Справа № 200/1947/21-а
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2021-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2021 р. Справа№200/1947/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі: головуючого судді - Зінченка О.В., секретаря судового засідання Макарової Л.М.,

за участю:

позивача- ОСОБА_1 ;

представника позивача Шумейка Я.В.;

представника відповідача не з`явився;

розглянувши за правилами загального позовного провадження у судовому засіданні в режимі відео конференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України (в особі комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

23 лютого 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду, через свого представника - адвоката Шумейка Я.В., який діє на підставі ордеру від 30.11.2020, звернувся із позовною заявою ОСОБА_1 (далі-позивач) до Міністерства внутрішніх справ України (в особі комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни) (далі-відповідач), в якій просить:

- визнати бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України в особі комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни щодо неприйняття рішення про надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій (відмови в наданні такого статусу) протиправною;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України в особі комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни повторно розглянути документи стосовно надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач працював на посадах в секторі карного розшуку Лінійного відділу на станції Красний Лиман Управління МВС України на Донецькій залізниці з 19.09.2002 по 30.07.2014.З 07.04.2014 по 30.07.2014 позивач перебував в зоні проведення АТО та безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. Проте, за час роботи та після звільнення позивачу не надано статусу учасника бойових дій. Звернувшись до відповідача, позивач отримав відповідь Департаменту персоналу та Ліквідаційної комісії УМВС України в Донецькій області, які він вважає фактичною відмовою в наданні йому статусу учасника бойових дій, у зв`язку із чим звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 26 лютого 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі в порядку загального позовного провадження та призначено у підготовче засідання на 12 годину 00 хвилин 23 березня 2021 року.

Ухвалою суду від 23 березня 2021 року відкладено підготовче засідання та призначено на 19 квітня 2021 року на 11 год. 00 хвилин.

31 березня 2021 року через відділ документообігу та архівної роботи суду відповідачем надано відзив, згідно якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивачу в повному обсязі, зазначивши, що ОСОБА_1 наказами керівництва АТЦ при СБУ до проведення АТО персонально не залучався, а тому відсутні підстави для надання йому статусу учасника бойових дій.

02 квітня 2021 року позивачем надано відповідь на відзив,в якій позивач зауважив на безпідставності доводів відповідача та наполягав на задоволенні позовних вимог.

У судове засідання 14 травня 2021 року з`явився позивач та в режимі відео конференції з`явився представник позивача, які просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, надали пояснення, аналогічні наведеним у позові. Позивача судом також допитано в якості свідка, під час якого позивач підтвердив наведені ним доводи та обставини, що викладені в позовній заяві

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце був повідомлений належним чином. Причин неявки суд не повідомив.

Судом також у судовому засіданні допитані свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які також підтвердили обставини, на які посилався позивач в позовній заяві на підтвердження власних позовних вимог, зокрема, що позивачу 2014 році працював оперуповноваженим карного розшуку Лінійного відділу на станції Красний Лиман Управління МВС України на Донецькій залізниці, а коли розпочалась АТО, перебував в зоні проведення АТО та брав участь в її проведенні.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , орган видачі 1445 (арк. справи 17-18).

З 19.09.2002 по 30.07.2014 працював в органах внутрішніх справ, що підтверджується копією трудової книжки позивача (арк. справи 19-20).В період з початку проведення АТО - 07.04.2014 по момент звільнення - 30.07.2014, позивач працював на посаді оперуповноваженого карного розшуку Лінійного відділу на станції Красний Лиман Управління МВС України на Донецькій залізниці.

Згідно заяви від 04.12.20 позивач звернувся до голови комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни щодо прийняття рішення про надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій (арк. справи 12).

Згідно відповіді Департаменту персоналу УМВС України в Донецькій області №Ж-478/22 від 11.01.2021 для отримання статусу учасника бойових дій позивачу запропоновано надати витяги з наказів Антитерористичного центру при СБУ про залучення до антитерористичної операції, довідку про безпосередню участь в антитерористичний операції, витяги з наказів керівника або його заступників оперативного штабу з управління антитерористичною операцією (арк. справи 15-16).

