Справа № 580/215/21
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року справа № 580/215/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та Головного Управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та Головного Управління Пенсійного фонду України в Луганській області, в якій просить:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо припинення виплати позивачу пенсії, призначеної за віком;

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Черкаській області виплатити позивачу заборгованість з виплати пенсії, що виникла з лютого 2014 до вересня 2020 року.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що є пенсіонером за віком та проживала в м. Красний Луч Луганської області, після перейменування - м. Хрустальний. Після початку бойових позивач до 2020 року проживала на тимчасово окупованій території та пенсію не отримувала. У 2020 році позивач переїхала до м. Черкаси і стала на облік як внутрішньо переміщена особа. 01.09.2020 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, у зв`язку з чим з 31.08.2017 їй було поновлено виплату пенсії з 31.08.2017 по 30.09.2020 та нараховано заборгованість за поновленою пенсією у сумі 184 565 грн. 33 коп. Позивач вважає протиправними та такими, що порушують її права обмеження виплати пенсії за минулі періоди трьома роками та невиплату нарахованих сум пенсії.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області проти позову заперечив. 01.03.2021 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивач на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області не перебувала та не перебуває. Позивач перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Красний Луч Луганської області та отримувала пенсію на пільгових умовах. На час розгляду справи управління Пенсійного фонду України в м. Красний Луч Луганської області в процесі припинення не перебуває. З вказаних підстав Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області не є належним відповідачем у справі.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області проти позову заперечив. 05.03.2021 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що на підставі заяви від 01.09.2020 позивачу поновлено виплату пенсії з 31.08.2017 та розраховано пенсію за період з 31.08.2017 по 30.09.2020. Щодо виплати вказаної заборгованості зазначив, що позивач на обліку як внутрішньо переміщена особа перебуває з 28.08.2020 та до 01.09.2020 із заявою про виплату пенсії за минулий період не зверталась, тобто не отримувала пенсію з власної вини, тому не має право на отримання пенсії за минулі періоди більше ніж за три роки до дня звернення із заявою про поновлення виплати пенсії. З вказаних підстав просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою судді від 10.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, подані письмові докази, суд встановив наступне.

Згідно з постановою Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей» від 12.05.2016 №1351-VIII місто Красний Луч Луганської області перейменовано в місто Хрустальний.

Згідно з Указом Президента України «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях» від 07.02.2019 № 32/2019 місто Хрустальний Луганської області знаходиться на тимчасово окупованій території.

Позивач ОСОБА_1 є громадянкою України та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №7102- від 28.08.2020.

З 15 грудня 1993 року позивачці була призначена пенсія за віком на пільгових умовах пожиттєво, та позивачка перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Красний Луч Луганської області.

Згідно довідки від 28.28.2020 №7102- позивач є внутрішньо переміщеною особою та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

З листа Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №2300-0401-8/52397 від 19.10.2020 вбачається, що позивачу на підставі заяви від 01.09.2020 було поновлено виплату пенсії з 31.08.2017 та розраховано пенсію за період з 31.08.2017 по 30.09.2020. Пенсію за жовтень 2020 року перераховано у жовтні 2020 року на картковий рахунок позивача. Виплату пенсії за період з 31.08.2017 по 30.09.2020 буде здійснено з урахуванням пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05.11.2014 №637, з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №788 після прийняття Кабінетом Міністрів України передбаченого вказаною нормою окремого порядку та враховуючи положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вважаючи обмеження виплати пенсії за минулі періоди трьома роками та невиплату нарахованих сум пенсії за віком з 1 лютого 2014 року протиправними, позивач звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон № 1706-VII) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно зі статтею 4 Закону № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Стаття 7 Закону № 1706-VII визначає, що Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

На реалізацію вказаних приписів Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 05.11.2014 №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», згідно з п. 1 якої передбачено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №509.

Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365 (у подальшому - Порядок №365).

П. 2 Порядку № 365 передбачає, що документом, що підтверджує статус внутрішньо переміщеної особи, є довідка, видана такій особі відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. N 509 "Про облік внутрішньо переміщених осіб".

