Справа № 120/5013/21-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

25 травня 2021 р. Справа № 120/5013/21-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Заброцька Людмила Олександрівна, розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: ОСОБА_1 ,

до: Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації,

про: визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 160 КАС України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Разом з тим, подані матеріали свідчать, що позивачем, в порушення вищевказаної норми, в позовній заяві не зазначено відомі номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти відповідача.

Крім того, згідно п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України, після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, зокрема, чи подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Частиною 6 статті 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Інститут строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою спонукання учасників адміністративного судочинства до своєчасного вчинення ними процесуальних дій. Регламентування строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Крім цього, строки звернення до суду із адміністративним позовом обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними.

За загальним правилом для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, перебіг строку для звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не може визнаватися поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Щодо відліку строку звернення із адміністративним позовом, суд зазначає, що порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «повинен дізнатися», що містяться в ч. 2 ст. 122 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку позивача знати про стан своїх прав. При визначенні початку перебігу строку звернення до суду, суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Як встановлено, предметом позову є вимога позивача про:

- визнання протиправною бездіяльність відповідача стосовно нездійснення нарахування та виплати щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком;

- зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити йому допомогу до 5 травня за 2020 рік, виходячи з розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених коштів.

За змістом статті 17-1 Закону № 3551-XII особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Розглядаючи справу № 607/7919/17, Верховний Суд у постанові від 06.02.2018 зазначив, що 30 вересня поточного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата оспорюваної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована. Як наслідок суд Касаційної інстанції дійшов висновку, що перебіг строку звернення позивача до суду з цим позовом слід обраховувати з 30 вересня відповідного року, за який виплачується разова щорічна грошова допомога.

Отже, шестимісячний строк звернення до суду із позовом у цій справі спливає 30.03.2021.

Однак, позивач з метою захисту своїх прав та інтересів звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду 20.05.2021, тобто із пропущенням шестимісячного строку звернення до суду.

Щодо аргументів позивача про те, що з метою відновлення свого порушеного права на перерахунок щорічних виплат до 5 травня він звернувся до відповідача із запитом на інформацію, який датовано 21.04.2021, то такі не беруться до уваги, оскільки подання такого запиту та отримання відповіді на нього № 2553 від 26.04.2021 не змінює моменту з якого починає свій відлік строк звернення до суду, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права на отримання допомоги.

До того ж, із тексту запиту від 21.04.2021 встановлено, що звертаючись із ним до відповідача позивач вже знав про існування протиправної, на його думку, бездіяльності щодо недоплати щорічної допомоги до 5 травня (мотив ухвали узгоджується із висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 31.03.2021 в справі № 240/12017/19).

Крім цього, строк звернення із запитом до відповідача про повну виплату недоплаченої допомоги до 5 травня встановлений вказаною вище нормою ст. 17-1 Закону № 3551-XII і цього строку позивач не дотримався.

Підсумовуючи встановлені при розгляді процесуального питання обставини та надану їм правову оцінку суд зазначає, що аналіз норми ч. 2 ст. 122 КАС України дозволяє дійти висновку про те, що застосування строків звернення до суду в адміністративному судочинстві не залежить від того, яким чином відбулося порушення прав, свобод та інтересів позивачки, - шляхом вчинення відповідачем протиправної дії, допущення протиправної бездіяльності чи прийняття протиправного рішення, а також від характеру таких дії, бездіяльності та рішення (одноразового, багаторазового, триваючого тощо). Визначальною обставиною в контексті цієї норми є те, що позивачка дізналася або повинна була дізнатися про порушення свої прав, свобод та інтересів, позаяк саме з цього моменту розпочинається перебіг строку звернення до суду.

Разом з тим, доплата, щодо якої виник спір, виплачується одноразово, тобто чинним законодавством визначені часові межі її виплати, - один раз на рік. Тому, позивач повинен був знати про порушення своїх прав протиправною бездіяльністю відповідача з моменту, коли була виплачена спірна грошова допомога, а в силу ст. 17-1 Закону № 3551-XII його очікування на доплату допомоги обмежуються тридцятим вересням 2020 року.

Згідно ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами процесуальних дій, та підтверджені належними доказами.

Враховуючи викладене, позовну заяву слід залишити без руху із встановленням позивачу строку для усунення вказаних в цій ухвалі недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- інформації щодо відомих номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти відповідача;

- заяви про поновлення строку звернення до суду разом із доказами, які, на його думку, вказують на поважність причин пропуску строку.

Керуючись ст. 122, 123, 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії, залишити без руху.

Запропонувати позивачу у 10-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

Копію даної ухвали направити позивачу для відома та виконання.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 КАС України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна