Справа № 160/2799/21
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2021 року Справа № 160/2799/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В., при секретарі судового засідання - Сергієнко В.Ю., за участю: представника позивача - Воронова Ю.В. та представника відповідача - Кунашній А.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
до Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
24.02.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, в якому позивач просить:
- визнати протиправними дії Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_1 в поновленні на посаді першого заступника голови Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, яку ОСОБА_1 займав до призначення на виборну посаду;
- зобов`язати Дніпровську районну державну адміністрацію Дніпропетровської області поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника голови Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що позивач у період з 11.10.2011 року по 04.12.2015 року перебував на посаді першого заступника голови райдержадміністрації та 04.12.2015 року звільнений з посади першого заступника голови райдержадміністрації у зв`язку з обранням головою Дніпропетровської районної ради. У період з 27.11.2015 року по 09.12.2020 року позивач перебував на посаді голови Дніпропетровської районної ради Дніпропетровської області. 09.12.2020 року позивач звільнений із займаної посади, у зв`язку з закінченням строку повноважень відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Після звільнення позивач звернувся до відповідача із заявою від 09.12.2020 року, в якій просив поновити його на посаді першого заступника голови райдержадміністрації у зв`язку з закінченням терміну повноважень голови Дніпровської районної ради. Проте, листом від 06.01.2021 року №1-51-25/0/290-21 позивачу відмовлено у поновленні на посаді, оскільки, на цей час посада першого заступника голови райдержадміністрації зайнята працівником з безстроковим трудовим договором, іншої рівноцінної роботи (посади) не має. Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо відмови у поновленні його на посаді першого заступника голови райдержадміністрації у зв`язку з закінченням терміну повноважень голови Дніпровської районної ради та такими, що порушують права та законні інтереси позивача. З огляду на вказане позивач просив задовольнити позовні вимоги.
02.03.2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання та витребувано у відповідача додаткові докази по справі.
12.03.2021 року від Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області надійшли витребувані судом докази по справі.
17.03.2021 року у підготовчому судовому засіданні задоволено клопотання представника позивача та відкладено підготовче судове засідання.
17.03.2021 року від Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що відповідач при виконанні покладених на неї завдань діє в межах та на підставі норм Закону України «Про місцеві державні адміністрації». Також, вказано, що із спеціальних норм діючого законодавства вбачається, що як тільки новообраний Президент України заступає до своєї каденції відповідно до ст. 8 Закону змінюються всі голови місцевих державних адміністрацій та призначаються нові, яким в свою чергу, в перший день набуття повноважень заявляють заступники про припинення своїх повноважень та у свою чергу призначаються нові заступники. Також зазначено, що з моменту обрання позивача на виборну посаду, а саме з 2015 року змінилися 3 голови Дніпровської райдержадміністрації на колишню посаду позивача було призначено 3 заступника, було змінено процедуру призначення перших заступників та заступників та фактично станом на 16.03.2021 року повноваження позивача можна вважати такими, що припинені у зв`язку з початком нової каденції Президента України та у зв`язку з початком виконання своїх обов`язків новопризначеним головою райдержадміністрації. З огляду на вказане відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
05.04.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої вказано, що позивач заперечує всі доводи відповідача наведені у відзиві на позовну заяву, оскільки підстави відмови у поновленні позивача на посаді які вказані відповідачем у відзиві на позовну заяву та у листі-відмови є різними та не відповідають принципу правової визначеності. Також, вказано, що відповідачем не спростовано та не надано належних доказів на підтвердження відсутності рівнозначних вакантних посад.
14.04.2021 року від Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких вказано, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження факту закінчення строку його повноважень, як голови Дніпровської районної ради. Також, вказано, що відповідач не погоджується з твердженням позивача про порушення його прав на працю, оскільки відповідач діяв лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією України та законами України не порушуючи трудового законодавства.
13.05.2021 року у підготовчому судовому засіданні закрито підготовче провадження та оголошено перерву. Також, судом отримано письмову згоду від всіх учасників справи щодо початку розгляду справи по суту у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання, розпочато розгляд справи по суті та вирішено витребувати у відповідача додаткові докази по справі, оголошено перерву на стадії розгляду справи по суті.
25.05.2021 року у судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позовні вимоги, при цьому посилаючись на доводи наведені у позовній заяві та відповіді на відзив.
Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог, при цьому посилаючись на доводи наведені у відзиві на позовну заяву та у запереченнях на відповідь на відзив.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 у період з 23.11.2006 року по 04.12.2015 року працював на посадах в Дніпропетровській районній адміністрації. Зокрема, з 11.10.2011 року по 04.12.2015 року перебував на посаді першого заступника голови райдержадміністрації на підставі розпорядження від 10.10.2011 року № 251-к.
04.12.2015 року ОСОБА_1 звільнений з посади першого заступника голови райдержадміністрації, у зв`язку з обранням головою Дніпропетровської районної ради.
