Справа № 120/1641/21-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2021-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

13 травня 2021 р. Справа № 120/1641/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н.Л.,

розглянувши письмово у місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом:

приватного підприємства «Центр земельних відносин»

до Жмеринського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_1

про скасування постанов про арешт кошів і накладення штрафу,-

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького окружного адміністративного суду з позовом звернулось приватне підприємство «Центр земельних відносин» до Жмеринського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), у якому просить визнати протиправними та скасувати постанови про арешт кошів і накладення штрафу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначив, що рішення Томашпільського районного суду Вінницької області суду №146/1560/18 від 10.10.2019 року було виконано задовго до відкриття виконавчого провадження. Однак, попри вказані обставини 13.01.2021 року державним виконавцем Жмеринського ВДВС ЦЗ МУМЮ (м. Хмельницький) Гонтарук Н.С. винесено постанову про арешт коштів боржника та 09.02.2021 року накладено штраф на позивача в розмірі 5100 грн. Відтак позивач вважає, що оскаржувані постанови державного виконавця винесені протиправно та підлягають скасуванню

Ухвалою суду від 03.03.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено справу до судового розгляду на 11.03.2021 року та залучено до участі в справі ОСОБА_1 , в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Повідомлено учасників справи про розгляд справи, а також направлення позовної заяви та доданих до неї документів здійснено судом з особливостями, визначеними статтями 268, 269, 287 КАС України для розгляду справ з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби.

Протокольною ухвалою, винесеною без виходу до нарадчої кімнати, судове засідання 11.03.2021 року відкладено на 25.03.2021 року.

Протокольною ухвалою, винесеною без виходу до нарадчої кімнати, судове засідання 25.03.2021 року відкладено на 01.04.2021 року.

29.03.2021 року на адресу суду надійшли заперечення у яких відповідач зазначає, що у матеріалах виконавчого провадження відсутні підтверджуючі документи про проведений повний розрахунок з ОСОБА_1 . Рішення суду в наданий державним виконавцем термін боржник не виконав. Відтак спірні постанови є правомірними.

Ухвалою суду від 01.04.2021 року відкладено судовий розгляд справи на 14.04.2021 року.

Протокольною ухвалою, винесеною без виходу до нарадчої кімнати, судове засідання 14.04.2021 року відкладено на 27.04.2021 року.

05.04.2021 року від третьої особи надійшли пояснення, згідно яких остання заперечує стосовно позовних вимог. Вказує на те, що рішення Томашпільського районного суду Вінницької області, від 30.07.2019 року не виконано у повному обсязі, оскільки з моменту ухвалення рішення суду, боржником не проведено повного розрахунку з третьою особою ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 27.04.2021 року позовні вимоги приватного підприємства «Центр земельних відносин» до Жмеринського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), у частині визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Жмеринського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Гонтарук Наталі Станіславівни про арешт коштів боржника від 13 січня 2021 року у виконавчому провадженні ВП №60512690, залишено без розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.

У Жмеринському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження АСВП № 60512690 зобов`язального характеру відкрите на підставі виконавчого листа №146/1560/18, виданого Томашпільським районним судом Вінницької області 10.10.2019 року (рішення набрало законної сили 05.09.2019 року) щодо зобов`язання боржника - ПП «Центр земельних відносин» оформити розірвання трудового договору в установленому законом порядку, видавши ОСОБА_2 належним чином оформлену трудову книжку та провівши повний розрахунок з ОСОБА_1 .

07.11.2019 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії яких за вих. №32303 направлено сторонам.

14.11.2019 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору відповідно до ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» в сумі 16692,00 грн.

Після закінчення строку наданого державним виконавцем, директором ПП «Центр земельних відносин» ОСОБА_3 було надано до відділу ДВС наступні документи:

- копію трудової книжки серія НОМЕР_1 виписана на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата заповнення 28.02.2017 року завірена печаткою ПП «Центр земельних відносин» та підписом керівника ОСОБА_3 відомості про роботу: 1. запис - 28.02.2017року Прийняти на посаду інженера землевпорядника наказ № 2 від 28.02.2017 року; 2. запис - 31.07.2019 року звільнено за власним бажанням від 31.07.2019 року;

- копію наказу №3 від 31.07.2019 року про звільнення ОСОБА_1 , та копії табелю обліку робочого часу на 16 аркушах з травня 2018 року по серпень 2019 року включно з відміткою «НЗ» навпроти працівника ОСОБА_1 .

Підтверджуючих документів про проведений повний розрахунок з ОСОБА_1 директор ПП «Центр земельних відносин» ОСОБА_3 не надано, тим самим рішення суду в наданий державним виконавцем термін боржником не виконано.

27.07.2020 року до відділу надійшов лист від стягувача, в якому ОСОБА_1 повідомляє про те, що трудова книжка належним чином не оформлена, розрахунок не проведений.

