Справа № 520/4935/2020
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2021-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 травня 2021 р.Справа № 520/4935/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , П`янової Я.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду клопотання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про призначення судової економічної експертизи в адміністративній у справі № 520/4935/2020

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 року залишено без задоволення позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень.

На зазначене рішення суду Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

Другим апеляційним адміністративним судом відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою та призначено до апеляційного розгляду.

Позивачем подано до суду апеляційної інстанції клопотання про призначення судової економічної експертизи.

В обґрунтування заявленого клопотання посилається на те, що висновки акту перевірки про заниження податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2017 звітній рік, а також податку на додану вартість за 2018 звітній рік є необґрунтованими. Зокрема, наполягає на тому, що правильність формування показників податкової звітності підтверджуються документально. Натомість в акті перевірки не відображено результатів дослідження наданих до перевірки первинних документів, які б вказували на помилки формування показників звітності, що призвели до заниження податкових зобов`язань.

Відповідач заперечує проти заявленого клопотання, оскільки не розуміє навіщо знов експерту ставити питання, які вже висвітлено у висновку експерта від 06.04.2021р. №СЕ19/121-21/6863-ЕК і чому позивачем питання щодо документального підтвердження нестачі та відносно відповідності задекларованих витрат первинним документам не ставилося під час проведення експертизи від 06.04.21р., якщо позивач був не згоден з висновками акту перевірки, а лише після спливу майже року. Вважає, що відсутні підстави для проведення експертизи.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи клопотання, вважає що останнє підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно із ч.4 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

Згідно з ч.3 вказаної статті КАС України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Відповідно до ч. 1 ст. 110 КАС України комплексна експертиза проводиться не менш як двома експертами різних галузей знань або різних напрямів у межах однієї галузі знань.

Згідно з ч. 2 ст. 110 КАС України у висновку експертів зазначається, які дослідження і в якому обсязі провів кожний експерт, які факти він встановив і яких висновків дійшов. Кожен експерт підписує ту частину висновку, яка містить опис здійснених ним досліджень, і несе за неї відповідальність.

Правові, організаційні і фінансові основи судово-експертної діяльності з метою забезпечення правосуддя України незалежною, кваліфікованою і об`єктивною експертизою, орієнтованою на максимальне використання досягнень науки і техніки визначає Закон України "Про судову експертизу" від 25.02.1994 року № 4038.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Згідно п. 1.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 основними видами (підвидами) експертизи є:

- економічна: бухгалтерського та податкового обліку; фінансово-господарської діяльності; фінансово-кредитних операцій;

- товарознавча: машин, обладнання, сировини та товарів народного споживання; автотоварознавча; транспортно-товарознавча; військового майна, техніки та озброєння;

- інженерно-технічна: інженерно-транспортна (автотехнічна, транспортно-трасологічна, залізнично-транспортна); дорожньо-технічна; будівельно-технічна; оціночно-будівельна; земельно-технічна; оціночно-земельна; експертиза з питань землеустрою; пожежно-технічна; безпеки життєдіяльності; гірничотехнічна; інженерно-екологічна; електротехнічна; комп`ютерно-технічна; телекомунікаційна, електротранспортна експертиза; експертиза технічного стану ліфтів.

Відповідно до ч. 4 ст. 102 КАС України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їх думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну (ч. 5 ст. 102 КАС України).

Як вбачається з клопотання про призначення експертизи, заявник просить на вирішення експертизи поставити такі питання:

1) Чи відповідають визначені та задекларовані витрати ФОП ОСОБА_1 за 2017 рік наданим первинним документам та вимогам Податкового кодексу України?

2) Чи підтверджується документально зазначене в акті документальної планової виїзної перевірки від 27.11.2019 № 936/20-40-33-06-08/ НОМЕР_1 заниження об`єкта оподаткування ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 і донарахування до сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування?

3) Чи підтверджується документально нестача товарно-матеріальних цінностей, встановлена актом документальної планової виїзної перевірки від 27.11.2019 № 936/20-40-33- 06-08/ НОМЕР_1 станом на 31.12.2018 у розмірі 1 885 136,48 грн.?

4) Чи підтверджується документально зазначене в акті документальної планової виїзної перевірки від 27.11.2019 № 936/20-40-33-06-08/ НОМЕР_1 заниження об`єкта оподаткування ФОП ОСОБА_1 за грудень 2018 року і донарахування до сплати податку на додану вартість?

Відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства експертиза у справі призначається з метою з`ясування обставин, для чого необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право.

Предметом розгляду у цій справі є правомірність винесення податкових повідомлень-рішень за результатами планової документальної перевірки. При цьому, спір стосується не питань правозастосування, а правильності формування показників податкової звітності, тобто визначення об`єктів оподаткування у податковому обліку платника.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПКУ для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПКУ документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Законодавчі вимоги щодо порядку оформлення первинних облікових документів визначені Законом України від 16 липня 1999 року № 996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі Закон № 996).

Згідно з абзацом одинадцятим ст. 1 Закону № 996 первинний документ документ, який містить відомості про господарську операцію.

Таким чином, показники діяльності платника, які знаходять своє відображення у звітності, залежать від правильності формування доходів та витрат на підставі складених первинних документів. Отже, перевірка показників звітності можлива, в першу чергу, на підставі перевірки первинних документів.

Заявник вважає, що дослідження первинних документів та їх порівняння з даними податкового обліку платника може бути здійснена виключно фахівцем, який має необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань. В даному випадку це фахівець, який має спеціальні знання в області економіки, бухгалтерського обліку та звітності. Разом з тим зазначає, що в акті перевірки не відображено результатів дослідження первинних документів позивача.

Зауважує, що обрана методика розрахунків, на підставі яких встановлені порушення податкового законодавства, є неправильною з декількох причин:

- не містить в собі дослідження первинних документів, як того вимагає документальна перевірка;

- складові «формули» взяті з різних джерел та містять усереднені показники, при цьому не зазначено чи перевірені вони.

Крім того, звертає увагу суду, що заявлені попередні клопотання про призначення експертизи містили в собі питання, які не відповідали наказу Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень». Більше того, питання, які були запропоновані попередньо, не в повній мірі відповідають самому предмету спору. Це є підставою для сумнівів у допустимості та належності висновку експертизи, який надає відповіді на такі запитання.

Натомість, проведення судової експертизи за тими питаннями, які викладені у клопотанні, поданому 24.06.2021, забезпечить повноту дослідження, а отже, надає можливість усунути розбіжності у доводах сторін по справі. Більш того, це також дозволить суду вирішити спір, ґрунтуючись на результатах дослідження обставин справи, які здійсненні із застосуванням спеціальних знань.

Враховуючи вищевикладене та те, що для з`ясування обставин, які мають значення для справи і потребують спеціальних знань в галузі економіки, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з урахуванням особливостей розгляду даної справи, колегія суддів вважає за доцільне призначити судову економічну експертизу

Відповідно до ч. 1 ст.103 КАС України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій (яким) доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 103 КАС України суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

У разі виникнення сумніву щодо змісту та обсягу доручення призначений судом експерт невідкладно подає суду клопотання щодо його уточнення або повідомляє суд про неможливість проведення ним експертизи за поставленими питаннями (ч. 6 ст. 103 КАС України).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність доручення проведення судової експертизи Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса.

Сторони щодо вибору установи якою буде проведено експертизу не сперечаються.

Оскільки ініціаторами проведення експертизи є Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , витрати на проведення експертизи необхідно покласти на позивача.

Представник позивача надіслав заяву-гарантійний лист, в якому зазначив, що гарантує повну оплату витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

В силу положень п. 4 ч. 2 ст. 236 Кодексу адміністративного судочинства суд має право зупинити провадження у справі в разі призначення судом експертизи - до одержання її результатів.

Враховуючи, що проведення експертизи потребує значного часу, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі до одержання її результатів.

Керуючись ст.ст. 102, 103, 236, 243, 250 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Призначити у справі № 520/4935/2020 судову економічну експертизу.

Проведення експертизи доручити Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. заслуженого професора М.С. Бокаріуса.

На вирішення експертизи поставити такі питання:

1) Чи відповідають визначені та задекларовані витрати ФОП ОСОБА_1 за 2017 рік наданим первинним документам та вимогам Податкового кодексу України?

2) Чи підтверджується документально зазначене в акті документальної планової виїзної перевірки від 27.11.2019 № 936/20-40-33-06-08/ НОМЕР_1 заниження об`єкта оподаткування ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 і донарахування до сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування?

3) Чи підтверджується документально нестача товарно-матеріальних цінностей, встановлена актом документальної планової виїзної перевірки від 27.11.2019 № 936/20-40-33- 06-08/ НОМЕР_1 станом на 31.12.2018 у розмірі 1 885 136,48 грн.?

4) Чи підтверджується документально зазначене в акті документальної планової виїзної перевірки від 27.11.2019 № 936/20-40-33-06-08/ НОМЕР_1 заниження об`єкта оподаткування ФОП ОСОБА_1 за грудень 2018 року і донарахування до сплати податку на додану вартість?

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

Витрати з проведення судової експертизи покласти на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 .

Зупинити провадження у справі № 520/4935/2020 на час проведення експертизи.

Для проведення експертизи направити матеріали справи № 520/4935/2020 до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. заслуженого професора М.С. Бокаріуса.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду .

Головуючий суддя Спаскін О.А.
Судді Присяжнюк О.В. П`янова Я.В.
Повний текст ухвали підписано 31.05.2021.