Справа № 640/1892/20
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/1892/20
УХВАЛА

26 травня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грибан І.О.,

судді: Ключкович В.Ю.,

Парінов А.Б.

за участі:

секретар с/з Піскунова О.Ю.,

пр-к відповідача Сінько А.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення про відшкодування судових витрат у справі за апеляційною скаргою Головного територіальне управління юстиції у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного територіальне управління юстиції у Київській області, Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного територіальне управління юстиції у Київській області, Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного територіального управління юстиції у Київській області від 24.12.2019 № 2155/4 «Про звільнення ОСОБА_1 » в частині пунктів першого та другого щодо звільнення ОСОБА_1 та виплати грошової компенсації за невикористану додаткову оплачувану відпустку;

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Київській області;

- стягнути з Головного територіального управління юстиції у Київській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 грудня 2020 року позов задоволено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року апеляційну скаргу Головного територіальне управління юстиції у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 грудня 2020 року залишено без задоволення.

26.04.2021 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява, у якій представник позивача просить вирішити питання щодо відшкодування понесених судових витрат на правову допомогу, понесені позивачем при апеляційному розгляді справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року було визначено склад колегії суддів для розгляду заяви представника ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 640/1892/20 та призначено заяву до розгляду у відкритому судовому засіданні на 26 травня 2021 року.

У судове засідання позивач та представник відповідача Головного територіальне управління юстиції у Київській області не з`явились та явку уповноважених представників до суду не забезпечили. Про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

За наведених обставин колегія суддів ухвалила здійснити розгляд заяви представника ОСОБА_1 без участі не з`явившихся учасників процесу.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, а саме витрат позивача на професійну правничу допомогу, колегія суддів приходить до наступного.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Порядок розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення визначений статтею 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Згідно пункту 3 частини першої статті 252 КАС суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами частини другої статті 252 КАС заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (частина третя статті 252 КАС).

З аналізу вищевказаної норми вбачається, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною третьою статті 132 цього Кодексу до витрат, пов`язаних із розглядом справи належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Отже, витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат.

Відповідно до статті 134 КАС витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга статті 134 КАС).

Склад та обсяг судових витрат визначено у частині третій статті 134 КАС, згідно з якою для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина третя статті 134 КАС).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина п`ята статті 134 КАС).

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 КАС).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС).

У відповідності до частини першої статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Отже, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації, понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

У поданій заяві, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, позивач надав додаток до договору №6-од від 09.02.2021 року та заявку розрахунок № 5/16-од від 09.02.2021 року на суму 15 000 грн. Відповідні договір про надання правової допомоги та ордер адвоката наявні в матеріалах справи.

Згідно доданого до заяви розрахунку розміру витрат на професійну правничу допомогу від 09.02.2021 складається з:

- консультації правового характеру відносно виконання рішення суду (1500, 00 грн.);

- складання адвокатських запитів (2 запити) (4 000, 00 грн.);

- консультації правового характеру ( 4 500, 00 грн.);

- складання відзиву на апеляційну скаргу (2 000 грн.)

- складання уточненої позовної заяви (1 000, 00 грн.);

- послуги ведення справи у суді (2 000, 00 грн.);

Колегія суддів зауважує, що обсяг наданих представником позивача послуг в суді апеляційної інстанції та складність справи є неспівмірними із заявленою сумою відшкодування витрат, що виключає можливість задоволення відповідної заяви.

Написання відзиву (підготовка проекту, надсилання, погодження, подання тощо) який фактично є основою правової позиції позивача у справі та його оцінка у 2000,00 грн. є явно завищеною. Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відзив на апеляційну скаргу подавався як представником позивача так і самим позивачем, тобто відзив представника фактично дублював позицію позивача, викладену власноручно.

Колегія суддів наголошує, що до заяви не було долучено доказів, які б свідчили, що адвокатом було надано консультації та не обґрунтовано необхідність надання таких консультацій, як це вказано в заявці розрахунку, не надано доказів, які, адвокатом було зібрано та надано їм правову оцінку, в т.ч. не надана оцінка таким доказам у самій заяві.

З матеріалів справи убачається, що представником позивача не було долучено доказів складання двох адвокатських запитів (4 000 грн.) та уточненої позовної заяви (1 000, 00 грн.).

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що відповідно до договору підставою для сплати гонорару та оплати фактичних витрат, понесених у зв`язку з виконанням доручення, є підписаний всіма сторонами акт приймання-передачі наданої правової допомоги та рахунок на оплату отриманої правової допомоги.

Відповідно до п. 7.2.1 вказаного договору, вартість отриманої Клієнтами правової допомоги оплачується Клієнтам на підставі акту прийняття послуг протягом 5 робочих днів з моменту підписання (узгодження) Акту.

Таким чином сторони за Договором чітко обумовили умови оплати гонорару адвоката, визначили строки здійснення оплати, а саме: впродовж 5 робочих днів з моменту підписання (узгодження) Акту.

Разом з тим, доказів того, що упродовж 5 робочих днів з моменту підписання (узгодження) Акту пункт 7.2.1 Договору виконано та здійснено оплату Клієнтом витрат на правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн. до матеріалів справи не надано.

Інформація, яка міститься в заявці про надання правової допомоги № 6-од від 09.02.2021 року та заявці - розрахунок №5/16-од від 09.02.2021 року, зокрема перелік наданих послуг та фіксований розмір гонорару, не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

За таких обставин, судом апеляційної інстанції за поданими позивачем документами не було встановлено понесення ним витрат на правову допомогу, які підлягають відшкодуванню в порядку їх розподілу відповідно до статті 139 КАС.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви позивача про ухвалення додаткового судового рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 252 КАС про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 132, 134, 139, 252, 310, 328,329 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення про відшкодування судових витрат у справі за апеляційною скаргою Головного територіальне управління юстиції у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 грудня 2020 року залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді: В.Ю. Ключкович

А.Б. Парінов

(повний текст ухвали складено 26.05.2021р.)