13.01.2021 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника яку за допомогою електронної взаємодії автоматизованої системи виконавчого провадження та банківських установ, направлена до банків - учасників виконавчого провадження для виконання.

09.02.2021 року державним виконавцем по виконавчому провадженню АСВП №60512690 винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн, копію постанови за вих. №4593 направлено боржнику, та надано повторно строк десять робочих днів для виконання рішення суду, а також попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Постанову про накладення штрафу з вимогою виконати рішення протягом десяти робочих днів з дня отримання, боржником отримано 15.02.2021 року.

01.03.2021 року державним виконавцем по виконавчому провадженню АСВП №60512690 винесено постанову про накладення штрафу в подвійному розмірі в сумі 10200 грн та за вих. № 7931 направлено боржнику.

03.03.2021 року державним виконавцем по виконавчому провадженню АСВП №60512690 винесено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення ПП «Центр земельних відносин» в особі ОСОБА_3 , та за вих. №8111 направлено до Жмеринського відділу поліції ГУНП для вирішення питання, щодо притягнення до кримінальної відповідальності керівника ПП «Центр земельних відносин» - ОСОБА_3 .

Позивач не погоджуючись із спірними постановами про накладення арешту на кошти боржника та накладення штрафу, вважає їх такими, що підлягають скасуванню, звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та діям відповідача, суд керується наступним.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень тау спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VIII.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад як, зокрема обов`язковість виконання рішень (ст.2 вказаного Закону).

Частиною 1 статті 13 вказаного Закону передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно - правовими актами.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною 1 ст.26 Закону передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст.3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувана про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.2 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Статтею 76 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що за невиконання законних вимог виконавця, порушення вимог цього Закону, у тому числі за несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, ненадання боржником на вимогу виконавця декларації чи зазначення у декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну таких відомостей, неповідомлення боржником про зміну місця проживання (перебування) чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також за неявку без поважних причин за викликом виконавця, винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

Так, судом встановлено, що на підставу протиправності прийнятої спірної постанови позивач вказує на виконання рішення Томашпільського районного суду Вінницької області суду №146/1560/18 від 10.10.2019 року задовго до відкриття виконавчого провадження.

Однак, суд не погоджується із даними твердженнями відповідача, оскільки з моменту ухвалення зазначеного рішення суду, боржником не проведено повного розрахунку з третьою особою ОСОБА_1 .

Так, згідно частини 1 статті 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Отже, у випадку здійснення ПП «Центр земельних відносин» повного розрахунку з ОСОБА_1 , в матеріалах виконавчого провадження мають міститись докази нарахування сум, належних працівникові при звільненні, докази письмового повідомлення працівника перед виплатою зазначених сум та докази, які підтверджують отримання ОСОБА_1 нарахованих сум, належних працівникові при звільненні. До матеріалів виконавчого провадження, так як і до заявленого позову, зазначених документів не надано, що вказує на невиконання рішення суду в цій частині, і як наслідок правомірність дій державного виконавця щодо накладення штрафу та арешту коштів боржника.

Долучені ПП «Центр земельних відносин» до матеріалів виконавчого провадження №60512690, у якості доказів виконання рішення суду, копії табелів обліку робочого часу за період з травня 2018 року по липень 2019 року, містять відомості про те, що у вказаний проміжок часу ОСОБА_1 не працювала на ПП «Центр земельних відносин». У той же час, із залученої позивачем до матеріалів виконавчого провадження копії трудової книжки серія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 , остання 28.02.2017 року була прийнята на роботу у ПП «Центр земельних відносин» на посаду інженера-землевпорядника та звільнена за власним бажанням 31.07.2019 року.

Окрім того, згідно рішення Томашпільського районного суду Вінницької області, від 30.07.2019 року по справі №146/1560/18, за позовом ОСОБА_1 до ПП «Центр земельних відносин», про розірвання трудового договору, судом встановлено наступні обставини: «Як вбачається з повідомлення відділу у Шаргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 25 квітня 2019 року №Г-199 0-0.40-391/152-19, до місцевого архіву документації із землеустрою відділу у Шаргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області надходять матеріали ПП «Центр земельних відносин» у відповідності до чинного законодавства. Згідно наданих матеріалів зазначається, що розроблення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та проектів землеустрою щодо відведення ділянок у 2018-2019 роках здійснюється двома сертифікованими інженерами -землевпорядниками: ОСОБА_1 (сертифікат №013060 від 05.11.2015 року) та ОСОБА_3 (сертифікат №013062 від 05.11.2015 року)».

У той же час ПП «Центр земельних відносин», будучи роботодавцем здійснювало нарахування ОСОБА_1 заробітної плати та утримувало військовий збір, а також податок на доходи фізичних осіб із суми нарахованої заробітної плати.

