Справа № 826/24944/15
Суддя: Глущенко Яна Борисівна
Дата ухвалення: 2021-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О.Є., Черпіцької Л.Т.,

секретаря Строяновської О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонда гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 січня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась у суд з позовом до Уповноваженої особи Фонда гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича (далі - відповідач, Уповноважена особа Кадиров В.В.), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - третя особа, ФГВФО) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2017 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2017 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення відповідача в частині визнання нікчемним Договора № 023-21058-250215 від 25 лютого 2015 року банківського вклада (депозита) «Найкращий від Миколая» у доларах США, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та позивачем, оформлене наказом від 16 вересня 2015 року № 813 «Щодо заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями» (із змінами згідно наказа від 22 вересня 2015 року №836) та викладене у повідомленні про нікчемність правочину від 23 вересня 2015 року № 8821/2321. Зобов`язано відповідача подати до ФГВФО додаткову інформацію про позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонда у межах гарантованої суми відшкодування за Договором № 023-21058-250215 від 25 лютого 2015 року банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 10 квітня 2019 року зазначені судові рішення скасовано, а справу направлено на новий розгляд до місцевого суду.

Наголошено про необхідність надання правової оцінки доводам відповідача про те, що відповідно до Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» не допускається зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для вкладника від третьої особи. Акцентовано увагу, що суд має перевірити, чи встановлено договором банківського вклада № 023-21058-250215 від 25 лютого 2015 року обмеження щодо зарахування коштів на банківський рахунок з рахунку третіх осіб.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 січня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що договір банківського вклада не містить положень (застережень) щодо неможливості зарахування грошових коштів, які надійшли до банка на ім`я вкладника від іншої особи. Пункт 1.8 договора не містить заборони на вчинення таких дій третіми особами. Таким чином на момент укладення такого ані сам договір, ані положення законодавства не встановлювали обмеження щодо зарахування коштів на банківський рахунок з рахунків третіх осіб. Постановляючи рішення, місцевий суд неправильно застосував положення статті 1062 Цивільного кодексу України, не дослідив положення договора та не врахував висновки Верховного Суду при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

05 травня 2021 року до суду надійшла заява позивача про відмову від апеляційної скарги з тих підстав, що питання повернення вклада вирішено сторонами в позасудовому порядку. Також позивачем заявлено клопотання про повернення 50% судового збора, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження на підставі пункта 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи заяви про відмову від апеляційної скарги, колегія суддів уважає за можливе її задовольнити, прийняти відмову від апеляційної скарги та закрити апеляційне провадження.

Відповідно до положень частини 5 статті 303 Кодексу адміністративного судочинства України до закінчення апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї повністю або частково. Питання про прийняття відмови від апеляційної скарги і закриття у зв`язку з цим апеляційного провадження вирішується судом апеляційної інстанції, що розглядає справу, в судовому засіданні. Про прийняття відмови від скарги та закриття у зв`язку з цим апеляційного провадження суд постановляє ухвалу. У разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення повторне оскарження цього рішення особою, яка відмовилася від скарги, не допускається.

Відповідно до пункта 1 частини 1 статті 305 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги.

Отже, адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право апелянта відмовитися від скарги. Такі дії сторони не повинні суперечити закону та порушувати чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Колегією суддів встановлено, що заяву про відмову від апеляційної скарги подано внаслідок вирішення питання про повернення позивачу вклада в позасудовому порядку, дії апелянта не порушують чиїх-небудь прав та законних інтересів, наслідки відмови від апеляційної скарги, передбачені статтею 303 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачу зрозумілі.

Разом з тим, клопотання позивача про повернення 50% судового збора, сплаченого за подання апеляційної скарги, до задоволення не підлягає, оскільки положення Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI такої підстави повернення судового збора не передбачають.

Керуючись статтями 33, 34, 243, 303, 305, 311, 314, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Прийняти відмову ОСОБА_1 від апеляційної скарги на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 січня 2021 року.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 січня 2021 року закрити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про повернення судового збора відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.Б. Глущенко

Судді О.Є. Пилипенко

Л.Т. Черпіцька