Справа № 420/5477/20
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5477/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бойко О.Я.,

за участі:

секретаря судового засідання Белінського Г.В.,

представника позивача Ходирєва Ю.В.,

представника відповідача Жукової Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засідання справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Райзинг» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.01.2020 № 90020508, вирішив адміністративний позов задовольнити.

І. Суть спору:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом позивача, ТОВ «Райзинг», до відповідача, Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.01.2020 № 90020508, в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 90020508 від 08 січня 2020 року (форма «Р») про збільшення грошового зобов`язання ТОВ «Райзинг», код за з податку на додану вартість на суму 228 199,00 (двісті двадцять вісім тисяч сто дев`яносто дев`ять) грн. 00 коп. та застосування штрафних санкцій у сумі 114 100,00 (сто чотирнадцять тисяч сто) грн. 00 коп.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція позивача

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що належить до скасування, з огляду на наступне.

Позивач зазначає, що висновки, які містяться в Акті перевірки щодо порушення ТОВ «Райзинг», а саме: п.44.1. ст. 44, п. 198.1. п198.2 п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 228,199 грн, в тому числі за травень 2019 року в сумі 228 199 грн ґрунтуються на припущеннях, викривленні фактичних обставин правовідносин та на неправильному тлумаченні норм діючого законодавства.

Позивач вважає, що основу висновків акту перевірки про заниження позивачем податкових зобов`язань з податку на додану вартість становить безпідставне твердження відповідача про те, що операції здійснені ТОВ «Сайліт» не мали реального характеру, оскільки не підтверджено факт надання послуг від підприємства ТОВ «Сайліт» та адресу ТОВ «Райзинг», що свідчить про те, що правочини між ТОВ «Сайліт» та ТОВ «Райзинг» на суму 1369196,00, в т.ч. ПДВ 228199,34 грн здійснені без мети настання реальних наслідків.

Позивач зазначив, що також при перенесенні ТОВ «Райзинг» інформації з первинного документа до облікових регістрів, порушено норми частини 5 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 № 168/704, абзац другий розділу І Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій , затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 № 291, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 21.12.1999 № 893/4186, порушено норми п. 3 розділу ІІІ Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.02.2013 № 336/22868.

У позові позивач звертає увагу, що в порушення порядку оформлення результатів документальних перевірок, перевіряючими в актів перевірки викладені порушення без посилання на первинні або інші документи, які підтверджують зазначені факти. Безпосередньо порушення платником податку вимог законодавства в Акті не відображені з посиланням на перевірені документи; акт не містить систематизованого викладу виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового законодавства. Усі господарські операції ТОВ «Сайліт», безпосередньо пов`язані з господарською діяльністю ТОВ «Райзинг», були фактично виконані.

(б) Позиція відповідача

23.07.2020 відповідач до суду надав відзив на адміністративний позов, в якому заперечував проти позовної вимоги, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити. У відзиві та під час усних пояснень у судових засіданнях, відповідач вказав, що під час проведеного аналізу можливості виконання ТОВ «Сайліт», оформлених господарських операцій, згідно з вказаною номенклатурою придбання та реалізації товарів, робіт (послуг) встановлено, що підприємством ТОВ «Сайліт» здійснюється закупівля товарів, які потребують значної кількості трудовитрат та значної кількості фахівців у сфері експедирування вантажів, реалізації різноманітного товару тощо. Враховуючи зміст та технологічну специфіку надання вказаних операцій, наявну чисельність осіб на підприємстві, власними трудовими ресурсами підприємство ТОВ «Сайліт» фактично не могло надавати одночасно дані послуги та реалізовувати товар на адресу покупців.

Відповідач вказує, що за результатами проведеного аналізу наявних трудових ресурсів встановлено, з однієї сторони незначна кількість працюючих та з другої сторони значний обсяг фактично оформлених підприємством ТОВ «Сайліт» операцій по реалізації товарів та надання послуг передбачає значно більшого обсягу трудовитрат, особистої участі персоналу із відповідними фаховими знаннями.

Згідно з інформацією з ЄРПН про залучення ТОВ «Сайліт» сторонніх підприємств (залучення послуг у третіх осіб) для забезпечення здійснення даних послуг

Відповідно до аналізу ЄРПН не встановлено декларування ТОВ «Сайліт» будь-яких витрат на водо-, тепло-, постачання зв`язок, придбання канцелярських засобів, що могло б свідчити про здійснення господарської діяльності. Окрім цього, засновник, директор та головний бухгалтер на підприємстві в одній особі, а ТОВ «Сайліт» здійснювало господарську діяльність протягом незначного періоду.

