Справа № 420/4400/21
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2021-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4400/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправними дій зобов`язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної та матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними відповіді Головного управління Національної поліції в Луганській області на заяви позивача згідно ЗУ «Про звернення громадян» №1104/111/22-2020 від 19.10.2020 року, №3718/111/21-2020 від 4.12.2020 року, №128/111/21-2021 від 14.01.2021 року, №107/111/21-2021 від 12.01.2021 року;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Луганській області виготовити та надати позивачу відповідь на його заяву від 15.09.2020 року, а саме:

- довідку про доходи на його ім`я в період часу з 07.11.2015 року по 27.07.2016 року,

- на підставі яких розпорядчих актів Національної поліції або МВС України та з якого часу було введено нарахування та виплату щомісячного додаткового виду грошового забезпечення поліцейського ГУНП в Луганській області «Специфічні у мови проходження служби АТ»;

- надати лист голови Національної поліції від 26.07.2019 року №8714/09/29-2019;

- надати середній розмір щомісячного додаткового виду грошового забезпечення, а саме: код 29 «Специфічні умови проходження служби АТ» поліцейському ГУНП в Луганській області за посадою прирівняною посаді позивача на день звільнення;

- стягнути грошові кошти з Головного управління Національної поліції в Луганській області на користь Позивача у розмірі 3000 грн., з утриманням усіх передбачених законом відрахувань, в якості відшкодування матеріальних збитків за цією справою;

- стягнути грошові кошти з Головного управління Луганській області на користь Позивача у розмірі 3786,00 грн., з утриманням усіх передбачених законом відрахувань, в якості відшкодування моральної шкоди за цією справою.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він 15.09.2020 року, 03.11.2020 року, та 29.12.2020 року звертався із письмовими заявами до Головного управління Національної поліції в Луганській області з проханням надати інформацію та копії відповідних документів. Водночас, на думку позивача, відповідачем у повній мірі зазначений обов`язок згідно Закону України «Про звернення громадян» виконано не було, що слугувало підставою звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 29.03.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області було прийнято до розгляду, у справі було відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

06.05.2021 року до суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов (а.с. 54-60), з якого вбачається, що відповідач позов не визнає та зазначає, що інформацію, яку позивач намагається отримати через суд, у повному обсязі надавалась ОСОБА_1 листом від 19.10.2020 року №1104/111/22-2020. Водночас розпорядником листа від 26.07.2019 року №8714/09/29-2019 є Національна поліція України, а не відповідач.

Також Головне управління Національної поліції в Луганській області посилається на те, що запити, які були поданні позивачем до нього відповідно до Закону України «Про звернення громадян» є за своєю суттю запитами на публічну інформацію, яка повинна запитуватись у порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації», а не ЗУ «Про звернення громадян».

14.05.2021 року позивачем до суду надано відповідь на відзив Головного управління Національної поліції в Луганській області (а.с. 64-69), в якій ОСОБА_1 зазначає про необґрунтованість доводів відповідача у відзиві.

Заперечень на відповідь на відзив відповідачем не надано.

Відповідно до ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно частини 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом під час розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження встановлено наступне.

15.09.2020 року ОСОБА_1 на підставі Закону України від 02.10.1996 року "Про звернення громадян" звернувся до відповідача із заявою надати наступну інформацію, а саме:

1. Довідку про доходи на своє ім`я в період часу з 07.11.2015 року по 27.07.2016 року із зазначенням всіх складових грошового забезпечення, а також усіх передбачених чинним законодавством відрахувань із зазначеного грошового забезпечення (податок з доходу, ЄСВ, військовий збір) та компенсацій.

2. Інформацію, на підставі яких розпорядчих актів Національної поліції або МВС України та з якого часу було введено нарахування та виплату щомісячного додаткового виду грошового забезпечення поліцейського ГУНП в Луганській області, а саме; код 29 «Специфічні умови проходження служби АТ», яка передбачена Постановою Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та Наказом МВС №260.

3. Інформацію про середній розмір зазначеного щомісячного додаткового вищу грошового забезпечення, а саме: код 29 «Специфічні умови проходження служби АТ» поліцейському ГУНП в Луганській області за посадою начальник відділу ГУНП за час виплати зазначеного додаткового виду грошового забезпечення.

Зазначена заява була отримана відповідачем 21.09.2020 року, що підтверджується матеріалами адміністративної справи (а.с. 19).

19.10.2020 року Головне управління Національної поліції в Луганській області листом №1104/111/22-2020 надало позивачу відповідь на його заяву, в якій зазначило про надання ОСОБА_1 довідки про доходи за період з 07.11.2015 року по 27.07.2016 року із зазначенням всіх складових грошового забезпечення та відрахувань податків та зборів передбачених чинним законодавством (а.с. 20).

Також відповідачем було зазначено, що відповідно до Постанови КМУ від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та Наказу МВС України від 06.04.2016 року №260, яким затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 року за № 669/28799, керівникам органів, закладів та установ Національної поліції надано право в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення, зокрема, встановлювати надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби.

Розмір надбавки встановлюється кожному поліцейському індивідуально залежно від специфіки умов проходження служби (успішне виконання повноважень, якість, складність, обсяг та важливість виконуваних завдань, залучення до розробки проектів нормативно-правових актів тощо) на підставі мотивованого подання керівника структурного підрозділу відповідного органу поліції та оголошується наказом по особовому складу.

Виплата надбавки проводиться на підставі наказу про її встановлення з дня, зазначеного в наказі, у разі відсутності дати - з дня підписання наказу.

У разі несвоєчасного або неналежного виконання завдань, зниження результатів службової діяльності розмір встановленої раніше надбавки за мотивованим поданням керівництва органу поліції може бути зменшено або надбавку взагалі скасовано, про що оглушується наказом.

Також відповідачем повідомлено, що, враховуючи відсутність мотивованого подання про призначення відповідних асигнувань, позивачу за період з 07.11.2015 року по 27.07.2016 року надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції не встановлювалась, а тому підстави для її виплати були відсутні.

Крім того Головне управління Національної поліції в Луганській області повідомило, що за період з 07.11.2015 року по 27.07.2016 року надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції начальникам відділів в ГУНП в Луганській області не була встановлена та не виплачувалась.

Зазначений лист був отриманий ОСОБА_1 12.11.2020 року (а.с. 21).

Водночас, як зазначає позивач у позовній заяві, у зв`язку із неотриманням ним своєчасно відповіді на своє звернення від 15.09.2021 року, він 03.11.2020 року повторно звернувся до відповідача із заявою аналогічного змісту.

16.11.2020 року листом №1227/111/22-2020 Головне управління Національної поліції в Луганській області повідомило позивача (а.с. 24), що співробітниками УФЗБО ГУНП в Луганській області його звернення від 15.09.2020 року було уважно та всебічно розглянуто. При цьому 19.10.2020 року за вих. №1104/111/22-2020 на адресу ОСОБА_1 поштою було направлено відповідь за результатами розгляду звернення. Також відповідачем було повторно направлено на адресу відповідача зазначений лист.

18.12.2020 року ОСОБА_1 в порядку Закону України від 02.10.1996 року "Про звернення громадян" звернувся до відповідача із заявою, в якій зазначив, що він у період з 07.11.2015 року по 27.07.2016 року проходив службу в Національній поліції. З 27.07.2016 року його відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» було звільнено зі служби в поліції за ст.77 ч.1 п.7 (за власним бажанням).

Водночас під час проходження служби він організував та безпосередньо приймав участь у проведенні перевірок несення служби особовим складом на блокпостах, постах охорони та охорони об`єктів, розташованих у зоні відповідальності оперативно-тактичного угрупування «Луганськ». Перевірки відбулися: 15.12.2015-16.12.2015, 17.12.2015-18.12.2015, 22.12.2015-23.12.2015, 24.12.2015-25.12.2015, 17.02.2016, 25.02.2016,01.03.2016, 16.03.2016.

За таких умов позивач просив відповідача надати на його адресу завірені відповідним чином копії довідок або рапортів про результати зазначених перевірок (а.с. 27).

Листом від 24.12.2020 року Головне управління Національної поліції в Луганській області №3718/111/21-2020 повідомило позивача про відсутність у нього запитуваної інформації (а.с. 28).

29.12.2020 року ОСОБА_1 в порядку Закону України від 02.10.1996 року "Про звернення громадян" звернувся до відповідача із заявою, в якій просив надати йому інформацію щодо підстав видання наказів про нарахування йому грошової винагороди за безпосередню участь в АТО в період часу: січень, лютий та березень місяці 2016 року, із зазначенням, відповідно Порядку №49: записів в журналах бойових дій; бойових донесеннях (підсумкові, термінові та позатермінові), рапортах керівника підрозділу, який виконував завдання; постових відомостях під час охорони об`єкта (блокпоста, базового табору, складу ракетно-артилерійського озброєння, польового парку тощо), де визначені особовий склад, який залучається до охорони, час, місце, порядок виконання завдань, книга служби нарядів та подій, що відбувалися (а.с. 29-30).

14.01.20220 року відповідач листом №128/111/21-2021 надав позивачу відповідь та зазначив, що відповідно до інформації, наданої УФЗБО ГУНП в Луганській області, підставою видання наказів про нарахування грошової винагороди за безпосередню участь в АТО були списки працівників ГУНП в Луганській області, які приймали участь у проведенні Антитерористичної операції за відповідний місяць та рік та Витяги з Наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) щодо включення до складу сил та засобів, які залучались та брали безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення та виключення з таких. Одноразова грошова винагорода за участь в АТО була нарахована та виплачена з моменту набрання чинності постанови КМУ від 20.01.2016 року №18 «Про деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських».

Підставою видання наказів про нарахування позивачу грошової винагороди за безпосередню участь в АТО у період часу січень - березень 2016 року були списки УПД ГУНП в Луганській області (а.с. 31).

29.12.2020 року позивач надіслав до відповідача ще один запит, в якому зазначив, що під час несення ним служби у нього на виконанні були наступні розпорядчі документи:

1.БР №Р-3436 бч/дск від 12.11.2015 року «Про переміщення блокпостів до 12:00 год. 16.11.2015»;

2.БР №Р-3449 бч/дск від 14.11.2015 року «Інструкція про порядок пропуску на блокпостах міжнародних спостерігачів спеціальної моніторингової місії ОБСЄ в Україні та групи спостерігачів СЦКК з питань припинення вогню на лінії розмежування сторін»;

3.БР №Р-3478 бч/дск від 17.11.2015 року «Про встановлення до 10:00 20.11.2015 в 2-х км. від західної околиці н.п. Бараниківка блокпосту 54461»;

4.БР №Р-25 бч/дск від 05.01.2016 року.

Зазначені документи за твердженням позивача мають гриф обмеження доступу.

На підставі чого ОСОБА_1 просив відповідача на підставі Закону України "Про звернення громадян" надати йому інформацію, ким видані зазначені документи та чи призначено керівництвом ГУНП в Луганській області ОСОБА_1 одним з виконавців цих документів (а.с. 32).

12.01.20220 року Головне управління Національної поліції в Луганській області листом №128/111/21-2021 надало позивачу відповідь та зазначив, що відповідно до вимог наказу Національної поліції України від 23.08.2016 року №737 «Про затвердження Переліку видів документів, що створюються під час діяльності центрального органу управління поліцією, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, територіальних органів поліції, підприємств, закладів і установ, що належать до сфери управління Національної поліції України, із зазначенням строків їх зберігання», зі змінами затвердженими наказом Національної поліції України від 11.05.2017 року №424, в редакції наказу Національної поліції України від 27.11.2018 року №1090, а саме: згідно статті 305 строк зберігання журналів реєстрації вхідних (вихідних) шифротелеграм встановлено 1 рік, тому запитувана позивачем інформація відсутня.

Також відповідачем повідомлено, що під час проведення АТО та роботи в особливих умовах, згідно вказівок СБУ та МВС, зазначена позивачем категорія розпорядчих документів не зберігалась і не накопичувалась, а після ознайомлення усіх зацікавлених осіб з нею - знищувалась встановленим порядком (а.с. 33).

Водночас на думку позивача відповідачем не у повній мірі було виконано свій обов`язок щодо надання інформації на запити, що слугувало підставою звернення ОСОБА_1 до суду з адміністративним позовом у справі №420/4400/21.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Дослідивши матеріали справи, відзив Головного управління Національної поліції в Луганській області, відповідь на відзив, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

З метою правильного вирішення адміністративної справи, суду слід розмежувати порядок звернення позивача до відповідача, зокрема, в порядку Закону України «Про звернення громадян» або Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

При цьому, статтею 3 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Аналіз вищезазначених приписів законів дає підстави вважати, що звернення громадян до суб`єкта владних повноважень щодо отримання інформації, яка була отримана або створена у процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, є запитом на публічну інформацію.

Натомість, звернення громадян до суб`єкта владних повноважень із пропозиціями та думками щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства; із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності; вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, є зверненням громадян.

Статтею 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено шляхи доступу до інформації, а саме: систематичне та оперативне оприлюднення інформації в офіційних друкованих виданнях, на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет, на інформаційних стендах та надання інформації за запитами на інформацію.

З цього визначення убачається, що публічною інформацією є відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація.

Абзацами 3-4 п.1.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29 вересня 2016 року №10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» зазначено, що визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях та знаходилась у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації.

Не є інформаційним запитом звернення, для відповіді на яке необхідно створити інформацію, крім випадків, коли розпорядник інформації не володіє запитуваною інформацією, але зобов`язаний нею володіти.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до Головного управління Національної поліції в Луганській області із заявами, в яких фактично просив надати йому публічну інформацію, тобто інформацію, яка відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях, яка була отримана або створена в процесі виконання суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством.

Водночас позивач у своїх запитах посилався саме на статтю 20 Закону України «Про звернення громадян».

Відповідно до статті 20 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Суд зазначає, що відповідачем було надано позивачу відповіді на його звернення в межах місячного строку, встановленого Закону України «Про звернення громадян». При цьому суд вважає необґрунтованим посилання ОСОБА_1 на порушення Головним управлінням Національної поліції в Луганській області строків розгляду його звернення від 15.09.2020 року, оскільки його звернення було отримано відповідачем 21.09.2020 року, а відповідь було надано 19.10.2020 року. При цьому суд акцентує увагу, що строк доставки поштової кореспонденції не зараховується до строку надання відповіді на звернення.

Також суд вважає необґрунтованим посилання ОСОБА_1 на те, щодо йому не було у повній мірі надано відповідь на його звернення від 15.09.2020 року.

Судом встановлено, що позивачу листом від 19.10.2020 року №1104/111/22-2020 було надано відповіді на всі поставлені ним запитання та надано довідку про його доходи за період з 07.11.2015 року по 27.07.2016 року із зазначенням всіх складових грошового забезпечення та відрахувань податків та зборів, передбачених чинним законодавством (а.с.20).

При цьому посилання ОСОБА_1 в адміністративному позові на непогодження із складовими, зазначеними у наданій йому довідки, суд до уваги не приймає, оскільки зміст зазначеної довідки не є предметом оскарження в даній адміністративній справі.

Судом також взято до уваги, що відповідно до пункту 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29 вересня 2016 року №10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації», суди під час розгляду справ повинні мати на увазі, що якщо запит про надання публічної інформації є фактично зверненням (заявою, клопотанням) про надання інформації згідно із Законом України «Про звернення громадян», то в такому разі у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників публічної інформації необхідно відмовляти в задоволенні позову з тих підстав, що право позивача на отримання публічної інформації не порушено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість адміністративного позову, позаяк право позивача на отримання публічної інформації не порушено.

Між тим позивачем у позові не наведено та судом не встановлено наявності обставин, визначених Законом України «Про звернення громадян», які є підставою для визнання протиправними, у даному випадку, дій відповідача щодо надання відповідей на звернення ОСОБА_1 .

Крім того суд зауважує, що позивач задля відновлення його прав просить суд зобов`язати Головне управління Національної поліції в Луганській області виготовити та надати позивачу відповідь на його заяву виключно від 15.09.2020 року, а саме: довідку про доходи на його ім`я в період часу з 07.11.2015 по 27.07.2016, на підставі яких розпорядчих актів Національної поліції або МВС України та з якого часу було введено нарахування та виплату щомісячного додаткового виду грошового забезпечення поліцейського ГУНП в Луганській області «Специфічні у мови проходження служби АТ»; надати середній розмір щомісячного додаткового виду грошового забезпечення, а саме: код 29 «Специфічні умови проходження служби АТ» поліцейському ГУНП в Луганській області за посадою прирівняною посаді позивача на день звільнення.

Водночас, як вже було зазначено судом раніше у рішенні, зазначена інформація та документи були в повному обсязі наданні позивачу.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 зобов`язати Головне управління Національної поліції в Луганській області надати йому лист голови Національної поліції від 26.07.2019 року №8714/09/29-2019, суд зазначає, що позивач зазначеного документу у відповідача не запитував, а отже підстав для задоволення таких позовних вимог також не має.

Разом з тим суд зазначає, що ОСОБА_1 не було заявлено до суду вимог щодо необхідності зобов`язання Головного управління Національної поліції в Луганській області надати йому інформації та документів на свої інші звернення, а тому обраний позивачем спосіб захисту прав не призведе до їх відновлення.

Крім того суд зауважує, що позивач не позбавлений можливості звернутись до Головного управління Національної поліції в Луганській області із запитом у відповідності до ЗУ «Про доступ до публічної інформації» та отримати необхідні документи та інформацію згідно вимог цього Закону.

За вищенаведених умов не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь матеріальних збитків та моральної шкоди.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Виходячи з необхідності відмови судом у задоволенні позовних вимог позивача, у суду відсутні підстави, передбачені ст. 139 КАС України, для стягнення на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень судового збору, сплаченого за подання адміністративного позову до суду.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 77, 180, 192-194, 205, 241-246, 251, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Луганській області (93406, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Вілєсова, 1) про визнання протиправними дій зобов`язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної та матеріальної шкоди відмовити.

Розподіл судових витрат не проводити.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя О.В. Білостоцький