У період з 27.11.2015 року по 09.12.2020 року ОСОБА_1 перебував на посаді голови Дніпропетровської районної ради Дніпропетровської області (в подальшому перейменовано на Дніпровську районну раду Дніпропетровської області).
09.12.2020 року ОСОБА_1 звільнений із займаної посади у зв`язку з закінченням строку повноважень відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Вищевказане підтверджується наявною в матеріалах справи копією трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 14.09.1998 року.
09.12.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області із заявою вх. № 3553/0/289-20 від 10.12.2020 року, в якій просив поновити його на посаді першого заступника голови райдержадміністрації у зв`язку з закінченням терміну повноважень голови Дніпровської районної ради.
Дніпровська районна державна адміністрація Дніпропетровської області листом №1-51-25/0/290-21 від 06.01.2021 року відмовлено позивачу у поновленні на посаді, оскільки на цей час посада першого заступника голови райдержадміністрації зайнята працівником з безстроковим трудовим договором. Іншої рівноцінної роботи (посади) не має. Крім того, у своєму листі відповідач зазначив, що звільнити працівника, з яким укладено договір на невизначений строк у зв`язку з закінченням повноважень за виборною посадою його попередника, не можна.
Позивач не погоджується із діями відповідача щодо відмови у поновленні його на посаді першого заступника голови райдержадміністрації, у зв`язку з закінченням терміну повноважень голови Дніпровської районної ради, вважає такі дії протиправними та такими, що порушують права та законні інтереси позивача, що і стало підставою для звернення з даною позовною заявою до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Питання виконання покладених на голів районних адміністрацій та їх заступників службових обов`язків, припинення ними наданих повноважень, права і обов`язки таких осіб визначені та урегульовані спеціальним законодавством, зокрема Законом України від 09.04.1999 № 586-XIV «Про місцеві державні адміністрації» (далі - Закон №586-XIV).
Як вбачається із преамбули Закону України «Про місцеві державні адміністрації», відповідно до Конституції України цей Закон визначає організацію, повноваження та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» склад місцевих державних адміністрацій формують голови місцевих державних адміністрацій.
У межах бюджетних асигнувань, виділених на утримання відповідних місцевих державних адміністрацій, а також з урахуванням вимог статті 18 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», їх голови визначають структуру місцевих державних адміністрацій.
Згідно з вимогами ст. 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази.
Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов`язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» правовий статус місцевих державних адміністрацій встановлюється Конституцією України,, цим Законом та іншими законами України.
Місцеві державні адміністрації у своїй діяльності керуються Конституцією України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, органів виконавчої влади вищого рівня, а районні державні адміністрації в Автономній Республіці Крим - також рішеннями та постановами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їх повноважень.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» перший заступник та заступники голів місцевих державних адміністрацій виконують обов`язки, визначені головами відповідних державних адміністрацій, і несуть персональну відповідальність за стан справ на дорученій їм ділянці роботи.
Перші заступники та заступники голів місцевих державних адміністрацій заявляють про припинення своїх повноважень новопризначеним головам місцевих державних адміністрацій у день їх призначення.
Статтею 118 Кодексу законів про працю України визначено, що працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.
Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування відповідно до Конституції України визначаються Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Відповідно до ч. 1, 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.
Сільський, селищний, міський голова обирається відповідною територіальною громадою на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування в порядку, визначеному законом, і здійснює свої повноваження на постійній основі. Строк повноважень сільського, селищного, міського голови, обраного на чергових місцевих виборах, визначається Конституцією України.
Частинами 4 та 5 цієї ж статті визначено, що сільський, селищний, міський голова не може бути депутатом будь-якої ради, суміщати свою службову діяльність з іншою посадою, в тому числі на громадських засадах, займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю.
На сільських, селищних, міських голів поширюються повноваження та гарантії депутатів рад, передбачені законом про статус депутатів рад, якщо інше не встановлено законом.
Правовий статус депутата сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради, гарантії депутатської діяльності визначено в Законі України «Про статус депутатів місцевих рад» від 11 липня 2002 року №93-IV (далі - Закон №93-IV).
Відповідно до частин першої, другої статті 6 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради здійснює свої повноваження, не пориваючи з виробничою або службовою діяльністю. Депутат місцевої ради, обраний секретарем сільської, селищної, міської ради, головою, заступником голови районної, обласної, районної у місті ради, працює у відповідній раді на постійній основі і не може суміщати свою службову діяльність з іншою роботою, у тому числі на громадських засадах (за винятком викладацької, наукової та творчої у позаробочий час), займатися підприємницькою діяльністю, одержувати від цього прибуток, якщо .інше не передбачено законом.