Відповідач зазначив, що операції, які виконувались, не підтверджуються стосовно:

- реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних, яка значиться виробником товарів, підприємницької діяльності;

- відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського та технічного персоналу, складських приміщень, транспортних засобів;

- здійснення операцій з товаром, що не вироблявся на території України та не отримувався за імпортними контрактами, зазначеними платником податків у документах обліку.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

10.07.2020 суд ухвалою відкрив провадження в адміністративній справі про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначив судове засідання на 14.09.2020 о 12 год. 00 хв.

14.09.2020 суд протокольною ухвалою відклав розгляд справи на 15.10.2020 о 10 год. 30 хв.

15.10.2020 суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та здійснив перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження по справи.

23.10.2020 суд ухвалою вийшов з письмового провадження та призначив судове засідання на 30.10.2020 о 10 год. 30 хв.

30.10.2020 суд протокольною ухвалою у зв`язку із заміною позивача розпочав розгляд справи з початку та призначив перше підготовче засідання на 10.11.2020 о 10 год. 00 хв.

10.11.2020 суд протокольною ухвалою продовжив розгляд справи в порядку підготовчого провадження до 90 днів та продовжив розгляд клопотання представника відповідача про призначення ВКЗ в порядку письмового провадження по справі.

11.11.2020 суд ухвалою задовольнив клопотання представника відповідача про участь у судовому засідання в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення «EasyCon».

27.11.2020 суд протокольною ухвалою відклав розгляд справи та призначив наступне судове засідання в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення «EasyCon» на 11.12.2020 об 11 год. 00 хв

11.12.2020 суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті в режимі ВКЗ поза межами суду на 29.01.2021 о 10 год. 00 хв.

09.02.2021 суд ухвалою зупинив провадження по справі та призначив наступне засідання на 10.03.2021 об 11 год. 30 хв.

10.03.2021 суд протокольною ухвалою продовжив строк зупинення провадження по справі та призначив наступне судове засідання на 07.04.2021 о 10 год. 30 хв.

07.04.2021 суд протокольною ухвалою продовжив строк зупинення провадження по справі та призначив наступне судове засідання на 17.05.2021 о 10 год. 00 хв.

IV. Обставини, встановлені судом

ТОВ «Райзинг» (Замовник) і ТОВ «Сайліт» (Виконавець) уклали Договір № 25-Д/4 від 25.04.2019, предметом договору є надання послуг по супроводженню рідких вантажів, які перевозяться по території України залізничним транспортом.

На підставі направлення від 18.11.2019 року № 1596/05-08, виданого ГУ ДПС в Одеській області та на підставі наказу ГУ ДПС в Одеській області від 14.11.2019 № 1769 відповідач провів позапланову виїзну документальну перевірку позивача. Перевірка проводилась з 19.11.2019 по 25.11.2019.

За результатами перевірки відповідач склав Акт від 02.12.2019 № 456/15-32-05-08/32428621 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань підтвердження взаємовідносин з платником податків ТОВ «Сайліт» () за період з 01.05.2019 по 31.05.2019. За період з 01.05.2019 по 31.05.2019 ТОВ «Райзинг» задекларувало податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі 239106 грн. Перевіркою правомірності визначення податкового кредиту за період з 01.05.2019 по 31.05.2019 встановлено його завищення всього у сумі 228 199 грн, в тому числі за травень 2019 року в сумі 228 199 грн.

Для проведення перевірки з питання взаємовідносин з контрагентов-постачальником ТОВ «Сайліт» за період з 01.05.2019 по 31.05.2019 були надані такі документи:

Договір № 25-Д/4 від 25.04.2019;

Рахунок-фактура № 0447 від 31.05.2019 на суму 119067,34 грн в т.ч. ПДВ 19844,56;

Акт виконаних робіт (надання послуг) № 447 від 31.05.2019 на суму 119067,34 грн, в т.ч. ПДВ 19844,56;

Додаток до акту виконаних робіт № 447 від 31.05.2019;

Заявка на супроводження вантажу на травень 2019 року № 96 від 30.04.2019;

Рахунок-фактура № 0448 від 31.05.2019 на суму 131734,32 грн, в т.ч. ПДВ 21955,72 грн;

Акт виконаних робіт (надання послуг) № 448 від 31.05.2019 на суму 131734,32 грн, в т.ч. ПДВ 21955,72 грн;

Додаток до акту виконаних робіт (надання послуг) № 448 від 31.05.2019;

Заявка на супроводження вантажу на травень 2019 року № 91 від 30.04.2019;

Рахунок-фактура № 0449 від 31.05.2019 на суму 104202,60 грн, в т.ч. ПДВ 17367,10 грн;

Акт виконаних робіт (надання послуг) № 449 від 31.05.2019 на суму 104202,60 грн, в т.ч. ПДВ 17367,10 грн;

Додаток до акту виконаних робіт № 449 від 31.05.2019;

Заявка на супроводження вантажу на травень 2019 року № 94 від 30.04.2019;

Рахунок-фактура № 0463 від 31.05.2019 на суму 57984,00, в т.ч. ПДВ 9664,00 грн;

Акт виконаних робіт (надання послуг) № 463 від 31.05.2019 на суму 57984,00 грн, в т.ч. ПДВ 9664,00 грн;

Заявка на супроводження вантажу на травень 2019 року № 97 від 30.04.2019;

Рахунок-фактура № 0464 від 31.05.2019 на суму 154397,86 грн, в т.ч. ПДВ 25732,98 грн;

Акт виконаних робіт (надання послуг) № 464 від 31.05.2019;

Заявка на супроводження вантажу на травень 2019 року № 92 від 30.04.2019;

Рахунок-фактура № 0465 від 31.05.2019 на суму 117742,08 грн, в т.ч. ПДВ 19623, 68 грн;

Акт виконаних робіт (надання послуг) № 465 від 31.05.2019 на суму 117742, 08, в т.ч. ПДВ 19623, 68 грн;

Додаток до акту виконаних робіт № 465 від 31.05.2019;

Заявка на супроводження вантажу на травень 2019 року № 88 від 30.04.2019;

Рахунок-фактура № 0467 від 31.05.2019 на суму 83650,80 грн, в т.ч. ПДВ 13941, 80 грн;

Акт виконаних робіт (надання послуг) № 467 від 31.05.2019 на суму 83650,80 грн, в т.ч. 13941,80 грн;

Додаток до акту виконаних робіт № 467 від 31.05.2019;

Заявка на супроводження вантажу на травень 2019 року № 98 від 30.04.2019 № 98 від 30.04.2019;

Рахунок-фактура № 0468 від 31.05.2019 на суму 117648,96 грн, в т.ч. 19608,16 грн;

Акт виконаних робіт (надання послуг) № 468 від 31.05.2019 на суму 117648,96 грн в т.ч. ПДВ 19608,16 грн;

Додаток до акту виконаних робіт № 468 від 31.05.2019;

Заявка на супроводження вантажу на травень 2019 року № 90 від 30.04.2019;

Рахунок-фактура № 0469 від 31.05.2019 на суму 154320,00 грн, в т.ч. ПДВ 25720,00 грн;

Акт виконаних робіт (надання послуг) № 469 від 31.05.2019 на суму 154320,00 грн, в т.ч. ПДВ 25720,00 грн;

Додаток до акту виконаних робіт № 469 від 31.05.2019;

Заявка на супроводження вантажу на травень 2019 року № 93 від 30.04.2019;

Рахунок-фактура № 0470 від 31.05.2019 на суму 184807,80 грн в т.ч. ПДВ 30801,30 грн;

Акт виконаних робіт (надання послуг) № 470 від 31.05.2019 на суму 184 807,80 грн, в т.ч. ПДВ 30801,30 грн;

Додаток до акту виконаних робіт № 470 від 31.05.2019;

Заявка на супроводження вантажу на травень 2019 року № 95 від 30.04.2019;

Оборотно-сальдова відомість по бухгалтерському рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

На підставі Акту від 02.12.2019 № 456/15-32-05-08/32428621 відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення №90020508 (форма «Р») від 08 січня 2020 року про збільшення грошового зобов`язання позивача з податку на додану вартість на суму 228 199,00 грн та застосування штрафних санкцій у сумі 114 100,00 грн. Позивач отримав зазначене податкове повідомлення-рішення 10.02.2020.

У податковому повідомленні-рішенні зазначено, що на підставі акту перевірки № 456/15-32-05-08/32428621 від 02.12.2019 встановлено порушення пункту 44.1 статті 44, пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, зі змінами та доповненнями, та застосовано штрафні (фінансові) санкції (нараховано пеню) на підставі пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України. У зв`язку з цим, згідно з підпунктом 54.3.2. пункту 54.3 статті 54, пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 228 199,00 (двісті двадцять вісім тисяч сто дев`яносто дев`ять) грн. 00 коп. та застосування штрафних санкцій у сумі 114 100,00 (сто чотирнадцять тисяч сто) грн. 00 коп.

V. Джерела права та висновки суду.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до задоволення. Свій висновок вмотивовує наступним чином.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп.20.1.4 п. 20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 61.1. статті 61 ПК України визначено, що податковий контроль це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 ПК).

Пунктом 75.1 ст.75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків (п.п.75.1.2 п.75.1 ст. 75 ПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Статтею 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються, зокрема, на таких принципах: нарахування - доходи і витрати відображаються в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності в момент їх виникнення, незалежно від дати надходження або сплати грошових коштів; превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми; єдиний грошовий вимірник - вимірювання та узагальнення всіх господарських операцій підприємства у його фінансовій звітності здійснюються в єдиній грошовій одиниці; інших принципах, визначених міжнародними стандартами або національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, або національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку в державному секторі залежно від того, які з наведених стандартів застосовуються підприємством.

Згідно п. 2.1, п.2.2, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р., первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Суд встановив, що ТОВ «Райзинг» (Замовник) і ТОВ «Сайліт» (Виконавець) уклали Договір № 25-Д/4 від 25.04.2019 (т.1 а.с. 245), предметом договору є надання послуг по супроводженню рідких вантажів, які перевозяться по території України залізничним транспортом.

Позивач надав до суду документи, які підтверджують реальність здійснених операцій, серед яких: акти виконаних робіт, акти прийому-передачі, договори та додатки до них, рахунки-фактури з ТОВ «Сайліт» та іншими контрагентами.

Суд зазначає, що у відзиві на позовну заяву та в акті перевірки відповідач зробив висновки про те, що контрагент позивача ТОВ «Сайліт» не має найманих працівників для здійснення робіт, а також оскільки можливість вчинення господарських операцій у ТОВ «Сайліт» відсутня, тому наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів.

Вказані висновки контролюючого органу суд вважає безпідставними, оскільки їх зроблено на підставі проведеного аналізу ІС «Податковий блок» та ЄРПН, які не є належним доказом, що підтверджують або спростовують правильність формування позивачем податкового кредиту. Також, більшість доводів відповідача побудовані на аналізі податкової інформації контрагента відповідача ТОВ «Сайліт».

Суд дійшов висновку, що податковий орган може встановити наявність або відсутність порушень платником податків вимог податкового, валютного та іншого законодавства виключно за наслідками дослідження первинних документів такого платника податків, а відтак посилання податкового органу на податкову інформацію щодо контрагента позивача не має правових наслідків, тобто не може вважатись доказом у розумінні ст.69 КАС України.

Посилання контролюючого органу на відсутність у контрагента позивача необхідних ресурсів, зокрема, трудових, суд відхиляє, оскільки ця інформація не може підтверджувати реальність здійснених господарських операцій. Також суд звертає увагу на принцип персональної відповідальності платника податку, згідно якого, право на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 08.10.2020 у справі №160/2352/19.

Враховуючи встановлені обставини та нормативно-правове регулювання, суд дійшов висновку, що доводи відповідача, на підставі яких прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є припущеннями та не мають належного підтвердження, а позивач надав достатню кількість документів, які підтверджують реальність здійснених господарських операцій. Таким чином, відповідач неналежним чином дослідив документацію, яку надав позивач, та дійшов хибного висновку про порушення п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 ПК України та збільшив суму грошового зобов`язання до 342 299,00 грн.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 90020508 від 08 січня 2020 року (форма «Р») про збільшення грошового зобов`язання ТОВ «Райзинг», код за з податку на додану вартість на суму 228 199,00 (двісті двадцять вісім тисяч сто дев`яносто дев`ять) грн. 00 коп. та застосування штрафних санкцій у сумі 114 100,00 (сто чотирнадцять тисяч сто) грн. 00 коп. є протиправним та підлягає скасуванню.

VI. Судові витрати

При поданні позовної заяви до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 4589, 65 (чотири тисячі п`ятсот вісімдесят дев`ять гривень шістдесят п`ять копійок) грн. Даний факт підтверджується платіжним дорученням № 1012 від 25.06.2020 (т.1 а.с.200). З урахуванням висновку суду про задоволення позову, сплачений та документально підтверджений позивачем судовий збір належить до відшкодування. Адже відповідно до ч.1 статті 139 КАС України: «При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 2, 139, 244-246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 90020508 від 08 січня 2020 року (форма «Р») про збільшення грошового зобов`язання ТОВ «Райзинг», код за з податку на додану вартість на суму 228 199,00 (двісті двадцять вісім тисяч сто дев`яносто дев`ять) грн. 00 коп. та застосування штрафних санкцій у сумі 114 100,00 (сто чотирнадцять тисяч сто) грн. 00 коп

3. Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Райзинг», судові витрати у сумі 4589, 65 (чотири тисячі п`ятсот вісімдесят дев`ять гривень шістдесят п`ять копійок) грн.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Райзинг», , адреса: 65065, Одеська область, м. Одеса, вул. Варненська, буд. 7, оф. 201

Відповідач Головне управління ДПС в Одеській області, , адреса: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5

Повний текст рішення складений та підписаний 27 травня 2021 року.

Суддя О.Я. Бойко