Справа № 640/19089/20
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2021-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 травня 2021 року

м. Київ

справа № 640/19089/20

адміністративне провадження № К/9901/19238/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Ханової Р.Ф.,

перевіривши касаційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків

на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2020 року

та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2021 року

у справі № 640/19089/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛОВ»

до Офісу великих платників податків ДПС

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

25 травня 2021 року до Верховного Суду вдруге надійшла касаційна скарга Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2021 року у справі № 640/19089/20, предметом спору у якій є визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13 лютого 2020 року №, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 3129086,84 грн. за серпень 2019 року відповідно до декларації від 19 вересня 2019 року №.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставою касаційного оскарження Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків зазначає пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та вказує, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував пункти 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України без урахування висновку щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду у справах № 804/691/17, № 560/300/19, № 826/17188/14, № 804/16516/15, № 814/1145/18.

Разом з тим у постановах Верховного Суду у справах № 804/691/17, № 560/300/19, № 826/17188/14 судові рішення скасовано, справи направлено на новий розгляд, що свідчить про те, що правову позицію щодо застосування певної норми (певних норм) у цих справах остаточно не сформовано.

Так, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України у касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. При цьому недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

Разом з тим подібність правовідносин у справах № 804/16516/15, № 814/1145/18 та у справі № 640/19089/20, а саме наявність однакових правових ознак між справами, заявником касаційної скарги не наведена.

Оскаржуване податкове повідомлення-рішення у справі № 640/19089/20 прийнято за результатами проведення документальної позапланової виїзної перевірки щодо законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн по деклараціях з податку на додану вартість з вересня 2016 року до серпня 2019 року включно з урахуванням уточнюючих розрахунків, в той час як у справах № 804/16516/15, № 814/1145/18 податкові повідомлення-рішення прийняті з інших підстав та за інших фактичних обставин.

Крім того, у справах № 804/16516/15, № 814/1145/18 пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, про неправильне застосування якого зазначає скаржник, не застосовувався.

Також у касаційній скарзі зазначено про порушення судами норм процесуального права щодо неправильного та не в повному обсязі дослідження доказів, на які посилався відповідач, неповного встановлення обставин справи судами попередніх інстанцій.

Разом з тим якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

При цьому пункт 1 частини другої статті 353 КАС України регламентує прийнятність доводів про недослідження судом зібраних у справі доказів виключно за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.

Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що скаржник, зазначаючи про порушення судами норм процесуального права, не посилається на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження у взаємозв`язку з пунктом 1 частини другої статті 353 КАС України.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 330, 332, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2021 року у справі № 640/19089/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛОВ» до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - повернути скаржнику.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 Кодексу адміністративного судочинства України.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.Ф. Ханова