було враховано: попередня поведінка позивача, а саме, що 02.07.2015 р. позивачу достроково було присвоєне військове звання полковник; позивач двічі залучався та брав участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей в період з 11.03.2015 р. по 08.05.2015 р. та з 01.08.2016 р. по 24.10.2016 р.; нагороджений Відзнакою Президента України, 2 відзнаками Міністерства Оборони України; 4 медалями Міністерства Оборони України, в тому числі за сумлінне і чесне виконання військового обов`язку; неодноразово нагороджувався грамотами та подяками різними посадовими особами Міністерства Оборони України; позивач бездоганно прослужив у Збройних Силах України 27 років; позивач є ветераном військової служби. Також в наказі Міністерства оборони України № 125 КП від 25 липня 2018 року вказано, що за неналежне виконання службових обов`язків командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_1 позбавити військового звання. Відповідно ж до паспорта громадянина України прізвище, власне ім`я та по батькові позивача вказуються: ОСОБА_1 . Тобто, відповідно до наказу Міністерства оборони України № 125 КП від 25.07.2018 р. військового звання позбавлена інша фізична особа, а тому накази Начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України № 422 від 03 серпня 2018 р., командира військової частини НОМЕР_3 № 155 від 15.08.2018 р. про звільнення позивача в запас та виключення із списків особового складу являються і з цієї підстави незаконними, оскільки мене - полковника ОСОБА_1 військового звання полковник позбавлено не було. Крім того, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 15.08.2018 р. № 155 при звільненні його з військової служби, грошове забезпечення було виплачене тільки до 25.07.2018 р., а в період з 25.07.2018 р. по 15.08.2018 р. грошове забезпечення взагалі не нараховувалось та не виплачувалось, як не була позивачу нарахована та виплачена грошова компенсація за 18 днів відпустки, крім того вказані нараховані грошове забезпечення та компенсація виплачені невчасно, що являється однією з правових підстав для визнання наказу про звільнення протиправним та його скасуванню. Також, позивач вказує, що перед звільненням бесіда з ним не проводилась, аркуш такої бесіди не складався, дані про проходження ним військової служби не уточнювались, розрахунок вислуги років військової служби не проводився, інформація про розраховану вислугу років військової служби до позивача перед оформленням документів для його звільнення з військової служби під розпис доведена не була, місце проживання позивача після звільнення та військомат, куди необхідно направляти особову справу в позивача не з`ясовано, із списків особового складу військової частини був виключений без згоди позивача до проведення з ним усіх необхідних розрахунків, що підтверджує протиправність дій відповідачів та є підставою для скасування виданих з цього приводу наказів.

Представником відповідача Міністерства оборони України до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача вказує, що підставою для призначення службового розслідування стало доручення Міністра оборони України від 18.07.2018 року № 5322/з/13. За результатами проведеного службового розслідування був складений Акт від 23.07.2018 року, який підписаний всіма членами комісії, яка проводила службове розслідування. Згідно висновків комісії встановлено, що причинами та умовами, які сприяли виникненню нестачі пально-мастильних матеріалів у 46 Центрі, поряд з іншими, є неналежне виконання службових обов`язків командиром 46 Центру полковником ОСОБА_1 , в частині здійснення не належного керівництва військовим господарством, відсутності контролю щодо організації та проведення перевірок у встановлені терміни, щодо проведення інвентаризації матеріальних засобів, щомісячного зняття залишків пального в резервуарах (цистернах) складу пального та мастильних матеріалів, проведення повірки вимірювальних приладів, невжиття заходів для забезпечення надійного збереження матеріальних засобів, а також не проведення особисто перевірок (планової та раптової) щодо фактичної наявності матеріальних засобів, чим не виконав свої функціональні обов`язки, визначені в Положенні про 46 Центр забезпечення, який затверджений наказом начальника Тилу Збройних Сил України від 01.03.2018 № 55 та порушив вимоги статей 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби ЗС України, пункти 2.3, 3.1.9 Положення про військове корабельне господарство, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 № 300, пункт 7 розділу 17 Інструкції з обліку військового майна у ЗС України, затвердженого наказом МО України від 17.08.2017 № 440. 23.07.2018 року наказом Міністра оборони України № 125КП Про притягнення до дисциплінарної відповідальності яким, з урахуванням результатів службового розслідування та встановлених ним фактів грубих порушень військової дисципліни, за неналежне виконання службових обов`язків, на позивача - командира військової частини НОМЕР_2 накладено дисциплінарне стягнення - позбавлення військового звання. При проведенні службового розслідування з урахуванням пояснень начальника складу пально-мастильних матеріалів підполковника ОСОБА_4 , було встановлено, що у 46 Центрі перевірка матеріальних засобів за номенклатурою ПММ протягом квітня 0 червня 2018 року взагалі не здійснювалась, що є грубим порушенням вимог п. 3.1.9 Положення № 300, пункту 7 розділу 17 Інструкції № 440, пункту 2.3.2 Керівництва № 509. В ході проведення службового розслідування жодних підтверджуючий документів щодо здійснення перевірок наявності паливно-мастильних матеріалів проведених посадовими особами Центру 46 протягом квітня травня 2018 року комісії представлено не було. При цьому, Міністр оборони України, на підставі та у межах повноважень і в спосіб, що передбачені Конституцією, законами та нормативно-правовими актами України правомірно прийняв рішення про накладення дисциплінарного стягнення на військовослужбовця ОСОБА_1 , який скоїв порушення військової дисципліни, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача, у зв`язку з їх необґрунтованістю. Підставою для видання оскаржуваного наказу Міністра оборони України від 25.07.2018 № 125КП було порушення військової дисципліни та неналежне виконання функціональних обов`язків з боку позивача, що потягло спричинення збитків Державі у особливо великих розмірах. Безпідставними є доводи позивача щодо відсутності в його діях порушень діючого законодавства та вимог військових статутів, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи встановленим під час проведення перевірки службової діяльності Військової частини НОМЕР_2 , яку проводила робоча група Головного управління розвитку та супроводження матеріального забезпечення ЗС України так і під час проведення службового розслідування та висновкам викладеним у службовому розслідуванні. Розслідування проводилось за участю безпосереднього начальника полковника ОСОБА_1 , так як оскаржуваним наказом № 125 від 25.07.2018 року начальнику тилу ЗС України нагадано про обов`язки військової служби. Права при проведенні розслідування полковнику ОСОБА_1 роз`яснювались при наданні ним пояснень від 17 та 20 липня 2018 року. Проведення бесіди з військовослужбовцем не є обов`язком командира, а його правом, а у разі доведеності вини командир накладає дисциплінарне стягнення.

Представником відповідача Генерального штабу Збройних Сил України до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача вказує, що підставою для видання наказу Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України № 422 від 03 серпня 2018 року був наказ Міністерства оборони України від 25.07.2018 № 125П. При цьому, наказ № 422 від 03 серпня 2018 року видано у відповідності до п 225 Положення про проходження громадянами військової служби у Збройних Силах України. Таким чином, наказ № 422 від 03 серпня 2018 року був виданий в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законом, а тому скасуванню не підлягає.

Представником відповідача Військової частини НОМЕР_1 до суду надано відзив, в якому представник відповідача вказує, що зважаючи на те, що наказ Міністерства оборони України № 125КП про позбавлення позивача військового звання був виданий 25.07.2018, на його виконання у відповідності до норм Положення про проходження громадянами військової служби у Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_3 наступного дня було видано наказ від 26.07.2018 № 199, згідно із яким ОСОБА_1 було надано 15 діб для здачі справ та посади. Оскільки позивач через погіршення стану здоров`я був госпіталізований до лікарні та перебував там на лікуванні до 07.08.2018, посаду командира військової частини НОМЕР_2 у період з 26.07.2018 до 07.08.2018 він не передавав. Враховуючи те, що 15-денний строк для здавання справ та посади позивачем відповідно до вказаного наказу спливав, а позивач своєю чергою після ознайомлення 07.08.2018 з наказом відповідно до акту в/ч НОМЕР_2 за вх. № 2428 від 13.08.2018 брати участь у здаванні справ та посади командира військової частини НОМЕР_2 та ставити свій підпис у відповідних актах прийому-передачі відмовив, 15.08.2018 його наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 15.08.2018 № 155 було виключено із особового складу НОМЕР_2 . Таким чином, наказ командира військової частини НОМЕР_3 від 15.08.2018 № 155 про виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 є цілком правомірним та виданий у відповідності із чинним законодавством.

Позивачем до суду надано відповідь на відзиви в яких позивач вказує, що у відзивах не вказано порушення яких саме своїх службових обов`язків ОСОБА_1 скоїв, і які саме дії ОСОБА_1 були вчинені поза межами повноважень та у спосіб, що не передбачений законом; чому саме проявилось халатне і неналежне ставлення до виконання службових обов`язків; які дії не були вчинені для організації військового господарства та організації збереження військового майна у ввіреній йому військовій частині, які сигнали про зловживання, значні недоліки у діяльності служб, скарги військовослужбовців надходили на адресу ОСОБА_1 . Про недоліки в організації збереження ПММ і на які ОСОБА_1 не прореагував та не призначив позапланові перевірки господарської діяльності військової частини; які саме законні підстави для проведення позапланових інвентаризацій чи перевірок ОСОБА_1 не використав і не призначив такі позапланові перевірки; які саме дії він не вчинив для забезпечення перевірки метрологічного обладнання, оскільки ніяких доповідей з цього питання йому не надходило; які неправомірні дії ОСОБА_1 все ж таки скоїв, що він вчинив всупереч вимог закону, в чому саме полягає його протиправна поведінка, за наслідками якої та за його участі не виявлено недостачі військового майна; - в чому саме полягає вина ОСОБА_1 , а також в чому полягає причинний зв`язок між начебто «протиправною» поведінкою ОСОБА_1 і настанням шкоди. Також відзиви не містять спростування вказаних позивачем правових підстав позову з цього питання та наведених ним обставин справи, чому до ОСОБА_1 було застосовано найбільш суворе дисциплінарне стягнення із усіх передбачених Дисциплінарним статутом Збройних Сил України; службове розслідування стосовно ОСОБА_1 проводилось без участі його безпосереднього начальника, як того вимагає п. 11 розділу III «Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України»; чому порушенні п. 3 розділу IV «Порядку проведення службового розслідування в Збройних Силах України, чому в порушення вимог ст. 86 Дисциплінарного статуту під накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення та обрання його виду не було враховано: характер та обставини, вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби; чому перед звільненням з ОСОБА_1 не була проведена бесіда. Також, відзиви на позовну заяву не містять доводів та обґрунтування в спростування доводів позивача.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України, Військової частини НОМЕР_3 , Військової частини НОМЕР_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 11 червня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2019 року у справі № 1540/4486/18 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 30 червня 2020 року прийнято до провадження справу № 1540/4486/18, вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 29 липня 2020 року, занесеною до протоколу судового засідання, замінено відповідача по справі з Військової частини НОМЕР_3 на Військову частину НОМЕР_1 та розпочато розгляд справи спочатку.

Ухвалою суду від 16 вересня 2020 року, занесеною до протоколу судового засідання, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою суду від 23 жовтня 2020 року витребувано від Військової частини НОМЕР_2 довідку про середньомісячну заробітну плату (грошове забезпечення) ОСОБА_1 за останні 2 календарні місяці роботи (служби) та довідку про середньоденну заробітну плату (грошове забезпечення) ОСОБА_1 за останні 2 календарні місяці роботи (служби), та зупинено провадження по справі.

Ухвалою суду від 26 лютого 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, поновлено провадження по справі.

Ухвалою суду від 26 лютого 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Ухвалою суду від 26 березня 2021 року зупинено провадження по справі.

Ухвалою суду від 18 травня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, поновлено провадження по справі.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Міністерства оборони України проти позовних вимог заперечував в повному обсязі, просив відмовити в їх задоволенні.

Представник відповідача Генерального штабу Збройних Сил України проти позовних вимог заперечував в повному обсязі, просив відмовити в їх задоволенні.

Представником відповідача Військової частини НОМЕР_1 у відзиві на позовну заяву заявлено клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача Військової частини НОМЕР_2 до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 до суду надано заяву про розгляд справи за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

18 липня 2018 року начальником Головного управління розвитку та супроводження матеріального забезпечення Збройних Сил України доведено до відома Міністра оборони України, що на виконання доручення Міністра оборони України від 11 липня 2018 року № 5322/з/10 робочого групою під головуванням начальника Головного управління розвитку та супроводження матеріального забезпечення Збройних Сил України з 13 липня 2018 року проводиться перевірка стану службової діяльності військової частини НОМЕР_2 , станом на 16.07.2018 року виявлено наступні порушення стану тилу - виявлено нестачу дизельного палива АРК-Євро 5-Во 200620 кг., дизельного палива диз Л-Євро 5 ВО 1874 кг., дизельного палива зимове З-02-25 1426 кг., автомобільного бензину А92-Євро5-Е5 2457 кг., виявлено надлишок наступних видів паливно-мастильних матеріалі: дизельного палива Л-К5 сорт С надлишок 33812 кг., дизельного палива Євро клас 1 вид 1 надлишок 327 кг., автомобільний бензин А80 надлишок 498 кг., автомобільний бензин А1-95-К5 Євро надлишок 494 кг., автомобільний бензин авіаційне паливо Джетт А 1 надлишок 2620 кг. (а.с. 159-161 т. 1).

18 липня 2018 року Міністерством оборони України відповідно до ст. 84 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, пункту 8 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою КМУ від 26.11.2014 року № 671, та з метою уточнення причин та умов, що сприяли нестачі пально-мастильних матеріалів у Військовій частині НОМЕР_2 та встановлення ступеня вини посадових осіб видано наказ № 345 про призначення службового розслідування (а.с. 157-158 т. 1).

23 липня 2018 року комісією складено акт службового розслідування, за результатами якого комісією запропоновано, зокрема, за неналежне виконання службових обов`язків, визначених вимогами статей 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, порушенням пунктів 2.3, 3.1.9 Положення про військове (корабельне) господарство, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 № 300 та пункту 4.1 обов`язків, визначених у Положенні про 46 Об`єднаний центр забезпечення Тилу Збройних Сил України, затвердженому наказом начальника Тилу Збройних Сил України від 01.03.2018 № 55, начальника 46 Об`єднаного центру забезпечення Тилу Збройних Сил України полковника ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності (а.с. 169-193 т. 1, 78-102 т. 5).

25 липня 2018 року Міністерством оборони України видано наказ № 125Кп, яким, зокрема, за неналежне виконання службових обов`язків, визначених вимогами статей 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, порушення пунктів 2.3, 3.1.9 Положення про військове (корабельне) господарство, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 № 300 та пункту 4.1 обов`язків, визначених у Положенні про 46 Об`єднаний центр забезпечення Тилу Збройних Сил України, затвердженому наказом начальника Тилу Збройних Сил України від 01.03.2018 № 55, начальника 46 Об`єднаного центру забезпечення Тилу Збройних Сил України полковника ОСОБА_1 позбавити військового звання (а.с. 194-198 т. 1, 110-114 т. 5).

03 серпня 2018 року начальником Генерального штабу Збройних Сил України видано наказ № 422 (по особовому складу), яким відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнено з військової служби у запас за підпунктом «є» (у зв`язку з позбавленням військового звання у дисциплінарному порядку) та виключено зі списків особового складу Збройних Сил України з 25 липня 2018 року колишнього полковника ОСОБА_1 , начальника центру (об`єднаного) 46 об`єднаного центру забезпечення (а.с. 39 т. 1).

