Справа № 653/155/21
Суддя: Делалова О. М.
Дата ухвалення: 2021-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 653/155/21
Провадження № 2-а/653/38/21
РІШЕННЯ

іменем України

13 травня 2021 року Генічеський районний суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Делалової О.М.,

секретар судового засідання Мироненко Т.А.,

розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора відділу ПП в АР Крим та м. Севастополі Козлюк Романа Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАН №3648768 від 09.01.2021 року, винесеної інспектором 1 батальйону 2 роти ВПП в АРК та м. Севастополі Козлюк Романом Васильовичем, на нього накладено штраф в сумі 340 грн за скоєння правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП за порушення п.п. 31.4.3 ПДР України. Згідно винесеної постанови - позивач рухався в м. Генічеськ по вул. Гоголя, керуючи автомобілем Audi А4, д/н НОМЕР_1 з причепом д/н НОМЕР_2 , у якого не працював задній правий габарит у темну пору доби, чим порушив п.п.31.4.3. ПДР України, тобто скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.121 КУпАП. Вказує, що він нічого не порушував і всі габаритні вогні горіли та навіть як би вони не горіли співробітники поліції повинні були надати час для вжиття заходів для усунення несправностей в дорозі, або супроводити додому. Більш того позивач не був присутній при винесені постанови, підпис в постанові не ставив й взагалі доказів вчиненого ним правопорушення йому надано не було. Таким чином, позивач вважає оскаржувану постанову винесеною з грубим порушенням вимог чинного законодавства та такою, що підлягає скасуванню.

Представник відповідача надіслав відзив, в якому зазначає, що вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню за наступних підстав. 09.01.2021 року під час патрулювання, поліцейськими було виявлено транспортний засіб під керуванням позивача, який порушив п. 31.4.3 Правил дорожнього руху оскільки, останній керував транспортним засобом з технічною несправністю зовнішніх світлових приладів, а саме - не працював правий задній габарит в темну пори доби. Зупинивши водія, інспектори поліції підійшли до нього, належним чином представились та попросили водія пред`явити відповідні документи на т/з, у зв`язку з вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП. Інспекторами поліції було роз`яснено позивачу його права та зміст статей законодавства, способи оскарження постанови, а також надана можливість скористатися своїми правами, в тому числі правом особи скористатися юридичною допомогою адвоката. Позивач протягом всього часу поводив себе зухвало, зверхньо, провокував конфлікт та ображав поліцейських, намагався уникнути відповідальності. Так, оцінивши всі докази за своїм внутрішнім переконанням, поліцейським була винесена постанова про накладення стягнення на позивача. Дана постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, уповноваженою на те особою, а також позивач був ознайомлений зі своїми правами, а тому підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Ухвалою суду від 01.02.2021 року справу було вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч.2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Пунктом 31.4 Правил дорожнього руху визначено випадки, коли забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам. Керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (частина 1 статті 121 КУпАП). За змістом спірної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що у темну пору доби режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідав вимога конструкції транспортного засобу, а саме на його автомобілі не працював задній правий габарит. Поліція наполягає на порушенні позивачем підпункту 31.4.3 «а» пункту 31.4 Правил дорожнього руху, яким встановлена заборона експлуатації транспортного засобу, кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів якого не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Правила дорожнього руху не забороняють експлуатацію транспортного засобу з такою несправністю. Заборона щодо подальшого руху встановлена щодо транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів (п.п.«б» п.31.6 Правил дорожнього руху). Позивач в адміністративному позові вказує на те, що він виїхав на технічно справному автомобілі, тому можливо ліхтар зіпсувався в дорозі.

Суд зазначає, що у такому випадку у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у п.31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог п.9.9 і 9.11 цих Правил.

Крім того суд враховує, що з наданого Департаментом патрульної поліції відеозапису вбачається факт не працюючого заднього правого габариту на причепі, однак при цьому відсутня фіксація самого керування під час несправності та доказів того, що особа усвідомлювала, чи повинна була усвідомлювати що вона керує несправним засобом, що є обов`язковим елементом суб`єктивної сторони складу інкримінованого правопорушення .

Отже, законодавець визначив, що при встановленні водієм технічних несправностей, визначених п.31.4 ПДР, якщо рух здійснювався в темну пору доби, водій повинен керуватись п.31.6.б, яким забороняється подальший рух автомобіля з такими несправностями, коли не горять задні габаритні ліхтарі. Тобто, за змістом п.31.4 ПДР, склад правопорушення за ч.1 ст.121 КУпАП у водія щодо вчинення вказаного правопорушення, виникає з моменту, коли водій був обізнаний про несправність відповідних ліхтарів, але, незважаючи на це, продовжив рух автомобіля в темну пору доби. Але будь-яких доказів чи відомостей про те, що водій продовжив рух автомобіля з причепом, знаючи про несправність заднього правого габариту на причепі, відповідачем суду надано не було. Крім того, з відео вбачається, що передні фари та задні габарити самого автомобіля позивача були справними.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Крім цього, оскільки поліцейський, що виніс оскаржувану постанову, є посадовою особою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, тому судовий збір належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Керуючись ст.ст. ст.ст.2, 72-77,122, 139,140, 241, 246, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН №3648768 від 09.01.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму витрат зі сплати судового збору у розмірі 454 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Генічеський районний суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 21.05.2021 року.

Суддя Генічеського районного суду О. М. Делалова