Справа № 480/630/21
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2021-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 травня 2021 року Справа № 480/630/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гелети С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Вирівське" до Головного управління ДПС у Сумській області, третя особа - Державна податкова служба України про скасування податкової вимоги,-
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 30.04.2021 позов державного підприємства «Вирівське» до Головного управління ДПС у Сумській області, третя особа Державна податкова служба України про визнання протиправними та скасування податкової вимоги задоволено. Скасовано податкову вимогу Головного управління Державної податкової служби у Сумській області від 23.12.2020 №46493-13. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області на користь Державного підприємства «Вирівське» судовий збір у розмірі 7806,00 грн.

21.05.2021 до суду надійшла заява представника позивача, в якій останній просить стягнути судові витрати з Головного управління ДПС у Сумській області на користь Державного підприємства "Вирівське" на загальну суму 5466,66 грн. за надання правової допомоги.

Ухвалою суду від 11.05.2021 призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін заяву представника позивача Державного підприємства "Вирівське" про стягнення витрат на правову допомогу у справі №480/630/21.

21.05.2021 на адресу суду надійшло клопотання представника Головного управління ДПС у Сумській області про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, у яких представник відповідача заперечує проти задоволення вказаної заяви та зазначає, що розмір витрат на оплату послуг адвокати повинен бути співмірним.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Також, відповідно до ч.2 ст.252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ст.252 КАС України).

Враховуючи те, що рішення по справі прийняте в порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб, суд вважає заяву позивача такою, що подана в строки передбачені ч.7 ст.139 та ч.2 ст.252 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подану представником позивача заяву, судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.132 КАС України). Частинами першою, другою статті 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.

Так, згідно з частиною третьою статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас частинами четвертою, п`ятою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з тим, відповідно до частин шостої та сьомої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У справі East/West Alliance Limited проти України Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У пункті 269 вказаного рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, пов`язаних із розглядом справи, встановлюється на підставі доказів, поданих протягом 5 днів після ухвалення судового рішення. Даною нормою передбачено право подання таких доказів, а не право сторони їх створити протягом 5 робочих днів, зокрема укладати додаткові угоди до основного договору, яким не передбачено розмір та порядок сплати гонорару, така додаткова угода не була укладена сторонами до винесення судового рішення по справі.

Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що позов позивача задоволено, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

На підтвердження понесених позивачем витрат представником надано договір від 04.11.2020 про надання правничої допомоги (а.с. 94-95), додаткову угоду №1 від 08.12.2020 до договору про надання правової допомоги від №04112020 (а.с. 96), акти виконаних робіт №000191 від 21.01.2021 (а.с. 97, зворот. стор) та №000201 від 29.01.2021 (а.с. 98 зворот. стор - 99) до договору №04112020 від 04.11.2020, рахунки №000109 від 08.12.2020 (а.с. 97) та №000201 від 29.01.2021 (а.с. 98), фільтровані виписки банківської установи за період 01.01.2020 по 31.12.2020 (а.с. 99, зворот стор.) та за період з 01.01.2021 по 30.04.2021 (а.с. 100).

З огляду на викладене, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд виходить з оцінки складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг).

Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що позов позивача задоволено, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

З аналізу статті 134 КАС України, впливає, що крім того, що зазначена стаття забезпечує право особи на правову допомогу, з іншого боку, вона запобігає зловживанню правом на компенсацію витрат на правову допомогу в т.ч. неоднаковій судовій практиці, встановлюючи критерії співмірності, які визначені в частині 5 цієї статті. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Суд зазначає, що наведені в актах виконаних робіт №000191 від 21.01.2021 та №000201 від 29.01.2021 щодо виду правничої допомоги, дата та витрачений час не відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи, ставить під сумнів надання такої послуги. Так, в акті виконаних робіт №000191 від 21.01.2021 зазначено, що адвокатом надавалися такі послуги, як аналіз податкової вимоги №46493-13 від 23.12.2020 щодо підстав її прийняття та підстав оскарження, аналіз законодавства та дослідження судової практики щодо підстав оскарження вимоги, складання позовної заяви та підготовка до направлення до суду (роздрукування, копіювання, засвідчення копій, тощо) - тривалість 5:30 год., вартість послуг 4400,00 грн. Згідно акту виконаних робіт №000201 від 29.01.2021 адвокатом Майлованом Є.І. надано наступні послуги: складання та відправлення заяви про усунення недоліків позовної заяви №480/630/21 - тривалість 0:20 год. на суму 266,67 грн.; сканування позовної заяви та доданих до неї документів для надсилання на адресу ДПС України та направлення таких документів (на виконання ухвали СОАС від 29.01.2021) - тривалість 0:40 год. на суму 533,33 грн.; складання та відправлення повідомлення ГУ ДПС в Сумській області про відкриття провадження у справі №480/360/21 з метою недопущення примусового виконання рішення податкової вимоги - тривалість 0:10 год. вартість послуги 133,33 грн.; складання заяви до суду про виконання обов`язку щодо надіслання на адресу ДПС України позовної заяви з додатками - тривалість 0:10 год., вартість послуги 133,33 грн.

