Справа № 380/6399/21
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2021-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/6399/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Кухар Н.А. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та стягнення грошового забезпечення,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дій та стягнення грошового забезпечення, в якому просить суд:

- визнати дії відповідача щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 07.10.2016 року з урахуванням січня 2016 року як базового місяця, у розмірі 247,45 грн.;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 07.10.2016 року з урахуванням січня 2008 року як базового місяця, у розмірі 23 123,66 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року у справі №380/6007/20 Військовою частиною НОМЕР_1 було нараховано та виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення в сумі 247,45 грн. Враховуючи, що при нарахуванні індексації грошового забезпечення базовим місяцем став січень 2016 року, що є помилковим, на думку позивача, останній звернувся з даним позовом до суду. Також зазначає, що Військова частина НОМЕР_1 вище вказане рішення суду не виконала, на звернення представника позивача повідомила, що позивачу вже було нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою про відкриття провадження запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву, а також роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Представник відповідача, Військової частини НОМЕР_1 , через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, де просив у задоволенні позову відмовити з огляду на наступне. Базовим місяцем для проведення нарахування індексації грошового забезпечення є саме січень 2016 року, оскільки у січні 2016 року відбулося підвищення оплати праці. Щодо базового місяця січень 2008 року, то 01.01.2008 року позивач на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 не перебував, грошове забезпечення військовослужбовця не отримував, а отже посадовий оклад позивача у січні 2008 року не підвищувався.
Частиною 1 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

ОСОБА_1 до 07.10.2016 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді заступника начальника 4-ої обслуги 8-ої реактивної артилерійської батареї 3-го реактивного артилерійського дивізіону.

Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.10.2016 №243 молодший сержант військової служби за контрактом ОСОБА_1 заступник начальника 4-ої обслуги 8-ої реактивної артилерійської батареї 3-го реактивного артилерійського дивізіону, звільнений наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 07.10.2016 №47-РС з військової служби у запас відповідно до «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» від 10.12.2008 №1153/2008, за пунктом «е» частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ через службову невідповідність.

07.10.2016 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу військової частини, з усіх видів забезпечення, що підтверджується копією з витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.10.2016 №243.

Згідно з довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України №73 від 16.02.2015, яка видана сержанту ОСОБА_1 та посвідчення Управління особового складу штабу Командування Сухопутних військ серії НОМЕР_2 від 20.05.2015, ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

15.07.2020 представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом №15/07/20, в якому просив повідомити причини не проведення та не виплати під час звільнення ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2016 по 07.10.2016, а також грошової компенсації за невикористані ним додаткові відпустки за 2015-2016 рік, які надаються згідно до п.12 ч.1 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», як учаснику бойових дій.

21.07.2020 відповідач листом №2091 повідомив позивача про те, що при звільненні з військової служби грошова компенсація за ненадані під час особливого періоду дні додаткових і соціальних відпусток (у тому числі військовослужбовцям учасникам бойових дій) не виплачується. Крім того, повідомлено позивача, що відповідно до ст.51 Бюджетного кодексу України керівники бюджетних установ здійснюють фактичні видатки на грошове забезпечення лише в межах фонду грошового забезпечення. Відповідач вказав, що для виплати індексації в січні 2016 року лютому 2018 року фінансового ресурсу в Міністерстві оборони України не було та фінансування на виплату індексації не здійснювалося.

Вважаючи, що відповідач протиправно відмовив у не нарахуванні та невиплаті індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 07.10.2016 та грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2016 рік, передбаченої п.12 ч.1ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року у справі №380/6007/20 позов ОСОБА_1 задоволено повністю - визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 07.10.2016 та грошової компенсації за невикористані календарні дні соціальної відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2016 рік; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 07.10.2016; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні соціальної відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2016 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, 07.10.2016.

На виконання вище вказаного рішення Військовою частиною НОМЕР_1 було нараховано та виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення позивачу в сумі 247,45 грн.

Враховуючи, що при нарахуванні Військовою частиною НОМЕР_1 індексації грошового забезпечення базовим місяцем став січень 2016 року, що є помилковим, на думку позивача, останній звернувся з даним позовом до суду.

Отже, спірним у даній справі є саме визначення базового місяця при нарахуванні Військовою частиною НОМЕР_1 індексації грошового забезпечення позивачу.

З цього приводу суд зазначає таке.

Враховуючи положення Порядку № 1078 місяць, у якому підвищилося грошове забезпечення з урахуванням виплат, що входять до його складу (посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення), є базовим. У разі підвищення військовослужбовцю грошового забезпечення, для визначення базового місяця при проведенні індексації здійснюється порівняння суми підвищення грошового забезпечення та суми індексації, що нараховується в місяці збільшення грошового доходу. При проведенні такого порівняння береться грошове забезпечення до підвищення у розрахунку за повний відпрацьований місяць та величина приросту індексу споживчих цін, на який нараховується індексація. Якщо відбувається підвищення грошового забезпечення на суму меншу, ніж сума індексації, має бути здійснено підвищення грошового забезпечення та додано суму індексації, визначену з урахуванням суми підвищення грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (далі - Постанова № 1294) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Перелік одноразових додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил затверджено Додатком 25 до Постанови № 1294.

Згідно з абзацом 5 пункту 5 Порядку № 1078 у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

В свою чергу схема посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України затверджена Постановою № 1294, яка набрала чинності з 01 січня 2008 року.

Отже, з набранням чинності Постановою № 1294 відбулись зміни розміру тарифних ставок (посадових окладів) відповідних категорій військовослужбовців.

Згідно із пунктом 14 Порядку № 1078 роз`яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики.

Відповідно до роз`яснення Мінсоцполітики від 08 серпня 2017 року № 48/о/66-17 на запит ДФ Міноборони від 18 липня 2017 року № 248/3/9/1/863 зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на початок обчислення індексації, якщо не підвищується посадовий оклад.

У роз`ясненні Мінсоцполітики від 18 квітня 2018 року № 28/о/66-18 вказано, що у разі зростання грошового забезпечення за рахунок інших його складових, без підвищення посадового окладу, сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового забезпечення.

Зі змісту роз`яснення Мінсоцполітики від 09 лютого 2005 року № 024-106 встановлено, що зміна розміру премії за рахунок фінансових можливостей підприємства не є підставою вважати місяць базовим, при розрахунку індексу для проведення індексації.

Таким чином, визначення базового місяця залежить тільки від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу), яка вперше відбулась у січні 2008 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, яка набрала чинності 01 січня 2008 року та втратила чинність 01 березня 2018 року, у зв`язку з прийняттям наказу Міністерства оборони України від 01 березня 2018 року № 90 Про встановлення тарифних розрядів осіб офіцерського складу Збройних Сил України.

Підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців за період з січня 2008 року по березень 2018 року, що є підставою для встановлення іншого базового місяця для проведення індексації, не відбувалося.

Відтак, суд погоджується з доводами позивача про те, що саме січень 2008 року, є базовим місяцем для нарахування індексації його грошового забезпечення.

Отже, у межах спірних правовідносин, які виникли між сторонами у цій справі саме січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача.

У позовній заяві позивач просить визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , які полягають у неповному нарахуванні позивачу індексації грошового забезпечення з базовим місяцем січень 2016 року в розмірі 247,45 грн.

Як встановив суд з матеріалів справи, 30 листопада 2020 року, на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року у справі №380/6007/20, Військова частина НОМЕР_1 перерахувала на рахунок позивача 247,45 грн. індексації грошового забезпечення.

Водночас, як зазначив суд вище, у межах спірних правовідносин, які виникли між сторонами у цій справі, саме січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача.

Беручи до уваги викладене, суд доходить висновку, що дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 по 07 жовтня 2016 року з урахуванням січня 2016 року, як базового місяця індексації є протиправними, а тому позовну вимогу у цій частині належить задоволити.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Тож, оскільки суд визнав протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 по 07 жовтня 2016 року з урахуванням січня 2016 року, як базового місяця індексації та, враховуючи те, що відповідно до норм Закону України Про індексацію грошових доходів населення та Порядку проведення індексації грошових доходів населення саме на відповідача покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення, ефективним способом захисту порушених прав, свобод чи інтересів позивача буде зобов`язання відповідача нарахувати позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 по 07.10.2016 року з урахуванням січня 2008 року як базового місяця індексації та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Позивач просить стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 по 07 жовтня 2016 року у сумі 23123,66 грн., обрахованої з базовим місяцем - січень 2008 року, то така не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Таким чином, суди не наділені повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України та не вправі підміняти собою держані органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що вирішення питання щодо зобов`язання відповідачів виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення у сумі 23123,66 грн. віднесено до дискреційних повноважень відповідача, а тому суд позбавлений можливості вручатися у дискреційні повноваження відповідача, у зв`язку з чим вказана позовна вимога не підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову частково.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:
Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та стягнення грошового забезпечення задоволити частково.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 07.10.2016 року з урахуванням січня 2016 року як базового місяця.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 01 січня 2016 по 07 жовтня 2016 року з базовим місяцем січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач Військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Повний текст рішення складено 27.05.2021 року.

Суддя Кухар Н.А.