Справа № 932/3702/20
Суддя: Кіпчарський О. М.
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 932/3702/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2021 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Кіпчарського О.М.

секретаря судового засідання Кубрак К.В.

з участю представника позивача Погорілого О.В.

представника відповідача Гордєєва А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, інспектора з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Нарядько Д.С., третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Дніпровська міська рада про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

в с т а н о в и в :

26.03.2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії РАП № 260306417 від 17.03.2020 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 152-1 КУпАП, згідно якої, на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300,00 гривень. В обґрунтування позову вказує, що оскаржувана постанова є неправомірною, вона орендує приміщення в будинку, що поруч місця паркування, територія, де вона припаркувала транспортний засіб відноситься до прибудинкової території, а тому за послуги паркування вона не повинна сплачувати, протокол про адміністративне правопорушення відносно неї не складався, інспектор не вказано номеру технічного засобу, яким здійснювалась фіксація,

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Яковлева Д.О. від 30.03.2020 року позовну заяву залишено без розгляду.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Яковлева Д.О. від 14.09.2020 року відкрито провадження у справі.

Інші процесуальні рішення у справі суддею ОСОБА_2 не постановлялись.

У зв`язку із відстороненням судді ОСОБА_2 від здійснення правосуддя, 23.02.2021 року справу передано для розгляду судді Кіпчарському О.М.

Ухвалою судді від 23.02.2021 року адміністративний позов залишено без руху, з підстав відсутності доказів сплати судового збору.

Після усуненням позивачем недоліків щодо оплати судового збору, ухвалою від 05.04.2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Протокольною ухвалою суду від 27.04.2021 року змінено процесуальний статус Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради з третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на співвідповідача за позовом.

В судовому засіданні представник позивач заявлені вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні доводам, викладеним у позові, вказує, що 10.03.2020 року автомобіль позивача був припаркований напроти будинку АДРЕСА_1 , де вона орендує приміщення, хто саме паркував транспортний засіб не уточняє, зазначає, що позивач не має посвідчення водія. Оскільки територія біля будинку є прибудинковою, власники чи орендарі приміщень вправі паркувати транспортні засоби біля будинку безкоштовно. Додатково вказує, що судом скасовано рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради про встановлення тарифу за годину паркування, оскільки штраф за неоплачене паркування розраховується саме із цієї величини, оскаржувана постанова в частині санкції, є неправомірною.

Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради та інспектор подали відзив щодо заявленого позову, із доводами позивача не погоджуються, вважають, що автомобіль був припаркованим на платному паркувальному майданчику, позивач вартість послуг паркування не оплатив, а тому оскаржувана постанова є правомірною.

В судовому засіданні представник відповідача щодо позову заперечив, надав пояснення аналогічні доводам відзиву.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, відзиву щодо заявленого позову чи пояснень не надавали.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши надані сторонами докази, здійснивши їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, встановив наступне.

Згідно постанови серії РАП №260306417 від 17.03.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, винесеної головним спеціалістом-інспектром з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Нарядько Д.С., на гр. ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 152-1 КУпАП, зокрема за те, що 10.03.2020 року о 15 год. 27 хв. транспортним засобом «Рено Логан», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснено адміністративне правопорушення, а саме: не оплачено вартість послуг користування майданчиком для платного паркування за адресою: м. Дніпро, вул. Троїцька, 10, чим порушено абз. 2 п. 26 Правил паркування транспортного засобу.

Вказаний транспортний засіб належить позивачу, чого представник позивача не заперечував. Водночас заперечив, що його паркувала саме ОСОБА_1 .

На момент винесення оскаржуваної постанови, перелік спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м. Дніпрі, визначався рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради № 779 від 27.07.2018 року.

Відповідно до п. 93 вказаного рішення, одна із таких земельних ділянок розташована за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому кількість місць для паркування на даній ділянці 28.

Автомобіль позивача припаркований саме на цьому майданчику та на цих паркомісцях, що підтверджується відповідними фотознімками та даними геолокації, відображених на фотознімках.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 152-1 КУпАП, Порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування, тягне за собою накладення штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.

Згідно примітки до ст. 152-1 КУпАП, суб`єктом правопорушення, передбаченого частинами першою, другою та восьмою цієї статті, є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення (момент паркування), а в разі фіксації зазначеного правопорушення в режимі фотозйомки (відеозапису) - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладання адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису).

Частиною 1 статті 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Таким чином, оскільки власником автомобіля марки «Рено Логан», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є позивач ОСОБА_1 , оскаржувана постанова винесена щодо такої правомірно.

Щодо доводів представника позивача, що автомобіль був припаркований на прибудинковій території, слід зазначити, що прибудинкова територія це територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації в межах відповідної земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі і споруди, та необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Позивачем та його представником відповідної документації надано не було, відтак не доведено, що територія паркувального майданчика є прибудинковою територією, закріпленою за будинком АДРЕСА_1 .

Згідно представлених фотографій, автомобіль перебував на паркувальному місці поза 10 хв. часу, а отже користувач автомобіля мав би сплати вартість послуг за його паркування, чого зроблено не було.

Разом з тим, вартість однієї години паркування на майданчику за адресою: АДРЕСА_1 становила на момент винесення оскаржуваної постанови 15 грн., що передбачено рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради № 512 від 11.04.2011 року.

Водночас, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.08.2020 року у справі № 160/12303/19, вказане рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради визнано протиправним та нечинним.

Дане судове рішення залишено без змін постановою Верховного Суду від 31.03.2021 року.

Відтак, хоч і паркувальний майданчик був платним, сам розмір такої плати був встановлений з порушеннями та неправомірно, а тому і обов`язку оплати у позивача фактично такого не могло виникнути.

Вказані обставини мають вплив на законність притягнення позивача до відповідальності та накладення на неї стягнення, оскільки, як вже було зазначено, санкція ч. 1 ст. 152-1 КУпАП, передбачає покарання у в виді штрафу у розмірі в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.

Частиною 3 ст.286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З врахуванням зазначеного, постанову серії РАП №260306417 від 17.03.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 152-1 КУпАП, згідно якої на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300,00 грн. слідскасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно неї закрити.

Відповідно до ст. 139 КАС України, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на користь позивача судовий збір у сумі 420,40 грн., сплачений ним за подання адміністративного позову у даній справі, оскільки саме Інспекція є відповідальною за притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скасованою постановою.

Керуючись ч. 1 ст. 6, 245-247, 251, 258, 283, 287, 289 КУпАП, ст.2, 8, 9, 72-77, 78, 139, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 КАС України, суд

у х в а л и в :

адміністративний позов позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, інспектора з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Нарядько Д.С., третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Дніпровська міська рада про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення РАП №260306417 від 17.03.2020 року за ч.1 ст. 152-1 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 , судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано 19 травня 2021 року.

Суддя О. М. Кіпчарський