Виходячи з викладеного, суд не приймає до уваги час, витрачений адвокатом щодо аналізу податкової вимоги №46493-13 від 23.12.2020, щодо підстав її прийняття та підстав оскарження, аналіз законодавства та дослідження судової практики щодо підстав оскарження вимоги, оскільки не зрозуміло, яка саме допомога була надана позивачу.

Крім того, слід зазначити, що аналіз законодавства та дослідження судової практики щодо підстав оскарження вимоги не є самостійною складовою витрат на правову допомогу, а має включатися до вартості послуг із підготовки відповідного процесуального документа, зокрема, позовної заяви, тощо.

Стосовно надання правової допомоги як "складання та відправлення заяви про усунення недоліків позовної заяви" суд зазначає, що такі дії не є наданням правничої допомоги, оскільки їх було вчинено у зв`язку із винесенням судом ухвали від 25.01.2021 про залишення позовної заяви без руху у зв`язку із тим, що позов, який підписаний представником ДП "Вирівська" - адвокатом Майлован Є.І., був поданий з порушенням ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Стосовно правової допомоги як "складання та відправлення повідомлення ГУ ДПС в Сумській області про відкриття провадження у справі №480/360/21 з метою недопущення примусового виконання рішення податкової вимоги", суд зазначає, що стягнення коштів за надання такої допомоги не підлягає задоволенню, оскільки судом було направлено на адресу відповідача копію ухвали про відкриття провадження. Крім того, позивач зазначає справу №480/360/21, проте справа за позовом Державного підприємства "Вирівське" до Головного управління ДПС у Сумській області, третя особа - Державна податкова служба України про скасування податкової вимоги має номер 480/630/21.

Щодо виконаної роботи, а саме "сканування позовної заяви та доданих до неї документів для надсилання на адресу ДПС України та направлення таких документів (на виконання ухвали СОАС від 29.01.2021)" та "складання заяви до суду про виконання обов`язку щодо надіслання на адресу ДПС України позовної заяви з додатками" суд зазначає, що ухвалою від 29.01.2021 залучено в якості третьої особи Державну податкову службу України до участі у справі та зобов`язано позивача, у відповідності до ч. 11 ст. 171 КАС України, надати докази направлення Державній податковій службі України копії позовної заяви з додатками.

Відтак, суд зазначає, що вимога щодо зобов`язання позивача направити третій особі копію позовної заяви з додатками передбачена ч. 11 ст. 171 КАС України, а тому така робота як "сканування позовної заяви та доданих до неї документів для надсилання на адресу ДПС України та направлення таких документів (на виконання ухвали СОАС від 29.01.2021)" та "складання заяви до суду про виконання обов`язку щодо надіслання на адресу ДПС України позовної заяви з додатками" не може визначатися судом як послуга з надання правової допомоги.

Дослідивши опис наданих послуг до договору та оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений на виконання відповідних робіт, ціну позову та значення справи для сторони, суд враховує предмет спору та виходячи із критеріїв, визначених частинами 3, 5 статті 134, частиною 9 статті 139 КАС України та із врахуванням клопотання відповідача щодо співмірності розміру судових витрат, приходить висновку, що, виходячи з вищевикладеного, розумним, справедливим та співмірним предмету позову призначити позивачу 1000,00 грн. компенсації витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 252, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (40009, м. Суми, вул. Іллінська, 13 ідентифікаційний номер 43995469) на користь Державного підприємства «Вирівське» (Конотопський район, с.Вирівка, вул..Шевченка,2,і.к. 00729646) судові витрати на правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн.

В іншій частині заяви відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного додаткового судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину додаткового рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного додаткового судового рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового рішення складено 27.05.2021.

Суддя С.М. Гелета