Справа № 280/5667/19
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2021-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 травня 2021 року м. Дніпросправа № 280/5667/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року (суддя Сіпака А.В., м. Запоріжжя, повний текст рішення складено 23.03.2020 року) у справі № 280/5667/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прод Груп ЛТД» до Головного управління ДПС у Запорізькій області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и в:

18.11.2019 року ТОВ «Прод Груп ЛТД» (далі по тексту позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 30.07.2019 року № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 350438,75 грн., в тому числі: податкове зобов`язання з податку на прибуток - 280351 грн., та штрафні санкції 70087,75 грн., №, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкту оподаткування податку на прибуток у розмірі 215631 грн., №, яким зменшено суму від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 501930 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11.03.2020 року задоволено позовні вимоги ТОВ «Прод Груп ЛТД».

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 31.08.2020 року здійснено заміну відповідача у справі з Головного управління ДФС у Запорізькій області на правонаступника - Головне управління ДПС у Запорізькій області (далі по тексту відповідач).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління ДПС у Запорізькій області, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначив, що суд при прийнятті рішення не врахував, що контрагент позивача ТОВ «Промагрохолдинг» у своїй діяльності не створює реальних дій по переданню товару, та метою діяльності якого є проведення фіктивних господарських операцій. Апелянт зазначив, що при перевірці позивача були відсутні первинні документи, якими підтверджується факт здійснення господарських операцій з контрагентом, а саме товарно-транспортні накладні на перевезення товару, докази поставлення товару на облік, перебування на обліку, сертифікати якості на товар. Апелянт зазначив, що при перевірці позивача встановив, що первинні документи, які повинні підтверджувати факт здійснення господарських операцій, складені з порушеннями, інші первинні документи взагалі відсутні. Апелянт вказував, що господарські операції з ТОВ «Промагрохолдинг» не є фактичними, оскільки не відповідають основній діяльності контрагента. Апелянтом вказано, що після перевірки ланцюга руху товару (пшениці), встановлено не отримання такого товару ТОВ «Промагрохолдинг», тобто постачальник не міг здійснити передачу покупцю товару, оскільки такий був фактично відсутній у постачальника, таке твердження підтверджується даними Єдиного реєстру податкових накладних, згідно якого ТОВ «Промагрохолдинг» ніколи не придбавав пшеницю, тим більше для її продажу. Апелянт вказував на операції, здійснені позивачем зі своїм контрагентом, які не пов`язані з господарською діяльністю товариства, операції не підтверджені всіма первинними документами, встановлено недоцільність отримання послуг, відсутні акти приймання-передачі послуг підряду, використання їх у власній діяльності позивачем. Апелянт вказував, що за податковим законодавством витрати, що перевищують доходи (збитки) не можуть бути враховані в податковому обліку, з огляду на те, що операції не відповідають основному принципу господарської діяльності, не призводять до отримання прибутку, такі збитки підлягають відшкодуванню за рахунок інших джерел. Апелянт вказав про на наявність кримінальної справи, в якій фігурує ТОВ «Промагрохолдинг», що ставить під сумнів реальність його господарських операцій.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в межах її доводів підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що сума податкового кредиту визначена позивачем на підставі господарських взаємовідносин та на підставі виданої контрагентом податкової накладної, контрагент позивача є платником податків та спроможний здійснювати господарські операції, що підтверджується виконанням договору, укладеного між позивачем та ТОВ «Промагрохолдинг». Суд першої інстанції дійшов висновку, що взаємовідносини між позивачем та його контрагентом є фактичними, мають ознаки реальних господарських відносин та мають на меті отримання прибутку шляхом господарсько-договірних операцій, зокрема, отриманий від ТОВ «Промагрохолдинг» товар був перепроданий згідно договору комісії. Суд вказав на відсутність доказів, які б ставили під сумнів реальність виконання операцій надання послуг, невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтвердили недобросовісність позивача як платника податків. Дефектність та наявність ознак фіктивності контрагента платника податків сама собою не свідчить про обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагента або про дефектність самих господарських операцій, а відтак не є доказом при встановленні реальності або нереальності господарської операції. Не спростовується, що контрагент позивача на час вчинення господарських операцій мав чинний статус платника ПДВ, повідомлень про відсутність за місцезнаходженням до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не внесено. Суд першої інстанції вказував, що сам факт наявності кримінального провадження в якому фігурує контрагент, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій.

Згідно матеріалів справи, фахівцями Головного управління ДФС у Запорізькій області у період з 05.06.2019 року по 11.06.2019 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Прод Груп ЛТД» з питань дотримання вимог податкового законодавства України по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями, показників декларацій з податку на додану вартість за період з листопада 2016 року по березень 2019 року та фінансової звітності з їх відображенням у деклараціях з податку на прибуток підприємства за 2016 рік, 2017 рік, 2018 рік, 1 квартал 2019 року, за результатами якої складено акт №363/08-01-14-07/40740827 від 19.06.2019 року. Згідно висновків акту, ТОВ «Прод Груп ЛТД» допустилось порушень п.44.1 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 ПК України в результаті чого занижено податок на прибуток підприємства за 2018 рік, який підлягає сплаті до бюджету, на суму 280351 грн., та завищено від`ємне значення фінансового результату до оподаткування за 1 кв. 2019 року на суму 215631,00 грн., п.п.14.1.36, п.п. 14.1.181, п.п.14.1.231, п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200, п.201.1, п.201.4, п.201.10 ст.201 ПК України в результаті чого підприємством у липні 2018 року завищено від`ємне значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у сумі 501930,00 грн. Підставою для визначення таких висновків, на думку податкового органу, є нереальність здійснення господарських відносин з ТОВ «Промагрохолдинг», встановлено відсутність придбання товарів, що були реалізовані.

Не погодившись з висновками акту №363/08-01-14-07/40740827 від 19.06.2019 року, ТОВ «Прод Груп ЛТД» звернулось до Головного управління ДФС у Запорізькій області з запереченнями. Згідно листа від 25.07.2019 року № 43137/10/08-01-14-07-13 заперечення на акт перевірки залишені без задоволення, висновки акту перевірки залишені Головним управлінням ДФС у Запорізькій області без змін.

На підставі акту №363/08-01-14-07/40740827 від 19.06.2019 року, 30.07.2019 року Головним управлінням ДФС у Запорізькій області винесено податкові повідомлення рішення за формою «Р» №, яким ТОВ «Прод Груп ЛТД» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 350438,75 грн., з яких податкове зобов`язання 280351,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції 70087,75 грн.; №, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток у розмірі 215631,00 грн.; №, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 501930,00 грн.

Не погодившись із винесеними податковими повідомленнями-рішеннями ТОВ «Прод Груп ЛТД» подано скаргу до Державної фіскальної служби України. За результатами розгляду скарги Державною фіскальною службою України прийнято рішення від 11.10.2019 року №5326/6/91-00-01-05-02, яким скаргу залишено без задоволення, податкові повідомлення-рішення від 30.07.2019 року №, № та № залишено без змін.

Матеріалами справи встановлено, що 05.05.2018 року між позивачем (покупець) та ТОВ «Промагрохолдинг» (постачальник) було укладено договір поставки № КП-18/05-05, умовами договору передбачено, що постачальник зобов`язується в порядку та на умовах визначених договором поставити та передати у власність покупця товар, покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його. Умовами договору передбачено, що товар поставляється окремими партіями, які визначаються у додатках або специфікаціях до договору. Найменування, одиниці виміру, кількість товару (пшениця м`яких сортів), його часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), ціна, визначаються додатками до договорів. Кількість товару визначається за результатами зважування товару у місці поставки та приймається покупцем в заліковій вазі. Постачальник за власний рахунок укладає відповідний договорі з експедитором/перевізником для організації поставки товару до місця призначення. Покупець проводить розрахунки з постачальником в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, 100% від вартості поставленої партії товару протягом 180 календарних днів від дати підписання видаткової накладної на товар.

Додатком до договору № 1 від 05.05.2018 року ТОВ «Прод Груп ЛТД» та ТОВ «Промагрохолдинг» узгодили поставку пшениці м`яких сортів (2А, 3А, 4Б, 5Б, 6 класів) загальною кількістю 585 тонн +/- 10%, ціна партії товару 3011580,00 грн., місце поставки товару Україна, Миколаївська область, Братський район, смт. Братське, вул. Промислова, буд. 4, згідно Інкотермс редакції 2010 року, покупець ТОВ «Прод Груп ЛТД» зобов`язався оплатити партію товару протягом 180 банківських днів, відлік яких починається з дати передачі партії товару за даними видаткової накладної та актом приймання-передачі.

У якості доказів передачі товару від ТОВ «Промагрохолдинг» до ТОВ «Прод Груп ЛТД», позивач надав видаткові накладні № 30 від 16.05.2018 року, № 67 від 17.05.2018 року, № 68 від 18.05.2018 року, № 69 від 19.05.2018 року, № 70 від 20.05.2018 року, № 71 від 21.05.2018 року, як підписані представниками ТОВ «Промагрохолдинг» та ТОВ «Прод Груп ЛТД».

Акти приймання-передачі товару, наявність яких при передачі товару передбачена додатком № 1 до договору поставки № КП-18/05-05 від 05.05.2018 року, позивачем не надано.

В матеріалах справи наявна податкова накладна № 4 від 12.05.2018 року, виписана ТОВ «Промагрохолдинг».

У якості доказу наступної реалізації товару (пшениці м`яких сортів (2А, 3А, 4Б, 5Б, 6 класів), ТОВ «Прод Груп ЛТД» надав копію договору комісії № К-18/0505 від 05.05.2018 року, укладений ТОВ «Прод Груп ЛТД» (комітент) з ТОВ «Сінтеза ДС» (комісіонер). Згідно умов договору комісіонер зобов`язувався за дорученням комітента здійснити від свого імені та за рахунок комітента дії по реалізації нерезидентам України продукції, що належить комітенту, в асортиментів, кількості та ціні, визначених у додатках, комітент з свого боку зобов`язувався передати комісіонеру товар партіями, сплатити комісіонеру винагороду, надати комісіонеру інформацію, необхідну для виконання ним взятих на себе зобов`язань.

Згідно акту № 1 до додатку № 1 до договору комісії, комітент передав а комісіонер прийняв товар (пшениця м`яких сортів (2А, 3А, 4Б, 5Б, 6 класів) вагою 136,422 тонн. Згідно акту № 2 до додатку № 1 до договору комісії, комітент передав а комісіонер прийняв товар (пшениця м`яких сортів (2А, 3А, 4Б, 5Б, 6 класів) вагою 261,438 тонн. Згідно акту № 3 до додатку № 1 до договору комісії, комітент передав а комісіонер прийняв товар (пшениця м`яких сортів (2А, 3А, 4Б, 5Б, 6 класів) вагою 55,88 тонн. Згідно акту № 4 до додатку № 1 до договору комісії, комітент передав а комісіонер прийняв товар (пшениця м`яких сортів (2А, 3А, 4Б, 5Б, 6 класів) вагою 68,62 тонн. Згідно акту № 5 до додатку № 1 до договору комісії, комітент передав а комісіонер прийняв товар (пшениця м`яких сортів (2А, 3А, 4Б, 5Б, 6 класів)) вагою 36,560 тонн. Згідно акту № 6 до додатку № 1 до договору комісії, комітент передав а комісіонер прийняв товар (пшениця м`яких сортів (2А, 3А, 4Б, 5Б, 6 класів) вагою 26,080 тонн.

ТОВ «Прод Груп ЛТД» надав акт надання послуг від 22.09.2018 року № 131, згідно якого сторони ТОВ «Прод Груп ЛТД» (комітент) та ТОВ «Сінтеза ДС» (комісіонер) погодились, що договір комісії виконано, надано-отримано послугу комісії, за що виплачується комісійна винагорода за реалізований товар. ТОВ «Сінтеза ДС» складно звіти комісіонера від 22.09.2018 року.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.10.2020 року було зобов`язано ТОВ «Прод Груп ЛТД» надати до суду: докази оплати за отриманий від ТОВ «Промагрохолдинг» товар згідно договору поставки КП-18/05-05 від 05.05.2018 року; документи, що підтверджують постановку отриманого товару на облік, документи щодо якості товару; товарно-транспортні накладні на перевезення пшениці з поясненнями щодо перевезення вантажу за адресою: Миколаївська область, Братський район, смт. Братське, вул. Промислова, буд.4, у той час як місце розташування покупця ТОВ «Прод Груп ЛТД» м. Запоріжжя, результати зважування; докази здійснення оплати ТОВ «Сінтеза ДС» за отримані послуги комісії, докази повернення коштів, одержані від продажі товару ТОВ «Прод Груп ЛТД» по договору комісії.

ТОВ «Прод Груп ЛТД» на виконання ухвали суду надано до суду пояснення та додаткові докази. Пояснено, що відповідно до договору поставки КП-18/05-05 від 05.05.2018 року та додатку №1 до нього, перевезення товару здійснювалось за рахунок постачальника, тобто ТОВ «Промагрохолдинг» власними силами здійснило поставку товару за адресою: Україна, Миколаївська область, Братський район, смт. Братське, вул. Промислова, буд.4. Отримання товару відбулось за адресою: Україна, Миколаївська область, Братський район, смт. Братське, вул. Промислова, буд.4. Після отримання товару (пшениці м`яких сортів) його надходження було обліковано ТОВ «Прод Груп ЛТД», відповідно до оборотно-сальдової відомості по рахунку №281 (товарі на складі) у кількості 585 тонн, на загальну суму 2509650,00 грн., без врахування ПДВ. Копію оборотно-сальдової відомості по рахунку №281 долучено до матеріалів справи.