15 серпня 2018 року наказом командира Військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 155 ОСОБА_1 звільнено в запас і виключено із списків особового складу цієї військової частини та зняття з усіх видів забезпечення (а.с. 41 т. 1).

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 року № 548-XIV.

Згідно ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України

покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно. Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до ст. 28, 30, 36 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України. Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою. Командир (начальник) відповідає за відданий наказ, його наслідки та відповідність законодавству, а також за невжиття заходів для його виконання, за зловживання, перевищення влади чи службових повноважень.

Згідно ст. 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості. Командир (начальник) відповідно до посади, яку він займає, повинен діяти самостійно і вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів.

Командир (начальник) зобов`язаний: планувати роботу і здійснювати заходи щодо підтримання та удосконалення бойової та мобілізаційної готовності і вимагати їх виконання, своєчасно вносити до планів роботи необхідні зміни (уточнення), вживати заходів для охорони державної таємниці, забезпечення прихованого управління військами; знати стан справ у дорученій йому військовій частині, на кораблі (у підрозділі), ділові, морально-психологічні якості безпосередньо підпорядкованих військовослужбовців, бойову та іншу техніку, озброєння, що є в частині, на кораблі (у підрозділі), вміло керувати військовою частиною, кораблем (підрозділом) як у повсякденному житті, так і під час виконання бойових завдань; завжди мати точні відомості про особовий склад, озброєння, боєприпаси, бойову та іншу техніку, пальне, матеріальні засоби (кошти), що є у військовій частині, на кораблі(у підрозділі) за штатом, списком і в наявності; встановлювати у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України; проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини; аналізувати стан військової дисципліни і об`єктивно доповідати про це старшому командирові (начальникові); організовувати своєчасну видачу всіх видів забезпечення та перевіряти його повноту; організовувати та здійснювати заходи, спрямовані на захист особового складу, озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки і майна від зброї масового ураження, звичайних засобів ураження; вживати заходів для відшкодування матеріальних збитків, заподіяних військовій частині, кораблю (підрозділу).

Відповідно до п. 2.3, 2.4 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.97 N 300, командир військової частини (з`єднання) організовує військове (корабельне) господарство та керує ним. Керівництво він здійснює особисто, через штаб, своїх заступників, начальників родів військ та служб.

Організація та ведення військового (корабельного) господарства (господарська діяльність) включає, зокрема, планування та організацію роботи служб, підрозділів та об`єктів господарського, технічного і медичного призначення, а також безперервне управління та здійснення контролю за цією роботою; витребування, одержання, підвезення, зберігання, видачу та витрату матеріальних засобів і коштів;забезпечення правильної та безпечної експлуатації, зберігання і ремонту озброєння, бойової та іншої техніки і майна; ведення діловодства, обліку і звітності за всіма видами матеріальних засобів та інші питання забезпечення різноманітної діяльності військових частин (з`єднань).

Згідно п. 3.1.3 Положення № 300 командир військової частини (з`єднання) несе особисту відповідальність за організацію матеріального, медичного, ветеринарного, технічного, аеродромно-технічного, торговельно-побутового, квартирно-експлуатаційного та фінансового забезпечення; за забезпечення частини (з`єднання) матеріальними засобами і коштами та організацію їх перевезення, законність та доцільність їх витрачання; за підтримання у справному стані та правильне використання озброєння, бойової та іншої техніки, боєприпасів, пального, спеціальних споруд та інших матеріальних засобів; об`єктів навчально-матеріальної бази, казармено-житлового фонду, комунальних споруд та земельних ділянок; за проведення необхідних заходів щодо охорони навколишнього середовища в місцях дислокації та дій військ, а також за організацію протипожежної охорони та безпечну експлуатацію об`єктів держтехнагляду частини (з`єднання) і створення на кожному робочому місці умов праці відповідно до вимог нормативних актів.

Відповідно до п. 3.1.9 Положення № 300 усі посадові особи військової частини (з`єднання), які відають військовим (корабельним) господарством, повинні: знати вимоги чинного законодавства України, наказів, положень, настанов, інструкцій та інших керівних документів щодо організації та ведення військового (корабельного) господарства та неухильно керуватись ними у своїй діяльності;розробляти і організовувати проведення заходів з метою подальшого підвищення бойової та мобілізаційної готовності підпорядкованої служби (служб);організовувати та контролювати ведення обліку, правильне зберігання і своєчасне оновлення запасів матеріальних засобів усіх видів, а також експлуатацію, ремонт та технічне обслуговування озброєння, бойової та іншої техніки, казармено-житлового фонду, інженерних та спеціальних споруд у підпорядкованих службах (службі); здійснювати постійний контроль за правильним, ощадливим та доцільним витрачанням (використанням) матеріальних засобів і коштів, вживати необхідних заходів для боротьби з нераціональними їх витратами (використанням), втратами, нестачами, псуванням і розкраданням; організовувати проведення (у встановлені терміни) перевірок та документальних ревізій господарської діяльності, а також інвентаризацію матеріальних засобів у підпорядкованих службах (службі);організовувати перевірку і таврування засобів вимірювання, безпечну експлуатацію та своєчасне проведення оглядів і випробувань (перевірок) об`єктів держтехнагляду; розробляти заходи по службах (службі) для внесення у річний господарський план, річний та місячний плани експлуатації та ремонту озброєння, бойової та іншої техніки; організовувати і контролювати їх виконання; вести узагальнений облік втрачених матеріальних засобів за підпорядковані служби (підрозділи) в натуральних або вартісних показниках; вживати заходів щодо забезпечення надійного збереження матеріальних засобів, слідкувати за справним станом обладнання постів, огороджень, технічних засобів охорони, зв`язку та сигналізації.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначено Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 року № 551-XIV.

Відповідно до ст. 1, 2 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Згідно ст. 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення. Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів (начальників) підтримувати на належному рівні військову дисципліну. Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків. Діяльність командира щодо підтримання військової дисципліни оцінюється не кількістю накладених ним дисциплінарних стягнень, а виконанням обов`язків з додержанням вимог законів і статутів Збройних Сил України, повним використанням дисциплінарної влади для наведення порядку і запобігання порушенням військової дисципліни. Кожний військовослужбовець зобов`язаний сприяти командирові у відновленні та постійному підтриманні порядку й дисципліни. Командир, який не забезпечив додержання військової дисципліни та не вжив заходів для її відновлення, несе встановлену законом відповідальність.

Відповідно до ст. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк. Відповідальність за наказ несе командир, який його віддав.

Згідно ст. 12, 45, 47, 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України Верховний Головнокомандувач Збройних Сил України, Міністр оборони України, начальник Генерального штабу - Головнокомандувач Збройних Сил України, командувач Національної гвардії України користується дисциплінарною владою у повному обсязі цього Статуту, крім відповідних повноважень, визначених цим Статутом для кожного з них особисто. У разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення. Невиконання (неналежне виконання) службових обов`язків, що призвело до людських жертв чи інших тяжких наслідків або створило загрозу настання таких наслідків, є підставою для усунення військовослужбовців від виконання службових обов`язків. На молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення, зокрема, позбавлення військового звання.

Відповідно до ст. 83, 84, 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення. Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України від 25 березня 1992 року № 2232-XII Про військовий обов`язок і військову службу.

Відповідно до пп. «є» п. 2 ч. 5 ст. 26 ЗУ Про військовий обов`язок і військову службу контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах, зокрема, у зв`язку з позбавленням військового звання у дисциплінарному порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 липня 2018 року комісією складено акт службового розслідування (а.с. 169-193 т. 1), яким встановлено 46 Центр безпосередньо підпорядкована Тилу ЗС України та відповідно до Положення про 46 Центр Тилу ЗС України, затвердженого наказом начальника Тилу ЗС України від 01.03.2018 № 55 призначений для планування та здійснення забезпечення за номенклатурою служб тилу технічними засобами та майном прикріплених на забезпечення військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій ЗС України за територіальним принципом, незалежно від їх підпорядкованості. Питання щодо організації обліку та зберігання військового майна визначено Статутом внутрішньої служби ЗС України, Положенням про військове (корабельне) господарство ЗС України, затвердженим наказом МО України від 16.07.1997 № 300, Інструкцією з обліку військового майна у ЗС України, затвердженої наказом МО України від 17.08.2017 № 440, Інструкцією з організації та ведення бухгалтерського обліку ЗС України, затвердженого наказом МО України від 19.12.2014 № 905. Відповідно до нормативно-правових документів відповідальними за організацію обліку та зберігання військового майна служби ПММ є начальник 46 Центру полковник ОСОБА_1 , начальник складу пального та мастильних матеріалів 46 Центру підполковник ОСОБА_4 , начальник відділу зберігання пального та мастильних матеріалів складу пального та пастильних матеріалів 46 Центру майор ОСОБА_5 , начальник сховища відділу зберігання пального та мастильних матеріалів складу пального та мастильних матеріалів 46 Центру прапорщик ОСОБА_3 У 46 Центрі ПММ та спеціальні рідини зберігаються у відділі зберігання пального та мастильних матеріалів 46 Центру, начальник відділу майор ОСОБА_5 , матеріально відповідальна особа за збереження ПММ начальник сховища прапорщик ОСОБА_3 . Обліку матеріальних засобів ПММ 46 Центром здійсняється на пального та мастильних матеріалів в обліково-апеляційному відділенні складу пального та мастильних матеріалів, начальник відділення капітан ОСОБА_6 .Облік здійснюється в книгах обліку наявності та руху ПММ поточного та довгострокового зберігання. Під час перевірки даних зазначених в даних зазначених в книгах обліку в обліково-операційному відділенні та бухгалтерським обліком розбіжностей виявлено не було. Звірка зі сховищем пального та мастильних матеріалів проводиться щомісячно, пр. що свідчать записки в книгах Ф. 46 та в журналі звірок Ф 8. Проте, в ході службового розслідування книги обліку та журнали, які зберігались у сховищі пального та мастильних матеріалів відділу зберігання пального та мастильних матеріалів складу пального та мастильних матеріалів 46 Центру, а саме Книга обліку замірів пального в резервуарах (цистернах) у відділу забезпечення та довгострокового зберігання комісії представлені не були, та як з`ясувалось були відсутні. Встановлено, що у період з 13 по 14.07.2018 комісією, яка прибула під головуванням начальника Головного управління розвитку ЗС України полковника ОСОБА_7 була проведена інвентаризація світлих нафтопродуктів у сховищі відділу зберігання пального та мастильних матеріалів 46 Центру, за результатами якої був складний акт інвентаризації світлих нафтопродуктів, які рахуються за обліком у відділенні зберігання пального та мастильних матеріалів 46 Центру станом на 14.07.2018, який затверджений ТВО начальника 46 Центру 16.07.2018. За результатами інвентаризації встановлено нестачу паливно-мастильних матеріалів: бензин автомобільний А92-Євро5-Е5 в кількості 2457 кг, на суму 72375,85 грн., дизельне паливо 3-0,2-25 в кількості 1426 кг на суму 17169,04 грн., дизельне паливо ДП-АРК-Євро5-ВО в кількості 200620 кг., на суму 6315437,35 грн., дизельне паливо Л-Євро5 в кількості 1874 кг., на суму 53052,94 грн. Крім того, інвентаризацією встановлено надлишки паливно-мастильних матеріалів: бензин автомобільний АІ-95-К5-Євро в кількості 494 кг., на суму 15083,14 грн., бензин автомобільний А-80 в кількості 498 кг., на суму 13866,83 грн., дизельне паливо Євро клас 1 вид 1 в кількості 327 кг., на суму 5137,17 грн., дизельне паливо ДП-Л-К5 сорт С в кількості 33817 кг., на суму 1007745,25 грн., паливо авіаційне Джет А1 в кількості 2620 кг., на суму 78332,76 грн. Після покриття нестачі майна за рахунок надлишків на пересортицею відповідно до вимог ст. 27 Положення про інвентаризацію військового майна у ЗС України паливно-мастильних матеріалів на загальну суму 5353974,38 грн., а саме - бензин автомобільний А92-Євро5-Е5 в кількості 1465 кг, на суму 73154,51 грн., дизельне паливо 3-0,2-25 в кількості 1426 кг на суму 17169,04 грн., дизельне паливо ДП-АРК-Євро5-ВО в кількості 166476 кг., на суму 5240597,89 грн., дизельне паливо Л-Євро5 в кількості 1874 кг., на суму 53052,94 грн. В зв`язку з відсутністю матеріально-відповідальної особи, а також Книги обліку замірів пального в резервуарах (цистернах) у відділу зберігання пального, дослідуванням не можливо встановити попередні значення замірів пального в резервуарах, які надали б змогу встановити можливі понаднормові видачі пального та можливі витрати пального через несправність резервуарів. Враховуючи, що прапорщик ОСОБА_3 самовільно залишив частину можливо припустити про вчинення ним дій, що призвели до втрати ввіреного йому військового майна, та приховування фактів нестач.

Також встановлено, що 29.04.2018 46 Центром з залізничних вагонів-цистерн було розвантажено дизельне паливо ДП-АРК-Євро5-ВО, нестача якого склала 200 620 кг, в кількості 822217 кг, яке було злито в резервуар РВСК-920 № 5 та № 9. Відповідно до Інвентаризаційних описів, в яких стоїть підпис матеріально-відповідальної особи прапорщика ОСОБА_3 , станом на 01.07.2018 за результатами замірів у резервуарі РВСК-920 № 5 та № 9 встановлено наявність палива в кількості 554816 кг 445772 кг відповідно. Опитаний оператор насосних установок солдат ОСОБА_8 пояснив, що після заповнення резервуару РВСК-920 № 9 весною 2018 року видачі палива з нього не здійснювалося. Опитаний начальник відділу зберігання пального та мастильних матеріалів складу пального та мастильних матеріалів 46 Центру майор ОСОБА_5 пояснив, що видачі палива з РВСК-920 № 5, після його заповнення 29.04.2018 майже не було. На час перевірки наявності палива в резервуарах, проведеної робочою групою за дорученням МО України в період з 13 по 14.07.2018 встановлено, що резервуар РВСК-920 № 9 порожній, а в резервуарі РВСК-920 № 5 знаходиться лише 436299,04 кг дизельного палива. Відсутність Книги обліку замірів пального в резервуарах (цистернах) у відділі зберігання пального, та актів зняття залишків за квітень та травень не дає змогу встановити коли була здійснена видача пального з резервуарів РВСК-920 № 9 та № 5. Встановлено, що у 46 Центрі відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_2 від 04.06.2018 № 221 Про проведення інвентаризації озброєння і військової техніки, боєприпасів та військово-технічного майна 46 Центру станом на 01.07.2018 в період з 11.06.2018 по 01.07.2018 проводилась повна інвентаризація військового майна та технічних засобів, що знаходяться на балансі 46 Центру станом на 01.07.2018. Відповідно до вищезазначеного наказу до складу інвентаризаційної комісії по перевірці матеріальних засобів номенклатури служби ГІММ були призначені: голова комісії - майор ОСОБА_9 , члени комісії: капітан ОСОБА_10 , лейтенант ОСОБА_11 , молодший лейтенант ОСОБА_12 та працівник ЗС України Стреж А.І. Згідно інвентаризаційних описів необоротних активів за №№ 147, 148, 149, 150, втрат, нестач або надлишків матеріальних засобів номенклатури служби ПММ в ході проведеної інвентаризації та замірів пального встановлено не було. Під час перевірки та аналізу інвентаризаційних описів необоротних активів за 147, 148, 149, 150, які були складені станом на 01.07.2018 встановлено, що інвентаризація матеріальних засобів за номенклатурою ПММ проводилась в період з 11.06 по 01.07.2018, та стоїть підпис голови комісії майора ОСОБА_9 , який в цей період був відсутній на службі. З пояснень лейтенанта ОСОБА_11 , молодшого лейтенанта ОСОБА_12 та. працівника ЗС України ОСОБА_13 з`ясовано, що вони дійсно були включені в склад комісії по перевірці матеріальних засобів номенклатури служби ПММ, проте участі у інвентаризації не приймали, так як ніким з керівного складу частини не було визначено дати перевірки. В кінці червня їм представили готові інвентаризаційні відомості, в яких вони лише порозписувалися. Хто саме їм надав зазначені відомості вони не пам`ятають. Крім того в ході зазначеної інвентаризації проводилось зняття залишків пального в резервуарах, та відповідно складалися акти зняття залишків. Під час перевірки та аналізу акту зняття залишків за № 151, встановлено, що зняття залишків пального в резервуарах здійснювала інша комісія, яка не була призначена наказом начальника 46 Центру, а саме: заступник начальник складу начальник технічної частини складу пального та мастильних матеріалів 46 Центру майор ОСОБА_14 , прапорщик ОСОБА_15 та працівник ЗС України ОСОБА_16 . З пояснень майора Шакірова 1.1, було з`ясовано, що він під час проведення інвентаризації матеріальних засобів за номенклатурою ПММ станом на 01.07.2018 зняття залишків пального в резервуарах не здійснював та не пам`ятає щоб особисто розписувався у Акті зняття залишків в липні 2018 року, як голова комісії. Зазначене також підтверджує у своїх поясненнях прапорщик ОСОБА_15 та повідомив, що участь у інвентаризаціях він приймав лише у січні, лютому та березні 2018 року. Таким чином, у 46 Центрі інвентаризація матеріальних засобів за номенклатурою ПММ, відповідно до наказу начальника 46 Центру від 04.06.2018 № 221 Про проведення інвентаризації озброєння і військової техніки, боєприпасів та військово- технічного майна 46 Центру станом на 01.07.2018 станом на 01.07.2018 фактично не проводилась. Під час перевірки наявності актів зняття залишків встановлено, що у 46 Центрі акти зняття залишків за квітень та травень 2018 року відсутні. З пояснень начальника обліково-операційного відділення складу пального та мастильних матеріалів капітана ОСОБА_6 з`ясовано, що зазначені вище акти були зареєстровані у відділенні в Книзі обліку та руху облікових документів, проте до обліково-операційного відділення складу пального та мастильних матеріалів не надходили.