Разом із цим, судом встановлено, що на запит адвоката позивача Міністерством внутрішніх справ України надано відомості з Інтегрованої інформаційно-пошукової системи про участь ОСОБА_1 в СОГ ЛВ на ст. Красний Лиман УМВС України на Донецькій залізниці за період з 07.04.2014 по 20.07.2014 (арк. справи 25).

Також Управлінням МВС України на Донецькій залізниці на запит адвоката позивача надано відповідь 1дз/лк від 04.01.2021, згідно якої відповідно до наявних наказів Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі Безпеки України, ОСОБА_1 до АТО не залучався, проте архів Управління МВС України на Донецькій залізниці залишився на тимчасово непідконтрольній українській владі території (арк. справи 28-29).

Згідно відповіді Національної поліції України від 31.12.2020 № 18723/602/01-2020 відповідно до довідки завідувача канцелярії Лиманського ВП Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області встановлено, що згідно з актом передачі-приймання справ, журналів з ЛВ на станції Красний Лиман УМВС України на Донецькій залізниці до Краснолиманського МВ ГУМВС України в Донецькій області у зв`язку з ліквідацією ЛВ №14/2543 від 17.08.2015 книги нарядів, витяги з наказів, директив, розпоряджень, дислокацій, графіки несення служби, зведень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за період з 07.04.2014 по 30.07.2014 ЛВ на станції Красний Лиман до Краснолиманського МВ ГУМВС України в Донецькій області не передавалися і надати копії з цих книг не є можливим(арк. справи 32-33).

Вважаючи відповідь Департаменту персоналу УМВС України в Донецькій області №Ж-478/22 від 11.01.2021 фактичною відмовою у наданні йому статусу учасника бойових дій, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Згідно статті 5 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Пунктом 19 частини 1 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що учасниками бойових дій визнаються, зокрема, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Згідно з пунктом 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб, терміни їх участі в антитерористичній операції чи в забезпеченні її проведення, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України.

Процедура надання статусу учасникам бойових дій, регламентується Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 (далі - Порядок №413).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 413 статус учасника бойових дій надається, зокрема поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС.

Згідно з пунктом 2-1 Порядку № 413 статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.

Пунктом 3 Порядку № 413 визначено, що райони проведення антитерористичної операції та терміни її проведення визначаються Антитерористичним центром при СБУ.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 413 підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи: про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення; витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції; витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.

Крім того, для осіб, які залучалися до проведення антитерористичної операції на строк менше ніж 30 календарних днів, - документи, зазначені в абзаці другому цього пункту, витяги з бойових наказів, бойових розпоряджень, бойових донесень (журналів бойових дій, оперативних завдань), які підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, проведення розвідувальних заходів.

Судом встановлено та підтверджено показами свідків, що ОСОБА_1 знаходився безпосередньо на території проведення Антитерористичної операції більше 30 календарних днів - у період з 07.04.2014 по 30.07.2014, виконував завдання пов`язані із запобіганням злочинності та забезпечення безпеки населення.

Разом з тим, суд звертає увагу, що вимога про необхідність підтвердження факту перебування в АТО саме витягами з наказів командирів ОТУ, з`явилася у Порядку, лише 16.09.2016, у зв`язку з набранням чинності постанови Кабінету Міністрів України №602 від 08.09.2016 «Про внесення змін до Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення».

Станом на 2014 рік, у спірний період, пункт 4 Порядку був викладений у іншій редакції, а саме підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є - документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень).

З цього можливо зробити висновок, що станом на 2014 рік для підтвердження факту участі в АТО законодавство не вимагало наказів командирів ОТУ про направлення до АТО конкретного співробітника, такі накази на той час могли не складатися та не видаватися.

А за таких обставин, позивач позбавлений можливості виконати умови відповідача про надання таких наказів у 2020 році.

Згідно з пунктом 6 Порядку № 413 для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзацах другому та третьому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації розташоване безпосередньо у районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками підприємств, установ та організацій подаються на розгляд комісії не раніше ніж через 30 календарних днів після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації чи призначення їх на відповідні посади.

Комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та в місячний строк із дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав комісії повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання.

Пунктом 5 Порядку № 413 встановлено, що рішення про надання та позбавлення статусу учасника бойових дій приймається комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мінюсті, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзвязку, ДСНС, ДФС.

Відповідно до пункту 1 розділу І Положення про комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 26 серпня 2016 року № 868 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 вересня 2016 року за № 1271/29401 (надалі Порядок № 868), це Положення визначає основні функції, завдання, повноваження та склад комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни державних службовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України та працівників територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України, інших осіб, визначених чинним законодавством (далі - працівники МВС), а також організацію її роботи.

Пунктами 2, 3 розділу І Положення № 868 встановлено, що Комісія Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни утворюється в апараті МВС наказом МВС з метою реалізації заходів, пов`язаних із наданням статусу учасника бойових дій, учасника війни працівникам МВС.

У своїй діяльності Комісія керується Конституцією України, законами України, указами Президента України, постановами Верховної ради України, актами Кабінету Міністрів України, Міністерства внутрішніх справ України та цим Положенням.

Згідно з пунктами 1, 2 розділу ІІ Положення № 868 основними завданнями Комісія є вивчення документів та прийняття рішення щодо надання працівникам МВС статусу учасника бойових дій, розгляд питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни відповідно до пунктів 6 і 13 статті 9 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

З метою забезпечення виконання покладених на неї завдань Комісія має право: 1) вивчати довідки, документи та інші докази, надіслані керівниками структурних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України та керівниками територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України, іншими особами, визначеними чинним законодавством (далі - керівники підрозділів), чи подані особисто; 2) заслуховувати у разі потреби працівників МВС, свідків, представників органів державної влади, громадських організацій, рад ветеранів; 3) подавати на розгляд міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції (далі - міжвідомча комісія), документи зі спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання; 4) брати до уваги докази, пропозиції та рекомендації комісій, створених в центральних органах виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністерство внутрішніх справ України, під час вивчення матеріалів щодо надання статусу учасника війни працівникам МВС; 5) повертати документи керівникам підрозділів для подальшого доопрацювання; 6) приймати рішення про відмову в наданні статусу учасника бойових дій, учасника війни; 7) приймати рішення про позбавлення статусу учасника бойових дій, учасника війни; 8) повторно розглядати за рішенням Міністерства внутрішніх справ України (особи, яка виконує його обов`язки) питання про надання статусу учасника бойових дій, учасника війни особам, яким було відмовлено в наданні такого статусу раніше.

В пункті 4 розділу ІІ Наказу МВС України від 26.08.2016 № 868 встановлено, що комісія відмовляє в наданні статусу учасника бойових дій, учасника війни у разі: відсутності документів, що містять достатні підтвердні докази і є підставою для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни; надання недостовірних даних про осіб, зазначених у пункті 1 розділу І цього Положення; виявлення факту підроблення документів, які є підставою для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни; наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину в період участі в антитерористичній операції.

Крім того, відповідно до абзацу 2 пункту 6 Положення № 413 Комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та у місячний строк з дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Приймаючи до уваги, що Департаментом персоналу МВС Україні при розгляді заяви позивача стосовно підтвердження його участі в АТО та наданні йому статусу учасника бойових дій не приймалось до уваги, що станом на 2014 рік для підтвердження факту участі в АТО законодавство не вимагало наказів командирів ОТУ про направлення до АТО конкретного співробітника, такі накази на той час могли не складатися та не видаватися, у відповідності до пункту 6 Порядку № 413 комісією не вирішувалось питання щодо заслуховування пояснень позивача, свідків та можливості прийняття рішення щодо надання статусу учасника бойових дій позивачу, внаслідок чого без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, позивачу запропоновано звернутись до ліквідаційної комісії ГУ МВС Україні в Донецькій області з метою належної підготовки документів. При цьому, безпосередньо комісією Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, будь-яке рішення за заявою позивача не приймалось.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Зважаючи на те, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у сумі 908,00 грн., наведена сума відповідно до положень ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає стягненню з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 291,371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України (в особі комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити повністю.

Визнати бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України в особі комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни щодо неприйняття рішення про надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій (відмови в наданні такого статусу) протиправною.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України в особі комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни повторно розглянути документи стосовно надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України (в особі комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни) (юридична адреса: 01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )судовий збір у сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.)

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 14 травня 2021 року.

Повний текст рішення складено та підписано 21 травня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.В. Зінченко