Справа № 576/1063/21
Суддя: Мазур С. А.
Дата ухвалення: 2021-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 576/1063/21
Провадження № 2-а/576/9/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2021 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Мазура С.А.,

за участю секретаря Пугач В.Л.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Давиденко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яке зафіксоване не в автоматичному режимі бланк серії БАА № 862742 винесену 27.04.2021 поліцейським СРПП № 1 (м. Глухів) Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області Мовчан М.М., у відповідності з якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень.

На обґрунтування позову позивач зазначає, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (адміністративне правопорушення зафіксоване не в автоматичному режимі) від 27.04.2021 на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.122 КУпАП, а саме за те, що 26.04.2021 о 23 год. 50 хв., керуючи автомобілем марки «AUDI» д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку на місці, яке позначено дорожнім знаком 5.38 «Місце для стоянки» з додатковою позначкою 7.17 «Особи з інвалідністю», чим порушив п.8.4 (г) Правил дорожнього руху України.

Однак позивач вважає, що в його діях відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, оскільки він його не вчиняв, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення є незаконною.

Ухвалою суду від 12 травня 2021 року відкрито спрощене провадження у даній справі, сторонам по справі було направлено зазначену ухвалу суду, а відповідачу - копію позовної заяви разом з доданими до неї документами.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечила проти задоволення позову з огляду на винесення оскаржуваної постанови уповноваженою на те особою, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та наявністю відеозапису скоєного адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що дійсно 27 квітня 2021 року він здійснив вимушену зупинку біля магазину «АТБ» в м. Глухів під знаком 5.38 «Місце стоянки» з уточнюючим знаком 7.17 «Інвалід», але зазначив, що на даному місці відсутня дорожня розмітка, яка б дозволяла визначитись із дією вказаного дорожнього знаку та він не здійснював стоянку, а лише зупинку про що зазначено в оскаржуваній постанові і така зупинка не заборонена.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову з підстав зазначених у відзиві.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши у порядку спрощеного письмового провадження належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд прийшов до наступного.

Згідно пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, для визнання будь-якого акта суб`єктів владних повноважень протиправним та його скасування необхідно встановити наявність хоча б однієї із підстав визначених статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно частин першої та другої статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави , застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Вчинення правопорушення, за яке особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності має бути підтверджено доказами, з яких будуть вбачатися достовірні обставини, які мають значення для вирішення справи.

Сторонами не заперечується та не оспорюється той факт, що 26.04.2021 о 23 год. 50хв, ОСОБА_1 здійснив зупинку, під дорожнім знаком 5.38 інвалід з табл. 7.17.

Так, відповідно до частини 6 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за зупинку чи стоянку транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю".

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 затверджено Правила дорожнього руху. Пунктом 1.1 зазначених правил встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 8.1 Правил дорожнього руху регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п. 8.4ґ ПДР інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила;.

Знак 5.38 "Місце для стоянки" застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів. Табличка 7.17 "Особи з інвалідністю" означає, що дія знака 5.38 "Місце для стоянки" поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю» відповідно до вимог цих Правил.

Водночас, з наявної в матеріалах справи копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 862742 від 27.04.2021 вбачається, що ОСОБА_1 здійснив саме зупинку транспортного засобу, заборона на яку встановлено знаком 3.34 "Зупинку заборонено" при цьому з наданого відеозапису вбачається, що за знаком 5.38, який забороняє саме стоянку транспортних засобів крім інвалідів з табличкою 7.17, на дорожньому покритті (бордюрі) відсутня будь-яка дорожня розмітка та знак встановлено на такому місці, що неможливо зрозуміти на яке паркувальне місце він розповсюджується, а тому суд вважає, що відповідачем не доведено вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 122 КУпАП, а саме що останній здійснив стоянку транспортного засобуна місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено стоянку чи зупинку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а справа про адміністративне провопорушення відповідно до приписів ч.3 ст.286 КАС України підлягає - закриттю.

Керуючись ст. 2, 5, 7, 9, 77, 159, 244-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 до Головного управління Національної поліції у Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху- задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 (м. Глухів) Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області старшого сержанта поліції Мовчан М.М., серії БАА № 862742 від 27.04.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною шостою статті 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Судові витрати покласти на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.А. Мазур