Справа № 240/3248/21
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
25 травня 2021 року м. Житомир справа № 240/3248/21
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гуріна Д.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, дій, зобов`язання вчинити певні дії,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати передбаченої Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" №2050-ІІІ від 19.10.2000, з приводу якої зазначалось у заяві ОСОБА_1 від 14.01.2021 до відповідача;
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Крім того, відповідачем у відзиві зазначено, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст.2 Закону №2050, ст.55 Закону №2262 та Порядком №159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі №522/5664/17, від 20.02.2018 у справі №336/4675/17 і від 05.10.2018 у справі №162/787/16-а.
На думку відповідача, коли суми нараховуються за рішенням суду, то підстава для виплати компенсації виникає у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду. А отже, визначальними обставинами для виплати компенсації є дати нарахування та фактичної виплати вказаних доходів, оскільки основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» є порушення встановлених строків саме виплати нарахованих доходів.
Також, відповідачем зазначено, що заборгованість за Постановою КМУ №103 не є персоніфікованою, а носить загальний характер.
Беручи до уваги умови та порядок проведення централізованого перерахунку пенсій згідно Постанови КМУ №103, доплата підвищення до пенсії здійснюється всім категоріям пенсіонерів, на яких поширюється дія Закону №2262, починаючи з 01.01.2019, позивачу ж доплата виплачується з вказаної дати у повному розмірі та без затримок.
Таким чином, підстав для нарахування компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відсутні.
Згідно з частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Частиною 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до положень частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що позивач має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, що підтверджується виданим йому посвідченням (а.с.4) та перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області.
14.01.2021 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Житомирській області щодо нарахування та виплати йому заборгованості по пенсії за період з 01.01.2016 до 31.12.2017 та компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати передбаченої Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" №2050-ІІІ від 19.10.2000 та Порядком №159 від 21.02.2001 (а.с.5).
Листом ГУ ПФУ в Житомирській області від 08.02.2021 №1455-575/В-02/8-0600/21 на звернення позивача повідомлено про те, що йому здійснено перерахунок пенсії за період з 01.01.2016 до 31.12.2012. Крім того, зазначено, що на виконання Богунського районного суду м.Житомира від 15.03.2011 у справі №2А-851/2011 позивачу здійснено перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю відповідно до ст.50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру 50% мінімальної пенсії за віком за період з 09.08.2010 до 15.13.2011 з врахуванням проведених виплат.
Доплати до перерахунку за рішенням вищевказаного суду в сумі 1737,62 грн зарахована на рахунок позивача у квітні 2011 року.
Крім того, зазначено, що виплата коштів на виконання рішення суду має разовий характер, кошти нараховані позивачу у терміни та у порядку черговості, визначеному КМУ. Вона органів ПФУ щодо термінів виплати коштів відсутня, тому компенсація втрати частини доходів не нараховується (а.с.6).
З такою бездіяльність відповідача позивач не погоджується, що слугувало підставою для звернення до суду.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам та перевіряючи дії відповідача на відповідність частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України та наявність права у позивача на проведення доплати до пенсії та виплати компенсації втрати частини доходів, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 до 31.12.2017 був проведений перерахунок відповідних пенсійних виплат.
Так, на виконання Постанови КМУ №103 та згідно довідки, виданої Ліквідаційною комісією УМВС у Житомирській області позивачу з 01.01.2016 проведено перерахунок пенсії.
Грошове забезпечення для обчислення пенсії за посадою, з якої позивач звільнений зі служби з 01.01.2016 складало 6357,00 грн, в тому числі: посадовий оклад - 2400,00 грн; оклад за військове звання - 1600,00 грн; надбавка за вислугу років 50% - 2000,00 грн; премія 5,95% - 357,00 грн.
З 01.01.2018 виплата перерахованої пенсії здійснюється у 100% розмірі.
- доплата за рішенням суду за період з 01.01.2019 до 31.12.2019 - щомісяця окремою сумою в розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої пенсії в період з 01.01.2016 до 31.12.2017 - 1543,44 грн;
- з 01.01.2020 - щомісяця окремою сумою в розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої пенсії в період з 01.01.2016 до 31.12.2017 та до забезпечення повної виплати розрахованої суми - 3086,88 грн.
- основний розмір пенсії - 5276,31 грн (83% грошового забезпечення);
- збільшення основного розміру на 25% - 1319,08 грн;
- додаткова пенсія ліквідатору внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії особі з інвалідністю 3 групи - 530,70 грн;
- підвищення особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи - 530,70 грн;
- цільова грошова допомога особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи - 50,00 грн;
- доплата згідно Постанови КМУ №103 - 3086,88 грн.
На даний час доплата згідно Постанови КМУ №103 виплачується в розмірі 3086,88 грн до 30.06.2021.
Виплата компенсації позивачу, у зв`язку із несвоєчасною виплатою пенсії, не нараховувалась та не проводилась.
Відповідно до частини 2 статті 46 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.
Згідно з статтею 1 Закону України №2050-ІІІ від 19 жовтня 2000 року "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (далі - Закон №2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Тобто, право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.
Відповідно до статті 2 Закону №2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Статтею 3 Закону №2050-ІІІ визначено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Таким чином, вимоги вказаного закону встановлюють строк затримки виплати доходу, за якого виникає право на компенсацію, - один і більше календарних місяців, дається визначення поняття "доходи" для цілей цього Закону, а також порядок обчислення суми компенсації.
Згідно з статтею 4 Закону №2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Пунктом 3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21 лютого 2001 року (далі - Порядок №159) визначено, що компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, як, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).
Таким чином, основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.
Відтак, Закон №2050-ІІІ пов`язує виплату компенсації втрати частини доходів з виплатою основної суми доходу.
Тобто, пункти 1, 2 Порядку №159 відтворюють положення Закону №2050-ІІІ і лише конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.
Згідно з пунктом 4 Порядку №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
Водночас, слід зауважити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
Положеннями статті 55 Закону України від 9 квітня 1992 року №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-XII) передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Тобто, основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ, статтею 55 Закону №2262-XII та Порядком №159 є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі №522/5664/17, від 20.02.2018 у справі №336/4675/17, від 05.10.2018 у справі №162/787/16-а.
Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки, щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду.
Із матеріалів справи встановлено, що нарахування та виплата позивачу пенсії відбулась на підставі відповідного розрахунку ГУ ПФУ в Житомирській області за період з 01.01.2016 до 31.12.2017 (вказане сторонами не заперечувалось).
Отже, несвоєчасне нарахування суми відбулось з вини органу, що призначає і виплачує пенсію.
Крім того, як встановлено судом та не заперечувалось сторонами виплата коштів позивачу здійснена Пенсійним органом з 01.01.2019, з 01.01.2020, а також виплата перерахованих пенсійних коштів позивачу здійснюється до тепер.
Щодо посилань відповідача у відзиві на постанови Верховного Суду від 20.02.2018 у справі №522/5664/17, від 20.02.2018 у справі №336/4675/17 та від 05.10.2018 у справі №162/787/16-а, суд зазначає наступне.
На думку суду, відповідачем невірно трактуються прийняті Верховним Судом рішення, оскільки вони прийняті за схожих обставин справи на користь позивача.
Так, у справі №162/787/16-а Верховним Судом вказано на те, що визначальним для нарахування компенсації є не порушення строків виплати за рішенням суду, а саме по собі порушення строків пенсійної виплати, що підтверджується п.26 рішення, де Верховним Судом, як початок строку для обрахунку прострочення виплати, зазначено не дату судового рішення про присудження виплати, а дату, коли кошти були виплачені ще до ухвалення рішення суду.
Оскільки у ході розгляду справи підтверджено наявність права позивача на нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів за період з 01.01.2016 до 31.12.2017 до дня проведення фактичного розрахунку з позивачем та встановлено протиправність дій відповідача щодо такої невиплати, суд вважає за можливе зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України здійснити нарахування та виплату позивачу компенсації втрати частини доходів за період з 01.01.2016 до 31.12.2017, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення на підставі статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Аналіз наведених норм свідчить на користь висновку, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.
Поряд з цим суд враховує, що позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду.
Приймаючи до уваги обставини даної справи, суд не вважає за необхідне зобов`язувати суб`єкта владних повноважень подавати звіт про виконання даного судового рішення, а тому відмовляє у встановленні судового контролю за виконанням постанови в даній справі.
Зважаючи на відсутність документально підтверджених понесених судових витрат у даній адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.
Керуючись статтями 77, 90, 139, 243, 262, 263, 295, 382 Кодексу адміністративного судочинства України,
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 до 31.12.2017 до дня фактичної виплати донарахованої частини пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити розрахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої за період з 01.01.2016 до 31.12.2017 до дня фактичної виплати донарахованої частини пенсії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.М. Гурін