Відповідно до наказів начальника 46 Центру від 26.12.2017 № 530 Про організацію служби військ і бойового навчання у 2018 навчальному році та від 04.06.2018 № 221 Про проведення інвентаризації озброєння і військової техніки, боєприпасів та військово-технічного майна 46 Центру станом на 01.07.2018 головою внутрішньо-перевірочної комісії по перевірці матеріальних засобів за номенклатурою ПММ на 2018 рік був призначений начальник відділу контролю якості ПММ майор ОСОБА_9 . З пояснень майора ОСОБА_9 , встановлено, що у період з квітня по травень 2018 року був великий обсяг поставок світлих нафтопродуктів від постачальників та через великий обсяг роботи він не встиг підготувати акти зняття залишків. Проте майор ОСОБА_9 зазначив, що залишив у обліково-операційному відділенні, в Книзі обліку та руху облікових документів, реєстраційні місця для подальшої реєстрації актів, але по теперішній час зазначені акти ним підготовлені не були. З пояснень техніка ремонтного відділення 46 Центру прапорщика ОСОБА_17 , який являється членом комісії, з`ясовано, що він протягом квітня та травня участі у перевірці ПММ на складі пального та мастильних матеріалів не приймав. В ході службового розслідування акти зняття залишків за квітень та травень 2018 року комісії представлені не були. Враховуючи зазначене слід дійти висновку, що у 46 Центрі перевірка матеріальних засобів за номенклатурою ПММ протягом квітня-червня 2018 року взагалі не здійснювалась, що є порушенням вимог Керівництва з організації роботи центрів забезпечення пальним, баз, складів пального ЗО України, затвердженого наказом Генерального штабу ЗС України від 30.12.2016 № 509 та пункту 7 розділу XVIII Інструкції № 440. З пояснень начальника складу пального та мастильних матеріалів підполковника ОСОБА_4 з`ясовано, що контроль за зберіганням ГІММ на складі здійснюється шляхом щомісячного зняття залишків ПММ, яке зберігається на сховищах відділу. Про те, що комісією не проведено щомісячне зняття залишків на складі пального та мастильних матеріалів за травень та червень 2018 йому не було відомо. Наявність актів зняття залишків в обліково-операційному відділенні він не перевіряв. Під час останньої планової інвентаризації ПММ в військовій частині, яка проводилася в кінці червня 2018 року, також участі не приймав, хоча є його підпис в акті зняття залишків № 151, яка, як було визначено раніше, не проводилась. Останній раз він особисто перевіряв наявність пального у відділі зберігання 02.04.2018, при цьому були присутні майор ОСОБА_5 та прапорщик ОСОБА_3 . Під час проведеної перевірки втрат, нестач або надлишків виявлено не було. Поряд з цим, в ході проведення службового розслідування, жодних підтверджуючих документів щодо здійснення зазначеної або інших перевірок проведених протягом квітня-травня 2018 року комісії представлено не було. З пояснень начальника відділу зберігання пального та мастильних матеріалів складу пального та мастильних матеріалів 46 Центру майора ОСОБА_5 з`ясовано, що з 27.05.2018 по 28.06.2018 він перебував у черговій відпустці, а з 24.06.2018 по 18.07.2018 знаходився на лікуванні у ВМКЦ ПР. На час його відсутності виконання його обов`язків було покладено на начальника сховища прапорщика ОСОБА_3 . Останній раз він здійснював зняття залишків пального в резервуарах приблизно 15- 20.05.2018, про що робилися записи в Книзі обліку замірів. Поряд з цим, в ході проведення службового розслідування, жодних підтверджуючих документів щодо здійснення зазначеної або інших перевірок проведених протягом квітня-травня 2018 року комісії представлено не було. Також майор ОСОБА_5 повідомив, що планова інвентаризація ПММ у 46 Центрі проводилася в кінці червня 2018 року, під час якої його не було. Проте, під час цієї інвентаризації прапорщик ОСОБА_3 надавав йому в електронному вигляді показники висоти наливу пального, густину та температуру нафтопродуктів. В свою чергу майор ОСОБА_5 , який відповідно до своїх функціональних обов`язків, затверджених наказом начальника 46 Центру від 26.12.2017 № 532, відповідає за кількісне і якісне зберігання ПММ, не впевнившись про достовірність наданої інформації та практичну роботу комісії, на підставі даних наданих начальником сховища зробив відомості замірів, які відправив на електронну адресу начальнику обліково-операційного відділу капітану ОСОБА_6 . Згідно даних замірів також надлишку та нестачі ПММ виявлено не було.

Крім того, встановлено, що відповідно до своїх функціональних обов`язків, визначених в пункті 4.1 Положення про 46 Центр, затвердженого наказом начальника Тилу ЗС України від 01.03.2018 № 55, начальник 46 Центру зобов`язаний організовувати своєчасне проведення повної інвентаризації та перевірку наявності і якісного стану матеріальних засобів. З пояснень начальника 46 Центру полковника ОСОБА_18 з`ясовано, що він здійснював перевірку стану організації забезпечення майном та його утримання у в/ч шляхом щомісячного зняття залишків паливно-мастильних матеріалів внутрішньо перевірочною комісією центру, яка визначена наказом про організацію служби військ та бойового навчання на 2018 рік. Також двічі на рік проводиться планова інвентаризація всіх матеріальних засобів центру. За результатами складених інвентаризаційних відомостей та доповідей голів комісій надлишків та нестач виявлено не було. Хто на той час був головою комісії по зняттю залишків ПММ полковник ОСОБА_18 не пам`ятає. Полковник ОСОБА_18 зазначив, що безпосередньо приймав участь у знятті залишків ПММ двічі на рік. Останній раз він брав участь у здійсненні зняття залишків ПММ 46 Центру у квітні 2018 року, під час якого надлишків та нестач також виявлено не було. Поряд з цим, в ході проведення службового розслідування, жодних підтверджуючих документів щодо здійснення зазначеної перевірки комісії представлено не було. Враховуючи, що у в/ч НОМЕР_2 перевірка матеріальних засобів за номенклатурою ПММ протягом квітня-червня 2018 року взагалі не здійснювалась, слід дійти висновку, що начальник 46 Центру полковник ОСОБА_1 неналежно виконав свої функціональні обов`язки, визначені з пункті 4.1 Положення про 46 Центр, яке затверджене наказом начальника Тилу ЗС України від 01.03.2018 № 55, в частині організації своєчасного проведення повної інвентаризації та перевірці наявності і якісного стану матеріальних засобів, чим порушив вимоги статей 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби ЗС України, в частині зобов`язання виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначаються статутами ЗС України, відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, відповідальності за стан і зберігання матеріальних засобів та встановлення у підрозділі такого внутрішнього порядку який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів ЗС України, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників), пункту 2.3, 3.1.9 Положення про військове (корабельне) господарство, в частині здійснення належного керівництва військовим господарством, організації проведення перевірок та документальних ревізій у встановлені терміни, а також інвентаризації матеріальних засобів, вжиття заходів щодо забезпечення надійного збереження матеріальних засобів, пункту 7 розділу XVIII Інструкції № 440, щодо організації щомісячного зняття залишків пального в резервуарах (цистернах) складу пального та мастильних матеріалів.

Розслідуванням встановлено, що відповідно до пункту 4.5.4. 1. Наказу ГШ ЗСУ № 509, для забезпечення достовірності і єдності вимірювань маси та об`єму пального склади пального зобов`язані користуватися технічними засобами вимірювання, що повірені. Крім того, відповідно до пункту 4.5.1. Наказу ГШ ЗСУ № 509, точність визначення маси пального під час товарно-транспортних операцій, проведення інвентаризації забезпечується використанням справних і повірених засобів вимірювальної техніки (рулеток, метрштоків тощо). Встановлено, що протягом 2017-2018 років повірки вимірювальних приладів 46 Центру для проведення планових (позапланових) замірів пального в резервуарах складу пально-мастильних матеріалів не здійснювалось. Відповідно до додатку 29 Наказу ГШ ЗСУ № 509 метрштоки та рулетка з вантажем з нержавіючої сталі повіряються один раз на рік. З пояснень позаштатного начальника метрологічної служби 46 Центру майора ОСОБА_9 , встановлено, що повірка вимірювальних приладів покладено на в/ч НОМЕР_4 , проте за відсутністю заявок на повірку від командирів підрозділів, ним не були відпрацьовані заявки на повірку до в/ч НОМЕР_4 . Таким чином, начальник 46 Центру полковник ОСОБА_1 , який відповідно до своїх функціональних обов`язків, визначених Положенням про 46 Центр, затвердженого наказом начальника Тилу ЗС України від 01.03.2018 № 55, повинен вживати заходи щодо поповнення частини вимірювальними приладами, проте протягом двох років не організував у 46 Центрі їх поповнення та повірку. Таким чином, в 46 Центрі створені передумови для зливання пального, яке прибуває до центру залізничним транспортом, ПП 'КАТРАЛ. При цьому начальником 46 Центру полковником ОСОБА_1 , начальником складу пального та мастильних матеріалів підполковником ОСОБА_4 та начальником відділу зберігання пального та мастильних матеріалів складу пального та мастильних матеріалів майором ОСОБА_5 жодних заходів щодо унеможливлення зазначеного не здійснювалось, контроль за організацією та зливанням ПММ не організований, чим порушили пункт 3.1.9 Положення про військове (корабельне) господарство, в частині вжиття заходів щодо забезпечення надійного збереження матеріальних засобів.

Комісія дійшла висновків, що службовим розслідуванням факти нестачі пально-мастильних матеріалів у 46 Центрі підтверджено. Причинами та умовами, що сприяли нестачі пально-мастильних матеріалів у 46 Центрі є, зокрема, неспроможність посадових (службових) осіб 46 Центру встановити у військовій частині такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України, положень Статутів ЗС України; відсутність у повсякденній діяльності посадових (службових) осіб 46 Центру дієвих заходів щодо належної організації порядку отримання (розвантаження), збереження, умов зберігання, обліку та видачі військового майна за номенклатурою служби ПММ на складі пального та мастильних матеріалів; повна відсутність контролю з боку посадових (службових) осіб 46 Центру за порядком отримання (розвантаження), збереження, умовами зберігання, обліку та видачі військового майна за номенклатурою служби ПММ на складі пального та мастильних матеріалів; неналежне керівництво та контроль з боку службових осіб Тилу Збройних Сил України підпорядкованими військовими частинами за напрямком діяльності (забезпечення пально-мастильними матеріалами); формальне проведення внутрішньо-перевірочними комісіями 46 Центру інвентаризації матеріальних засобів номенклатури служби ПММ, чим порушено вимоги Положення про інвентаризацію військового майна у ЗС України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.2000 № 748; формальне проведення внутрішньо-перевірочними комісіями 46 Центру зняття залишків пального на складі пального та мастильних матеріалів протягом квітня-червня 2018 року, чим порушено вимоги Керівництва з організації роботи центрів забезпечення пальним, баз, складів пального ЗС України, затвердженого наказом Генерального штабу ЗС України від 30.12.2016 № 509, пункт 7 розділу XVIII інструкції з обліку військового майна у ЗС України, затвердженої наказом Міністерства оборони України (далі - МО України) від 17.08.2017 № 440; створення передумов для зливання ПММ, які надходять до 46 Центру залізничним транспортом, приватним підприємством КАТРАЛ, що знаходиться поруч; не проведення повірки вимірювальних приладів 46 Центру для проведення планових (позапланових) замірів пального в резервуарах складу пального та мастильних матеріалів; відсутність у Тимчасовому положенні про Центральне управління ПММ ЗС України Тилу ЗС України та в функціональних обов`язках офіцерів Центрального управління ПММ ЗС України Тилу ЗС України завдань щодо перевірки наявності кількісного стану ПММ на об`єднаних центрах забезпечення; неналежне виконання службових обов`язків командиром 46 Центру полковником ОСОБА_1 , в частині не здійснення керівництва військовим господарством, щодо організації проведення перевірок у встановлені терміни, інвентаризації матеріальних засобів, щомісячного зняття залишків пального в резервуарах (цистернах) складу пального та мастильних матеріалів, проведення повірки вимірювальних приладів, вжиття заходів для забезпечення надійного збереження матеріальних засобів, а також не проведення особисто перевірок (планової та раптової) фактичної наявності матеріальних засобів, чим не виконав свої функціональні обов`язки, визначені в Положенні про 46 Центр, затвердженого наказом начальника Тилу ЗС України від 01.03.2018 № 55 та порушив вимоги статей 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби ЗС України, пункти 2.3, 3,1.9 Положення про військове (корабельне) господарство, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 № 300, пункт 7 розділу XVIII Інструкції з обліку військового майна у ЗС України, затвердженої наказом МО України від 17.08.2017 № 440.

Зі змісту наказу Міністерства оборони України від 25 липня 2018 року № 125КП, вбачається, що позивача, ОСОБА_1 , притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді позбавлення військового звання за неналежне виконання службових обов`язків, визначених вимогами статей 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, порушення пунктів 2.3, 3.1.9 Положення про військове (корабельне) господарство, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 № 300 та пункту 4.1 обов`язків, визначених у Положенні про 46 Об`єднаний центр забезпечення Тилу Збройних Сил України, затвердженому наказом начальника Тилу Збройних Сил України від 01.03.2018 № 55 (а.с. 194-198 т. 1).

При цьому, матеріали службового розслідування містять посилання щодо неправомірних дії посадових осіб Військової частини НОМЕР_2 , зв`язку виявлених порушень з виконанням обов`язків військової служби, вини та причинного зв`язку між неправомірними діями посадових осіб Військової частини НОМЕР_2 , в тому числі позивача, з подіями, що відбулися.

Пунктом 4.1 положення 46 Об`єднаного центру забезпечення Тилу Збройних Сил України, затвердженого наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 01.03.2018 року № 55 Про затвердження Положення про центри забезпечення, бази та склади військової частини НОМЕР_3 , визначені посадові обов`язки начальника Центру, у тому числі, передбачено, що начальник об`єднаного Центру забезпечення в мирний і воєнний час відповідає, серед іншого, за стан і збереження зброї, боєприпасів, бойової та іншої техніки, матеріальних засобів визначеної номенклатури; за стан фінансового господарства.

Також, передбачено, що начальник Центру зобов`язаний: забезпечити повноту збереження матеріальних засобів в кількісному та якісному відношенні; організовувати контрольні заходи та перевірки стану організації забезпечення майном, використання (експлуатації) його за призначенням та стану його утримання; забезпечувати утримання та своєчасне поновлення запасів пального в усіх прикріплених військових частинах. (а.с.160 т. 2).

Таким чином, позивач, ОСОБА_1 , як командир військової частини НОМЕР_2 , особисто відповідає перед Державою за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів.

При цьому, за неналежне виконання службових обов`язків в частині здійснення керівництва військовим господарством, за відсутність належного контролю щодо організації та проведення перевірок у встановлені терміни, щодо проведення інвентаризації матеріальних засобів, щомісячного зняття залишків пального в резервуарах (цистернах) складу пального та мастильних матеріалів, проведення повірки вимірювальних приладів, невжиття заходів для забезпечення надійного збереження матеріальних засобів, командир військової частини може бути притягнений у встановленому порядку до відповідальності.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що в період з 11.06.2018 р. по 01.07.2018 р. на підставі наказу № 221 від 04.06.2018 року проведена інвентаризація та відповідно до інвентаризаційних описів № № 147,148,149,150, втрат, нестач або надлишків матеріальних засобів номенклатури служби паливно-мастильних матеріалів в ході проведення інвентаризації інвентаризаційною комісією виявлено не було, оскільки під час проведення службового розслідування комісією було встановлено, що інвентаризація матеріальних засобів за номенклатурою ПММ, відповідно до наказу начальника 46 Центру від 04.06.2018 № 221 Про проведення інвентаризації озброєння і військової техніки, боєприпасів та військово- технічного майна 46 Центру станом на 01.07.2018 станом на 01.07.2018 фактично не проводилась.

При цьому, з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 04.06.2018 року № 221 вбачається, що до складу інвентаризаційної комісії по перевірці матеріальних засобів номенклатури служби ПММ, служби ПММ відділу МТЗ були включені майор ОСОБА_9 (голова комісії), капітан ОСОБА_6 , лейтенант ОСОБА_11 , молодший лейтенант ОСОБА_12 , працівник ЗСУ ОСОБА_13 (а.с. 9-13 т. 2).

В той же час, як вбачається з письмових пояснень членів інвентаризаційної комісії слідує, що вони не приймали участь у здійсненні зняття залишків та згодом їм принесли готові акти, як вони підписали (а.с. 154-155 т. 2).

Під час проведення службового розслідування встановлено, що інвентаризація матеріальних засобів за номенклатурою ПММ проводилась в період з 11.06 по 01.07.2018, та в актах стоїть підпис голови комісії майора ОСОБА_9 , який в цей період був відсутній на службі. З пояснень лейтенанта ОСОБА_11 , молодшого лейтенанта ОСОБА_12 та працівника ЗС України Стреж А.І. з`ясовано, що вони дійсно були включені в склад комісії по перевірці матеріальних засобів номенклатури служби ПММ, проте участі у інвентаризації не приймали, так як ніким з керівного складу частини не було визначено дати перевірки.

При цьому, після видання наказу від 04.06.2018 року № 221 позивач, як командир Військової частини НОМЕР_2 з урахуванням приписів Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний був перевірити виконання такого наказу, оскільки він як начальник відповідає за відданий наказ, його наслідки та відповідність законодавству, а також за невжиття заходів для його виконання.

Разом з тим, посада, яку обіймав позивач, обумовлює виконання обов`язків, пов`язаних з організацією діяльності підпорядкованих підрозділів та служб з метою здійснення відповідного контролю за товарно-матеріальними цінностями військової частини; здійснення безпосереднього контролю за наявністю ТМЦ, їх якістю, правильним та ощадливим витрачанням. В той же час, неналежне виконання позивачем своїх посадових обов`язків підтверджується самим фактом нестачі паливних матеріалів у військовій частині НОМЕР_2 на загальну суму 5353974,38 грн., що свідчить про неналежне здійснення позивачем контролю, функції із здійснення якого, покладено безпосередньо на нього, як командира Військової частини НОМЕР_2 .

Також посилання позивача на те, що він не може бути притягнений до дисциплінарної відповідальності з підстав не встановлення винних осіб у розкраданні (втраті) військового майна, суд вважає необґрунтованими, оскільки підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стали висновки не про розкрадання (втрату) військового майна, а про неналежне виконання позивачем службових обов`язків, які полягають, у тому числі, у здійсненні постійного контролю за наявністю товарно-матеріальних цінностей, що перебувають на обліку у військовій частині. І саме про відсутність такого контролю з боку позивача, свідчать результати проведеної перевірки, якою встановлена нестача паливно-мастильних матеріалів на суму 5353974,38 грн.

Крім того, суд вважає неспроможними посилання позивача на наказ від 26.12.2017 року № 532 «Про затвердження функціональних обов`язків особового складу в/ч НОМЕР_2 », яким були конкретно встановлені посадові обов`язки особового складу всіх посадових осіб в/ч НОМЕР_2 в тому числі і стосовно служби ПММ, оскільки винесення наказу про затвердження функціональних обов`язків посадових осіб військової частини НОМЕР_2 не знімає з позивача, як командира військової частини НОМЕР_2 , відповідальності за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів.

Також, суд не приймає до уваги доводи позивача щодо того, що на час виявлення спірної нестачі паливно-мастильних матеріалів, ОСОБА_1 перебував на лікуванні у військово-медичному клінічному центрі Південного регіону, оскільки акт службового розслідування складено 18 липня 2018 року, після прибуття позивача з лікування (а.с. 31 т. 1). При цьому, службовим розслідуванням встановлено порушення позивачем вимог статей 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби ЗС України в період з квітня-червня 2018 року, а не в період його перебування на лікарняному (09.07.2018 року 17.07.2018 року).

З матеріалів справи вбачається, що під час проведення службового розслідування позивач надавав пояснення (а.с. 128-132 т. 2), тобто позивач знав про підстави проведення службового розслідування, а тому доводи щодо не забезпечення під час проведення розслідування його прав, є неспроможними.

При цьому, з аркушу з письмовими поясненнями позивача, вбачається, що ним власноручно вчинено напис «з моїх слів надруковано вірно, мною прочитано, зауважень, доповнень не маю».

Приписами розділу ІV Порядку № 608 встановлено обов`язок для особи, що здійснює службове розслідування розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення.