Згідно з п. 4 Порядку № 365 соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, територіальними органами Пенсійного фонду України, робочими органами Фонду соціального страхування, центрами зайнятості (далі - органи, що здійснюють соціальні виплати) за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

Згідно пункту 5 Порядку №365 для призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщена особа, а у визначених законодавством випадках - її законний представник подає відповідну заяву до органу, що здійснює соціальні виплати на території, де зазначена особа перебуває на обліку за місцем її фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування; до заяви додається копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та пред`являється оригінал такої довідки.

Таким чином, обов`язок щодо соціальних виплат, в тому числі пенсії, внутрішньо переміщеним особам покладено на органи, що здійснюють соціальні виплати за місцем фактичного проживання/перебування внутрішньо переміщених осіб, яке підтверджується довідкою про статус внутрішньо переміщеної особи, тобто на Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області.

З огляду на зазначене позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України у Луганській області є необгрунтованими.

Пунктом 12 Порядку №365 передбачено, що за результатами розгляду подання з урахуванням акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї або інших документів, визначених в абзацах другому і третьому пункту 7 цього Порядку, комісія приймає рішення про призначення (відновлення) або відмову у призначенні (відновленні) соціальної виплати з моменту припинення її виплати, в тому числі з урахуванням інформації про стан фінансування та виплати, що оприлюднюється на офіційному веб-сайті Мінсоцполітики або інших органів, що здійснюють соціальні виплати.

Судом встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області відновило позивачу виплату пенсії за віком з 31.08.2017, в той час як виплата позивачу пенсії за віком не здійснювалась з 1 лютого 2014 року.

Суд вважає протиправним таке рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області з огляду на наступне.

Підстави призначення, виплати, припинення та поновлення виплати пенсій врегульовано ст. Порядок Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Стаття 47 Закону № 1058-IV визначає, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 49 Закону №1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, що виплата пенсії за віком не була припинена, проте не здійснювалась у зв`язку з проживанням позивачки на тимчасово окупованій території (м. Красний Луч Луганської області).

Позивачка стверджує, що виплата пенсії не здійснювалась з 1 лютого 2014 року і ця обставина відповідачами не спростовується.

Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Статтею 46 Закону №1058-IV визначені умови виплати пенсії за минулий час.

Так, згідно частини першої статті 46 Закону №1058-IV нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Згідно частини другої статті 46 Закону №1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Конституційний Суд України у Рішенні від 07 жовтня 2009 року N 25-рп/2009 зазначив, що виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

У рішенні у справі "Пічкур проти України", яке набрало статусу остаточного 07 лютого 2014 року, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) дійшов висновку про те, що право на отримання пенсії, яке стало залежним від місця проживання заявника, свідчить про різницю в поводженні, яка порушувала статтю 14 Конвенції, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. При цьому Суд зауважив, що у цій справі право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця поживання заявника, що призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (пункти 51 - 54).

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Отже у вказаних рішеннях Конституційного Суду України та ЄСПЛ застосовано підхід, згідно з яким право на пенсію та її одержання не може пов`язуватися з місцем проживання людини. Такий підхід можна поширити не тільки на громадян, що виїхали на постійне місце проживання до інших держав, а й на внутрішньо переміщених осіб, які мають постійне місце проживання на непідконтрольній Уряду України території.

З огляду на викладене суд вважає, що вина позивачки, яка проживала на тимчасово окупованій території, у неотриманні пенсії за віком відсутня, тому виплата пенсії за віком повинна бути відновлена з дати її припинення.

Враховуючи вищезазначене, відмова позивачці у поновленні виплати пенсії за віком з 1.02.2014 по 30.08.2017 здійснена без законної підстави, тому позовні вимоги, заявлені до Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області, є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачка при зверненні до суду сплатила судовий збір у сумі 908 грн, отже стягненню з Головного Управління Пенсійного фонду України у Черкаській області підлягають витрати на сплату судового збору у сумі 454 грн.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо виплати пенсії ОСОБА_1 за період з лютого 2014 року по 30 вересня 2020 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ) поновити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) виплату пенсії за віком за період з по 30 серпня 2017 року.

У задоволенні позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України у Луганській області відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Головуючий А.В. Руденко