Частиною першою статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» (у редакції, чинній на момент обрання позивача на виборну посаду) передбачено, що в разі обрання депутата місцевої ради на виборну посаду у раді, на якій він працює на постійній основі, трудовий договір з ним за попереднім місцем роботи припиняється відповідно до законодавства. Обраний на виборну посаду у відповідній раді, на якій він працює на постійній основі, депутат місцевої ради, який перебуває на службі у військових формуваннях чи правоохоронних органах держави, прикомандировується до місцевої ради із залишенням на цій службі.
01 січня 2008 року набрав чинності Закон України від 11 січня 2007 року № 575-V, яким частину першу статті 33 Закону №93-ІV доповнено абзацом другим такого змісту: «З працівником, якого прийнято на роботу (посаду), що її виконував (займав) депутат місцевої ради, укладається строковий трудовий договір; цей договір розривається у разі повернення депутата місцевої ради на роботу, але не пізніш як через три місяці після припинення повноважень депутата місцевої ради».
Відповідно до частини другої статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» (у редакції, чинній на момент припинення повноважень позивача на виборній посаді) депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.
У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, , що виплачується з відповідного місцевого бюджету. У разі, якщо колишній депутат місцевої ради має право на пенсійне забезпечення або йому призначена пенсія за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника, за вислугу років відповідно до закону, за ним не зберігається середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді в раді.
Час, коли колишній депутат тимчасово не працював у зв`язку з неможливістю надання йому попередньої або рівноцінної роботи (посади) безпосередньо після закінчення строку його повноважень, зараховується, але не більше шести місяців, до страхового стажу і стажу роботи (служби) за спеціальністю, за якою депутат працював до обрання у місцеву раду, де він виконував свої обов`язки на постійній основі.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу.
З вищевикладених положень статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» вбачається, що законодавством гарантується право депутата місцевої ради (в даному випадку право голови місцевої ради) на надання йому, після закінчення його повноважень за виборною посадою, попередньої роботи (посади), а за її відсутності - іншої рівноцінної роботи (посади).
Під відсутністю посади/роботи необхідно розуміти лише об`єктивну неможливість надати депутату місцевої ради, звільненому з виборної посади, попередньої посади через ліквідацію підприємства, установи, організації; її скорочення тощо, а не відсутність вакансії у зв`язку з тим, що посаду, яку до обрання на виборну посаду обіймав депутат місцевої ради, було запропоновано іншій особі;
Якщо посаду, яку обіймав депутат місцевої ради до обрання його на виборну посаду у раді, займає інша особа, трудовий договір з нею, у тому числі укладений безстроково, розривається з підстав, передбачених пунктом 6 частини першої статті 40 КЗпП України, частиною другою статті 33 Закону №93-IV.
Враховуючи вищевикладене та те, що на момент закінчення повноважень позивача як заступника голови Дніпровської районної ради Дніпропетровської області посада, яку він обіймав до обрання на виборну посаду в Дніпровській районній адміністрації Дніпропетровської області, не є вакантною, не може бути перешкодою для надання йому попередньої посади (роботи).
При цьому, суд зазначає, що гарантія працевлаштування, установлена статтею 33 Закону № 93-ІV, досягається з однієї сторони - обов`язком роботодавця укладати лише строковий договір з працівником, якого прийнято на роботу (посаду), що її виконував (займав) депутат місцевої ради, обраний на виборну посаду в раді, з іншої - зобов`язанням роботодавця розірвати безстроковий або строковий трудовий договір у зв`язку з необхідністю поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу.
Аналогічний правовий висновок викладено постанові Верховного Суду від 12.06.2020 року у справі № №635/1071/17, які відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Таким чином, враховуючи, що позивач до обрання на посаду голови Дніпровської районної ради Дніпропетровської області працював на посаді першого заступника голови Дніпровської рай держадміністрації Дніпропетровської області, суд дійшов висновку, що об`єктивних перешкод для надання позивачеві вказаної роботи не існує, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Щодо вимоги про зобов`язання відповідача поновити позивача на посаді, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2); визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3); визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4); інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч.1 статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
Так, враховуючи, що у спірних правовідносинах відповідачем допущені порушення, що спричинили безпідставне настання для позивача негативних наслідків, що є визначеною процесуальним законом підставою для задоволення позову в частині визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у поновленні на посаді, у зв`язку із цим, як похідна підлягає задоволенню і вимога щодо поновлення позивача на роботі у порядку ч.1 ст.235 Кодексу законів про працю України, яка передбачає саме поновлення на посаді, а не зобов`язання поновити на посаді.
Таким чином, з метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім і необхідним (ефективним), а саме: поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника голови Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав. Враховуючи заявлені позовні вимоги, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_1 в поновленні на посаді першого заступника голови Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, яку ОСОБА_1 займав до призначення на виборну посаду.
Поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника голови Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області.
Рішення суду підлягає негайному виконанню в частині поновлення на посаді.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 28.05.2021 року.

Суддя М.В. Дєєв