В той же час, будь-яких доказів на підтвердження того, що позивач, ОСОБА_1 звертався з будь-якими заявами та клопотаннями суду не надано. Водночас, ненадання військовослужбовцем, стосовно якого проводиться службове розслідування, зауважень та пропозицій щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять, не перешкоджає проведенню службового розслідування та, за умови дотримання вимог щодо всебічності, повноти, своєчасності та об`єктивності проведення службового розслідування, притягненню військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що при накладенні на нього дисциплінарного стягнення Міністром оборони України не було враховано його попередня поведінка, відзнаки та нагороди, а також те, що він двічі залучався та брав участь в Антитерористичній операції та є ветераном військової служби, оскільки відповідно до приписів Дисциплінарного Статуту вид стягнення зазначається начальником (командиром) особисто на висновку службового розслідування. Таким чином, для притягнення до дисциплінарної відповідальності, достатньо, щоб був зафіксований сам факт порушення та невиконання (неналежне виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку. При цьому, під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Однак, аналізуючи доводи позивача щодо необґрунтованості застосування до нього найсуворішого дисциплінарного стягнення за вчинення виявленого проступку, суд виходить з того, що відповідно до приписів Дисциплінарного статуту підставою для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є наявність самого дисциплінарного порушення, при цьому вид дисциплінарного стягнення визначається особою, яка вирішує питання про його накладення.

При цьому, Дисциплінарний статут не визначає конкретної послідовності та черговості накладення дисциплінарних стягнень за ступенем їх суворості, що в свою чергу наділяє уповноважену особу правом самостійно визначати вид стягнення за його суворістю в залежності від конкретних обставин дисциплінарного проступку.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом в постанові від 18 лютого 2021 року по справі № 1.380.2019.000616, в постанові від 09 грудня 2020 року по справі № 804/3564/17 та постанові від 10 квітня 2019 року по справі № 813/3020/16.

Також, посилання позивача на те, що ОСОБА_1 не є стороною кримінального провадження № 0000222 та повідомлення про підозру щодо нього не складалось та не вручалось, суд не приймає до уваги, оскільки позивач притягнути до дисциплінарної відповідальності та звільнений зі служби не у зв`язку із здійсненням кримінального провадження, а за неналежне виконання службових обов`язків, визначених вимогами статей 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, порушення пунктів 2.3, 3.1.9 Положення про військове (корабельне) господарство, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 № 300 та пункту 4.1 обов`язків, визначених у Положенні про 46 Об`єднаний центр забезпечення Тилу Збройних Сил України, затвердженому наказом начальника Тилу Збройних Сил України від 01.03.2018 № 55.

При цьому, кримінальне провадження № 0000222 відкрито після винесення оскаржуваних наказів та звільнення позивача зі служби, на підставі матеріалів службового розслідування, які були направлені до Генеральної прокуратури України задля прийняття процесуального рішення (а.с. 199-200 т. 1).

Крім того, пункту 236 Положення № 1153/2008 з військовослужбовцями, які проходять військову службу за контрактом, перед їх звільненням проводиться бесіда з питань звільнення. Форма, порядок оформлення та зберігання документа, в якому відображається зміст проведення бесіди, визначаються Міністерством оборони України.

Згідно п. 12.7 Інструкції № 170 бесіда проводиться перед направленням документів на звільнення військовослужбовця. До участі в бесіді з військовослужбовцем, який звільняється з військової служби, за потреби залучаються безпосередні командири, фахівці кадрових, юридичних, фінансових органів тощо. Під час бесіди з військовослужбовцем посадова особа роз`яснює йому, які пільги та переваги він має з працевлаштування та матеріально-побутового забезпечення, доводить військовослужбовцю рішення щодо рекомендацій для військового комісаріату стосовно можливості проходження ним служби у військовому резерві Збройних Сил України, водночас з`ясовує про місце проживання після звільнення військовослужбовця та військовий комісаріат для направлення його на військовий облік. При цьому враховуються прохання та побажання військовослужбовця, даються необхідні пояснення з інших питань. У разі коли під час бесіди виникли питання, які не можуть бути вирішені на місці, на адресу відповідної посадової особи чи органу військового управління надсилається запит з необхідними матеріалами і довідками. Зміст проведення бесіди відображається в аркуші бесіди. У разі відмови військовослужбовця підписати аркуш бесіди він підписується особами, присутніми під час бесіди, з відміткою про відмову військовослужбовця підписувати аркуш бесіди. Аркуш бесіди зберігається у першому примірнику особової справи військовослужбовця.

В той же час, не проведення бесіди та не складання аркушу бесіди не свідчить про протиправність наказу № 125 КП від 25 липня 2018 року та не спростовує неналежне виконання позивачем службових обов`язків, визначених вимогами статей 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, порушення пунктів 2.3, 3.1.9 Положення про військове (корабельне) господарство, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 № 300 та пункту 4.1 обов`язків, визначених у Положенні про 46 Об`єднаний центр забезпечення Тилу Збройних Сил України, затвердженому наказом начальника Тилу Збройних Сил України від 01.03.2018 № 55.

При цьому, предметом розгляду по даній справі є правомірність наказу № 125 КП від 25 липня 2018 року в частині позбавлення командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_1 військового звання та наказів № 422 від 03 серпня 2018 року в частині звільнення ОСОБА_1 у запас із виключенням зі списків особового складу Збройних Сил України та № 155 про звільнення ОСОБА_1 в запас і виключення із списків особового складу цієї військової частини та зняття з усіх видів забезпечення, а тому посилання позивача на те, що його виключено зі списків особового складу військової частини до проведення з ним усіх необхідних розрахунків (повного забезпечення грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням), та при звільненні не виплачено грошової компенсації за 12 днів щорічної відпустки та за 14 календарних днів додаткової відпуски є неспроможними.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що доводи позивача, викладені в адміністративному позові є необґрунтованими та спростовуються зібраними по справі доказами

За таких підстав, суд дійшов висновку, що Міністерство оборони України при прийняті оскаржуваного наказу № 125 КП від 25 липня 2018 року в частині позбавлення командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_1 військового звання діяло на підставі, в межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства оборони України № 125 КП від 25 липня 2018 року в частині позбавлення командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_1 військового звання, задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 23 ч. 1 ст. 4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Таким чином, оскільки позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України № 422 від 03 серпня 2018 року в частині звільнення ОСОБА_1 у запас із виключенням зі списків особового складу Збройних Сил України на підставі підпункту г (у зв`язку із позбавленням військового звання у дисциплінарному порядку) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу; визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 15.08.2018 року № 155 про звільнення ОСОБА_1 в запас і виключення із списків особового складу цієї військової частини та зняття з усіх видів забезпечення на підставі підпункту г (у зв`язку із позбавленням військового звання у дисциплінарному порядку) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу; поновлення ОСОБА_1 на посаді командира військової частини НОМЕР_2 та стягнення з військової частини НОМЕР_2 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 15 серпня 2018 року по день відновлення на посаді та відновлення у військовому званні, є похідним вимогами, тому підстави для їх задоволення також відсутні.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 371 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Міністерства оборони України (, адреса місцезнаходження: 03168, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 6), Генерального штабу Збройних Сил України (, адреса місцезнаходження: 03168, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 6), Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_7 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3 ) про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства оборони України № 125 КП від 25 липня 2018 року в частині позбавлення командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_1 військового звання; визнання протиправним та скасування наказу Начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України № 422 від 03 серпня 2018 року в частині звільнення ОСОБА_1 у запас із виключенням зі списків особового складу Збройних Сил України на підставі підпункту г (у зв`язку із позбавленням військового звання у дисциплінарному порядку) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу; визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 15.08.2018 року № 155 про звільнення ОСОБА_1 в запас і виключення із списків особового складу цієї військової частини та зняття з усіх видів забезпечення на підставі підпункту г (у зв`язку із позбавленням військового звання у дисциплінарному порядку) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу; поновлення ОСОБА_1 на посаді командира військової частини НОМЕР_2 та стягнення з військової частини НОМЕР_2 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 15 серпня 2018 року по день відновлення на посаді та відновлення у військовому званні, в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п. 15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 28 травня 2021 року.

Суддя О.А. Левчук

.