Розрахунки ТОВ «Прод Груп ЛТД» здійснено на підставі угоди №02/2-19 про зарахування зустрічних однорідних вимог від 02.12.2019 року, укладеної між ТОВ «Прод Груп ЛТД» та ТОВ «Сінтеза ДС». Відповідно до п. 3 договору, грошові зобов`язання у розмірі 26775,00 грн. за договором комісії припиняються, розрахунки за вказаним договором комісії №К-18/05-05 від 05.05.2018 року проведено у повному обсязі, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 6851.

Позивач пояснив, що розрахунки ТОВ «Прод Груп ЛТД» з постачальником товару ТОВ «Промагрохолдинг» фактично не здійснювались у зв`язку з укладанням договору про переведення боргу №04/06/1 від 01.12.2019 року, за умовами якого ТОВ «Сінтеза Україна» (первісний боржник), передано право вимоги заборгованості за договором №К-18/01-16 від 18.01.2018 року на загальну суму 3011580,00 грн., ТОВ «Прод Груп ЛТД» (кредитор) до ТОВ «Промагрохолдинг» (новий боржник), тобто на суму поставленого товару відповідно до договору поставки КП-18/05-05 від 05.05.2018 року. ТОВ «Прод Груп ЛТД» не отримано кошти від продажу експортованого товару за договором комісії №К-18/05-05 від 05.05.2018 року від ТОВ «Синтеза ДС» у зв`язку з укладанням Договору про відступлення права вимоги №01-12/05-19 від 01.12.2019 з TOB «В-4» на загальну суму 1750784,00 грн. та Договору про відступлення права вимоги №01-12/04-19 від 01.12.2019 року з TOB «В-4» на загальну суму 900000 грн. Відповідно до умов вказаних договорів ТОВ «Прод Груп ЛТД» (первісний кредитор) передав право вимоги ТОВ «В-4» (новий кредитор) право вимоги від ТОВ «Сінтеза ДС» (боржник) зобов`язання за договором №К-18/05-05 від 05.05.2018 року.

Докази здійснення оплати за поставлений товар від ТОВ «Промагрохолдинг», ТОВ «Прод Груп ЛТД» не надав. Варто нагадати, що згідно умов договору поставки № КП-18/05-05, покупець проводить розрахунки з постачальником в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, 100% від вартості поставленої партії товару протягом 180 календарних днів від дати підписання видаткової накладної на товар та згідно додатку № 1 до договору, ТОВ «Прод Груп ЛТД» зобов`язувалось оплатити партію товару протягом 180 банківських днів, відлік яких починається з дати передачі партії товару за даними видаткової накладної та актом приймання-передачі.

Як на доказ здійснення оплати ТОВ «Прод Груп ЛТД» посилається на договір про переведення боргу №04/06/1 від 01.12.2019 року, за умовами якого ТОВ «Сінтеза Україна» (первісний боржник), передано право вимоги заборгованості за договором №К-18/01-16 від 18.01.2018 року на загальну суму 3011580,00 грн., ТОВ «Прод Груп ЛТД» (кредитор) до ТОВ «Промагрохолдинг» (новий боржник). Такий договір не має відношення до поставки ТОВ «Промагрохолдинг» згідно договору поставки № КП-18/05-05 від 05.05.2018 року. За договором поставки № КП-18/05-05 від 05.05.2018 року навпаки ТОВ «Прод Груп ЛТД» є боржником перед ТОВ «Промагрохолдинг». Та договір № К-18/01-16 від 18.01.2018 року про переведення боргу стосується іншого договору поставки від 18.01.2018 року № К-18/01-16, не пов`язаного до договором поставки від 05.05.2018 року№ КП-18/05-05.

Варті уваги твердження Головного управління ДПС у Запорізькій області про відсутність зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних даних про реєстрацію податкової накладної від будь-якої юридичної особи щодо продажу ТОВ «Промагрохолдинг» пшениці м`яких сортів, що свідчить про відсутність цього товару у контрагента та неможливість його продажу ТОВ «Прод Груп ЛТД».