Зазначені обставини підтверджуються відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податку про суми виплачених доходів та утриманих податків, наданих на запит у електронному вигляді 31.03.2021 (відомості додаються), а саме, ПП «Центр земельних відносин» (Податковий номер: 36364682):

- у І кварталі 2017 року нарахувало ОСОБА_1 дохід у вигляді заробітної плати в розмірі 3200 грн. в т.ч. сума утриманого податку, - 576 грн.;

- у II кварталі 2018 року нарахувало ОСОБА_1 дохід у вигляді заробітної плати в розмірі 11269 грн. в т.ч. сума утриманого податку, - 2028,42 грн.;

- у III кварталі 2018 року нарахувало ОСОБА_1 дохід у вигляді заробітної плати в розмірі 11419 грн. в т.ч. сума утриманого податку, - 2055,42 грн.;

у IV кварталі 2018 року нарахувало ОСОБА_1 дохід у вигляді заробітної плати в розмірі 11569 грн. в т.ч. сума утриманого податку, - 2082,42 грн.;

- у І кварталі 2019 року нарахувало ОСОБА_1 дохід у вигляді заробітної плати в розмірі 12519 грн. в т.ч. сума утриманого податку, - 2253 грн.;

- у II кварталі 2019 року нарахувало ОСОБА_1 дохід у вигляді заробітної плати в розмірі 12623 грн. в т.ч. сума утриманого податку, - 2272,14 грн.;

- у III кварталі 2019 року нарахувало ОСОБА_1 дохід у вигляді заробітної плати в розмірі 7468,58 грн. в т.ч. сума утриманого податку, - 1344,34 грн.

Відповідно до пп. 168.1 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок на доходи фізичних осіб (ПДФО) із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 ПКУ.

Разом з тим, пп. 168.1.5 ПКУ визначено, що якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені ПКУ для місячного податкового періоду, тобто не пізніше 30 календарних днів, наступних за місяцем нарахування доходу.

Також суд звертає увагу на довідку видану ПП «Центр земельних відносин» ОСОБА_1 в тому що вона дійсно працює у приватному підприємстві «Центр земельних відносин», та з березня по грудень 2017 р. їй було нараховано:

- заробітну плату: 32 580 грн.;

- ЄСВ (ПФ 22%): 7167,60 грн.;

- податок з доходів фізичних осіб (ПДФО 18%): 5861 грн.;

- військовий збір (ВЗ 1,5 %): 488,72 грн. (довідка додається).

З іншої довідки виданої ПП «Центр земельних відносин» ОСОБА_1 про те, що вона дійсно працює у Приватному підприємстві «Центр земельних відносин», та з січня по червень 2018 року їй було нараховано:

- заробітну плату в розмірі 22 438 грн.;

- ЄСВ (ПФ 22%): -4 936,36 грн.;

- податок з доходів фізичних осіб (ПДФО 18%): 4038,84 грн.,

- військовий збір (ВЗ 1,5 %): 336,60 грн. (довідка додається).

Окрім того, згідно рішення Томашпільського районного суду Вінницької області, від 30.07.2019 р. по справі №146/1560/18, за позовом

ОСОБА_1 до ПП «Центр земельних відносин», про розірвання трудового договору, судом встановлено наступні обставини:

«Згідно з випискою про індивідуальні відомості про застраховану особу, яка видана 30 липня 2018 року та випискою із Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 16 травня 2019 року, здійснюються відрахування із заробітної плати позивача - ОСОБА_1 » (Індивідуальні відомості додаються, Форма ОК-5).

У відповідності до ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VІ, платники ЄСВ - роботодавці зобов`язані сплачувати ЄСВ, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати ЄСВ, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому у пп.6 п.3 розд. IV Інструкції про порядок нарахування і стати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Мінфіну від 20.04.2015 року №449 (в редакції, що діяла з 18.10.2016 року по 04.01.2021 року), уточнено, що нараховані за відповідний календарний місяць суми ЄСВ сплачуються платниками не пізніше 20 числа наступного місяця (гірничі підприємства - не пізніше 28 числа наступного місяця) незалежно від виплати заробітної плати та інших видів виплат, на суми яких нараховується ЄСВ.

Окрім того, в розрізі виконання ПП «Центр земельних відносин» виконавчого документу щодо повного розрахунку з ОСОБА_1 , слід зазначити, що всі працівники підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, мають право на відпустку, яке закріплене у Законі України "Про відпустки" та КЗпП України. Тривалість всіх видів відпусток обчислюють в календарних днях і відлік стартує з першого дня роботи.

У разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки (стаття 24 Закону України «Про відпустки»),

З огляду на те, що ОСОБА_1 при звільненні не було нараховано та виплачено ПП «Центр земельних відносин» грошову компенсацію за всі не використані працівником дні щорічної відпустки, то рішення суду в частині повного розрахунку із вказаних підстав також являється не виконаним.

Зважаючи на вищевказані обставини, боржник (позивач) може вважатись таким, що виконав рішення суду в частині повного розрахунку з ОСОБА_1 при її звільненні, за умови надання державному виконавцю підтверджуючих документів виплати стягувану заробітної плати, яка було нарахована самим боржником у вказаний період, а також доказів нарахування та виплати Приватним підприємством «Центр земельних відносин» грошової компенсацію за всі не використані працівником дні щорічної відпустки.

За відсутності зазначених доказів в матеріалах виконавчого провадження, рішення в цій частині фактично не виконане, що наділяло відповідача правом на накладення штрафу.

Отже, оскаржувані постанови являється правомірними та такими, що прийняті у спосіб та в порядку передбаченому законом.

На підставі вищевикладеного, зважаючи на те, що доводи та обґрунтування заявленого позову не підтверджені жодними доказами, суд вважає що у його задоволені слід відмовити.

З огляду на вказане суд вважає, що при прийнятті оскаржуваної постанови, державним виконавцем додержані усі вимоги до рішення суб`єкта владних повноважень, які викладені у статті 2 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів учасників справи, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази надані позивачем, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Що стосується процесуального питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, то суд при його вирішенні керується наступними мотивами.

05.05.2021 року позивачем отримано копію заяви про стягненню витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5334 грн 50 коп.

12.05.2021 на адресу суду надійшло клопотання позивача про зменшення судових витрат на правничу допомогу ОСОБА_1 .

Відповідно до положень п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать ви грати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.1-3 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розі ляду справи виграти на правничу допомогу адвоката піддягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про падання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку/ компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 5 ст.134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (гаданих послуг): 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (падання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 6 цієї ж статті визначено, що у тазі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як видно зподаних документів. 24.03.2021 року між ОСОБА_1 та адвокатом Борусевичем С.Й. укладено договір № 76 про надання правової допомоги.

Згідно акту про надану професійну допомогу адвокатом №1 від 28.04.2021 року сторони погодили, що розмір гонорару за годину падання професійної правничої допомоги адвокатом, становить 50 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день складення акту.

Приписами частини 4 статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру втрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послугу виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до розрахунку часу, витраченого на надання правничої допомоги (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрату необхідних для падання правничої допомоги), адвокатом надано такі послуги:

- підготовка клопотання про відкладення розгляду адміністративної справи - 1 год.,

- правовий аналіз документів - 1 год.:

- підготовка письмових пояснень третьої особи 1 год.;

- представництво інтересів (14.04.2021 року) - 1 год.;

- представництво інтересів (27.04.2021) - 1 год.

Так, загальна вартість наданих послуг становить 5374 грн.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які с у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За змістом статті 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суду при розгляді справ застосовують Конвенцію-та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначено у пунктах 268-269 рішення ССПЛ від 27 січня 2014 року у справі "Easl/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, то мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але також чи була їх сума обґрунтованою (рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (latridis v. Greecе).

Крім того, згідно з рішенням ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia), відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і які були дійсно необхідними.

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, необхідно виходити з реальності них. витрат - (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

Відтак, беручи до уваги предмет спору, складність справи (спрощене провадження) її значення третьої особа та обсяг адвокатських послуг, що був необхідним для захисту інтересів третьої особи в суді у зв`язку з розглядом цієї справи, суд вважає, що сума судових витрат заявлена адвокатом не відповідає вимогам розумності та співмірності

З огляду на викладене, беручи до уваги обставини цієї справи, враховуючи значення справи для позивача, обсяг наданих адвокатом послуг та час, необхідний для їх надання, суд робить висновок про обґрунтованість та наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 3000 грн, що відповідатиме вимогам розумності та співмірності.

Відповідно до ч.11 ст.139 КАС України, судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

З огляду на те, що третя особа заперечувала щодо заявленого позову, то у випадку відмови у задоволені позовних вимог понесені третьою особою судові витрати підлягають стягненню з позивача.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн (три тисячі гривень) за рахунок бюджетних асигнувань приватного підприємства «Центр земельних відносин».

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - Приватне підприємство «Центр земельних відносин» (Код ЄДРПОУ-36364682, 23100, Вінницька область, м. Жмеринка, вул. Свободи, 14, адреса для листування: 23500, Вінницька область, Шаргородський район, м. Шаргород, вул. Героїв Майдану, 234, Тел.: НОМЕР_3, Ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2).

Відповідач - Жмеринський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (Код за ЄДРПОУ-34897998, 23100, Вінницька область, м. Жмеринка, вул. Валерія Брезденюка, 19, Тел.:, (04332)5-07-48, 5-07-44,05-07-56, e-mail: ).

Третя особа - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя:

Секретар: