Справа № 640/8417/19
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2021-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/8417/19 Суддя (судді) першої інстанції: Качур І.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Оксененка О.М., Мельничука В.П., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою торговельно-комерційного підприємства «Шармон-95» у формі товариства з обмеженою відповідальністю на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 листопада 2020 року адміністративну справу за позовом Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) до торговельно-комерційного підприємства «Шармон-95» у формі товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ

Департамент охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) (надалі за текстом - «Департамент») звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з торговельно-комерційного підприємства «Шармон-95» у формі товариства з обмеженою відповідальністю (надалі за текстом - «ТОВ «Шармон-95») до спеціального фонду місцевого бюджету фінансові санкції у розмірі 357 000 грн.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що у зв`язку виявленими порушеннями законодавства у сфері охорони культурної спадщини постановою № 01-19 від 13.02.2019 р. на відповідача накладено фінансові санкції, які останній у добровільному порядку не сплатив.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 листопада 2020 року адміністративний позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Зокрема, апелянт зазначає, що йому не було направлено копію позовної заяви та не було надано строку для подання відзиву на позов.

Скаржник наголошує на тому, що в силу вимог статті 263 КАС України ця справа не підлягала розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Також, відповідач зазначає, що суд, розглядаючи справу, не встановлював повноважень посадової особи, яка підписувала акт та припис від 25.01.2019 р.

ТОВ «Шармон-95» акцентує увагу на тому, що до постанови № 01-19 від 13.02.2019 р. не надано документів, які б свідчили про повноваження в.о. директора І.Черненко.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Шармон-95» є власником нежитлових приміщень по вул. Сагайдачного, 31, у м. Києві.

Відповідно до Наказу Міністерства культури і туризму № 706/0/16-101816 охоронний № 631-Кв від 15.09.2010 р. зазначений будинок є пам`яткою архітектури та містобудування місцевого значення, яка розташована у Центральному історичному ареалі м. Києва, у зоні охоронюваного ландшафту, у межах археологічної охоронної зони, на території пам`ятки ландшафту і історії місцевого значення «Історичний ландшафт Київських гір і долини р. Дніпра», на території Державного історико-архітектурного заповідника «Стародавній Київ», у межах пам`ятки археології місцевого значення «Культурний шар Подолу» та пам`ятки археології місцевого значення - Дерев`яний водогін та замощення вулиць XVII-XVII, - охороняється Законом України «Про охорону культурної спадщини».

25.01.2019 р. посадовцями Департаменту проведено огляд об`єкту за адресою: м. Київ, вул. Сагайдачного, 31, результати якого оформлено актом огляду об`єкта культурної спадщини.

Цим актом зафіксовано, що за вказаною адресою розташовуються два заклади громадського харчування: «SoloPizza» та «Tike». Є боку головного та дворового фасаду візуально наявні ознаки пожежі: пошкоджений дах, скління вікон та інше; на головному фасаді між першим та другим поверхом влаштована металева конструкція жовтого кольору для розміщення рекламного засобу, наявне пошкодження тиньку та пофарбування; чисельні отвори від демонтованих рекламних конструкцій, а також не демонтовані металеві конструкції, що в цілому спотворює головний фасад пам`ятки.

Також, 25.01.2019 р. представником Управління охорони об`єктів культурної спадщини та історичного середовища Департаменту складено акт про вчинення правопорушення № 04.

За змістом цього акту охоронний договір на приміщення по вул. Сагайдачного, 31, в м. Київ з органом охорони культурної спадщини не укладений, самі приміщення передані у довірче управління ТОВ «Керуюча компанія «Астра» без відповідного погодження з органом охорони культурної спадщини, інформація щодо погодження науково-проектної документації на виконання робіт з влаштування закладів громадського харчування та інших робіт відсутня. Пам`ятку змінено та вона утримується в неналежному стані.

У цей же день позивачем винесено припис № 13/П, яким ТОВ «Шармон-95» зобов`язано у місячний термін: забезпечити усунення пошкоджень фасаду пам`ятки з метою приведення його до автентичного вигляду та належного стану; укласти з Департаментом охоронний договір; отримати погодження Департаменту у встановленому порядку.

Згідно рекомендованому повідомлення про вручення поштового відправлення названі акт та припис отримано відповідачем 31.01.2019 р.

Постановою № 01-19 від 13.02.2019 р. «Про накладення фінансових санкцій за порушення законодавства України у сфері охорони культурної спадщини» на ТОВ «Шармон-95» накладено фінансові санкції: за проведення незаконних робіт, що можуть завдати або завдали шкоди пам`ятці - у розмірі 170 000 грн.; за недодержання вимог щодо захисту, збереження, утримання, використання, реставрації пам`ятки - у розмірі 170 000 грн.; за ухилення власника пам`ятки або уповноваженого ним органу від підписання охоронного договору - у розмірі 17 000 грн., а всього на загальну суму 357 000 грн.

Зазначена постанова була направлена на адресу відповідача, проте поштове відправлення повернулось відправнику із поміткою «За закінченням встановленого строку зберігання».

Спеціальним законом, який регулює правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь є Закон України «Про охорону культурної спадщини» від 8 червня 2000 р. № 1805-III (надалі за текстом - «Закон № 1805-III»).

Частиною 4 статті 4 названого Закону установлено, що орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації підзвітні і підконтрольні відповідним органам виконавчої влади та центральним органам виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини, в межах, передбачених законом.

Відповідно до частини 6 названої статті Закону № 1805-III рішення (розпорядження, дозволи, приписи, постанови) органів охорони культурної спадщини, прийняті в межах їхньої компетенції, є обов`язковими для виконання юридичними і фізичними особами.

Частиною 1 статті 6 до Закону № 1805-III органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції віднесено, зокрема: здійснення контролю за виконанням цього Закону, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини; визначення меж територій пам`яток місцевого значення та затвердження їхніх зон охорони; встановлення режиму використання пам`яток місцевого значення, їхніх територій, зон охорони; забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження; надання дозволів на проведення робіт на пам`ятках місцевого значення (крім пам`яток археології), їхніх територіях та в зонах охорони, на щойно виявлених об`єктах культурної спадщини, реєстрація дозволів на проведення археологічних розвідок, розкопок; видання розпоряджень та приписів щодо охорони пам`яток місцевого значення, припинення робіт на пам`ятках, їхніх територіях та в зонах охорони, якщо ці роботи проводяться за відсутності затверджених або погоджених з відповідним органом охорони культурної спадщини програм та проектів, передбачених цим Законом дозволів або з відхиленням від них; погодження відчуження або передачі пам`яток місцевого значення їхніми власниками чи уповноваженими ними органами іншим особам у володіння, користування або управління; укладення охоронних договорів на пам`ятки; застосування фінансових санкцій за порушення цього Закону.

За змістом статті 6-1 Закону № 1805-III дозволи, погодження і висновки, передбачені цим Законом, надаються органами охорони культурної спадщини безоплатно. Рішення про надання або про відмову в наданні дозволу, погодження чи висновку приймається органом охорони культурної спадщини протягом одного місяця з дня подання фізичною чи юридичною особою відповідних документів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Набуття суб`єктом господарювання права на провадження будь-яких дій щодо здійснення господарської діяльності на об`єктах культурної спадщини за декларативним принципом забороняється.

Згідно частини 1 статті 18 Закону № 1805-III об`єкти культурної спадщини, що є пам`ятками (за винятком пам`яток, відчуження або передача яких обмежується законодавчими актами України) можуть бути відчужені, а також передані власником або уповноваженим ним органом у володіння, користування чи управління іншій юридичній або фізичній особі за наявності погодження відповідного органу охорони культурної спадщини.

Частиною 1 статті 22 Закону № 1805-III визначено, що пам`ятки, їхні частини, пов`язане з ними рухоме та нерухоме майно забороняється зносити, змінювати, замінювати, переміщувати (переносити) на інші місця.

Відповідно до частини 1 статті 23 Закону № 1805-III усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.

Частиною 1 статті 24 Закону № 1805-III передбачено, що власник або уповноважений ним орган, користувач зобов`язані утримувати пам`ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору.

Згідно частини 2 статті 24 Закону № 1805-III використання пам`ятки повинно здійснюватися відповідно до режимів використання, встановлених органами охорони культурної спадщини, у спосіб, що потребує якнайменших змін і доповнень пам`ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо.

Частиною 3 статті 24 Закону № 1805-III встановлено заборону на зміну призначення пам`ятки, її частин та елементів, виконання написів, позначок на ній, на її території та в її охоронній зоні без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини.

Згідно абзацу 2 частини 1 статті 26 Закону № 1805-III консервація, реставрація, реабілітація, музеєфікація, ремонт, пристосування пам`яток місцевого значення здійснюються за наявності письмового дозволу органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції, на підставі погодженої з ними науково-проектної документації.

Згідно статті 44 Закону № 1805-III відповідний орган охорони культурної спадщини накладає на юридичну особу, яка є власником або уповноваженим ним органом чи замовником робіт, такі фінансові санкції:

за проведення будь-яких незаконних робіт, що можуть завдати або завдали шкоди пам`ятці, її території, охоронюваній археологічній території, охоронним зонам, історичним ареалам населених місць, - у розмірі від тисячі до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

за недодержання вимог щодо захисту, збереження, утримання, використання, реставрації, реабілітації пам`яток, у тому числі тих вимог, що передбачені охоронними договорами, умисне доведення їх до стану руйнації - у розмірі від тисячі до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

за ухилення власника пам`ятки або уповноваженого ним органу від підписання охоронного договору або за порушення ним режиму використання пам`ятки - у розмірі від ста до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За такого правового регулювання, а також враховуючи, що сам факт наявності порушень законодавства України у сфері охорони культурної спадщини відповідачем не заперечується, колегія суддів знаходить обгрунтованим висновок суду попередньої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Помилковим є посилання відповідача на те, що розглядаючи справу, суд не встановлював повноважень посадової особи, яка підписала акт та припис від 25.01.2019 р., оскільки ані акт огляду об`єкта культурної спадщини, ані акт про вчинення правопорушення, ані припис не є предметом спору у цій справі.

Судова колегія відхиляє і твердження ТОВ «Шармон-95» про те, що постанову № 01-19 від 13.02.2019 р. підписано не належною особою.

Зазначену постанову підписано І.Черненко. А згідно наказу № 132 від 11.02.2019 р. на період відпустки ОСОБА_1 з 11 по 15 лютого 2019 р. виконання обов`язків директора Департаменту покладено на Черненко І.І .

Разом з тим, під час розгляду справи суд припустився порушень вимог процесуального законодавства.

Зокрема, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На момент звернення Департаменту до суду з позовом (15.05.2019 р.) Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» № 2629-VIII від 23.11.2018 р. прожитковий мінімум для працездатних осіб було встановлено в розмірі 1 921 грн.

Тобто, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) могли бути розглянуті справи про стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, у розмірі не більше 192 100 грн.

Разом з тим, в порушення наведених законодавчих приписів суд розглянув цю справу у письмовому провадженні.

Відповідно до частини 3 статті 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо: 1) справу розглянуто неповноважним складом суду; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою; 3) справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою; 4) суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі; 5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у судовому рішенні; 6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу; 7) суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Враховуючи наведене, ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позову.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу торговельно-комерційного підприємства «Шармон-95» у формі товариства з обмеженою відповідальністю задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 листопада 2020 р. скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з торговельно-комерційного підприємства «Шармон-95» у формі товариства з обмеженою відповідальністю (04070, м. Київ, вул. Сагайдачного, 31, ) до спеціального фонду місцевого бюджету фінансові санкції у розмірі 357 000 (триста п`ятдесят сім тисяч) грн.

Стягнути з торговельно-комерційного підприємства «Шармон-95» у формі товариства з обмеженою відповідальністю (04070, м. Київ, вул. Сагайдачного, 31, ) на користь Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) (01040, м. Київ, вул. Спаська, 12, ) судові витрати із сплати судового збору у розмірі 5 355 (п`ять тисяч триста п`ятдесят п`ять) грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 25 травня 2021 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя О.М.Оксененко

суддя В.П.Мельничук