Згідно зі ст.ст. 1, 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтується на даних бухгалтерського обліку. На даних бухгалтерського обліку ґрунтується фінансова, податкова, статистична та інші види звітності. Первинні документи по відображенню господарських операцій являються основою і для податкового обліку. Первинний документ містить дві обов`язкові ознаки: відомості про господарську операцію, які підтверджують її реальне (фактичне) здійснення. Господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання. Господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондується з нормами ПК України.

Відповідно до п. 44.1, п.п. 44.3 44.5 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Згідно п. 134.1 ст. 134, ст. 135 ПК України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу. Базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Доходи, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою виникнення на підставі первинних документів.

Нормами ПК України передбачене оподаткування сум прибутку, отриманого від здійснення власної господарської діяльності, сума проданих товарів визначається як прибуток, який впливає на фінансовий результат товариства.

Згідно з п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що законодавцем визначається поняття первинних документів, як доказів, які підтверджують реальність здійснення економічної господарської операції, здійснення договірних відносин за результатами яких відбулась зміна майнового стану платника податків та змінились показники податкового зобов`язання такого платника. Первинні документи повинні підтвердити укладання договору між платником податку, у даному випадку позивачем, його виконання, тобто отримання товарів для власної діяльності, здійснення оплати, що передбачає передачу коштів від замовника на рахунок виконавця. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричинити реальні зміни майнового стану платника податків. Позивачем підтверджені витрати, як засіб оплати за отримані від контрагентів товари (електровози шахтні та мазут), наявні докази руху коштів, зміна майнового стану та активів позивачем доведена.

Згідно п. 198.2, п. 198.3, 198.6 ст. 198, п.п. 200.1 - 200.4 ст. 200 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричинити реальні зміни майнового стану платника податків. Позивачем не підтверджені витрати, як засіб оплати за отриманий від контрагента товар.

Передбачено, що якщо за результатами реальної господарської операції віднесення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплаченого у вартості товару, відбувається на підставі належним чином оформлених документів, обов`язковість ведення яких передбачена правилами ведення податкового обліку, дії платника податку є правомірними.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

На підтвердження дійсності господарських операцій ТОВ «Прод Груп ЛТД» не надано докази здійснення оплати за товар, акти приймання-передачі товару, наявність яких передбачена договором поставки, не надає якісні та номенклатурні документи на товар як сертифікати якості.

Вчинені під час здійснення нелегальної діяльності операції не можуть бути легалізовані, а їх відображення у бухгалтерському та податковому обліках надавати передбачені законом податкові вигоди. Наявність у покупця належно оформлених документів, необхідних для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих продавцем податкових накладних, не є безумовною підставою формування податкового кредиту та складу витрат, у разі не доведення реальності здійснених господарських операцій та факту використання придбаних товарів в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

У суду наявні сумніви щодо наданих позивачем облікових документів як достовірних, з огляду на те, що у ланцюгу постачання відсутні товари, у зв`язку з придбанням яких позивач задекларував податковий кредит та витрати; неможливість реального здійснення контрагентами позивача зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна та обсягу матеріально-технічних, трудових ресурсів, об`єктивно необхідні для здійснення господарських операцій з постачання товару в таких обсягах; відсутність розрахунку за придбаний товар, та негативна податкова репутація контрагента.

Таким чином, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності відображення в податковому обліку господарських операцій з ТОВ «Промагрохолдинг» у зв`язку з відсутністю підтвердження дійсності виконання господарських операцій.

Колегія суддів вказує, що судове рішення відповідно до ст. 249 КАС України повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів зазначає, що витрати задекларовані ТОВ «Прод Груп ЛТД», не пов`язані з отриманням товару. В матеріалах справи відсутні платіжні документи, які є обов`язковими документами при формуванні показників податку, надані докази договори переведення боргу, зміни боржників та риторів - колегія суддів вважає неналежним доказом з підстав, які приведені у даному судовому рішенні.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Суд апеляційної інстанції ухвалюючи нове рішення вирішує питання про розподіл судових витрат. Судові витрати здійснені позивачем повертаються йому тільки у тому разі коли його позовні вимоги задоволено. Не передбачено повернення судових витрат у разі відмови у задоволенні позовних вимог.

Не передбачено повернення судового збору суб`єкту владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 315, ст. 317, ст.ст. 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року у справі № 280/5667/19 скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Прод Груп ЛТД» до Головного управління ДПС у Запорізькій області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Здійснити новий розподіл судових витрат. У зв`язку з відмовою Товариству з обмеженою відповідальністю «Прод Груп ЛТД» у задоволенні позовних вимог, повернення судових витрат не здійснюється.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у порядку ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова