Справа № 932/1533/20
Суддя: Кошля А. О.
Дата ухвалення: 2021-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 932/1533/20
Провадження №2а/932/577/20
Р І Ш Е Н Н Я

І МЕ НЕ М УК РА ЇН И

26 травня 2021 року Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровськ у складі головуючого судді Кошлі А.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Коліус Анни Олександрівни, Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області про скасування постанови серії АЕК №2063138 від 03.02.2020, -

В С Т А Н О В И В:

06 лютого 2020 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 січня 2021 року головуючим суддею у цій справі визначений суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кошля А.О. на підставі розпорядження керівника апарату суду від 16.12.2020 №503.

Ухвалою судді від 25 січня 2021 року прийнято справу до провадження та постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03 лютого 2020 року він перебуваючи у трудових відносинах з ТОВ «АВІАС-2000М» керував транспортним засобом CHEVROLET LACETTI НОМЕР_1 на трасі МО4 км173 був зупинений відповідачем, який при перевірці документів заявив, що відсутнє проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу, проте на час зупинки автомобіля він виконував службові обов`язки без мети отримання прибутку, про що і повідомляв відповідача, незважаючи на зазначене була складена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Представник співвідповідача УПП в Дніпропетровській області надав відзив на позовну заяву в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки складена постанова відповідає вимогам встановленим п.5 розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 121 КУпАП підтверджується показаннями поліцейських, які безпосередньо бачили факт порушення позивачем вимог ПДР України і є особами незацікавленими в результатах розгляду справи про адміністративне правопорушення, віднесеному до їх компетенції, та у встановлений законодавством спосіб відреагували на виявлене правопорушення. В основу прийнятого відповідачем рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та складання відносно нього оскаржуваної постанови були покладені фактичні дані у вигляді відеозапису із фіксацією вчиненого позивачем правопорушення. З огляду на зазначене вважає викладені вимоги позивача безпідставними, не підтвердженими жодними допустимими доказами.

Відповідач 1 інспектор 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Коліус А. О. також направила відзив на позовну заяву, мотиви якого є аналогічними до відзиву УПП в Дніпропетровській області.

Суд дослідивши письмові докази в справі, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що згідно з оскаржуваною постановою серії ЕАК №2063138 від 03.02.2020 ОСОБА_1 03.02.2020 о 17:15:58 на трасі км173 керував транспортним засобом CHEVROLET LACETTI НОМЕР_1 з не працюючою лівою фарою у темну пору доби. При перевірці документів виявлено, що не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим порушив п.31.3.б ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП. За вказане адміністративне правопорушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в сумі 340 гривень.

Позивач з винесеною постановою не погоджується та вважає що вона складена безпідставно та не підтверджується будь-якими доказами.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначено вище, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом який своєчасно не пройшов технічний контроль.

Позивач пояснив, що даний автомобіль обов`язковому технічному огляду не підлягає, оскільки автомобіль використовується у діяльності підприємства в службових цілях, дані обставини підтверджуються наказом директора ТОВ «АВІАС-2000 М» від 06.06.2019, а також довідкою про використання транспортного засобу від 06.02.2020.

Відповідно до п. 31.3 (б) Правил дорожнього руху України, забороняється експлуатація транспортних засобів якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті. Обов`язковому технічному контролю не підлягають: легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років. технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Аналіз вищевказаної норми закону вказує на вичерпний перелік транспортних засобів, що підлягаю обов`язковому проходженню технічного контролю.

Із пояснень позивача та матеріалів справи убачається, що автомобіль CHEVROLET LACETTI НОМЕР_1 , який зареєстрований відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу за ТОВ «АВІАС-2000 М», використовується підприємством виключно в цілях його обслуговування, що не пов`язано із використанням з метою передбаченою ст. 35 Закону України «Про дорожній рух».

У спростування пояснень позивача відповідачем суду не було надано будь яких доказів та фактичних даних на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, у тому числі доказів, які б ґрунтувалися на показаннях технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Верховний суд Касаційного адміністративного суду у постанові №338/1/17 від 26.04.2018 зазначив, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Проте, представником відповідача не було надано доказів вчинення вказаного адміністративного правопорушення, оскаржувана постанова також не містить посилань на докази, що підтверджують вчинення такого правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При винесенні оскаржуваної постанови належним чином, відповідно до вимог ст.280 КУпАП, не перевірено усіх істотних обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, викладені в ній дані не підтверджені належними доказами. Будь-які інші докази про наявність вини позивача у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП, відсутні.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позов підлягає задоволенню з підстав недоведеності суб`єктом владних повноважень факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись ст.ст.2, 8, 9, 69, 71, 77, 162, 243-246, 250 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Коліус Анни Олександрівни, Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області про скасування постанови серії АЕК №2063138 від 03.02.2020 задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2063138 винесену 03.02.2020 інспектором 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Коліус Анною Олександрівною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного штрафу в розмірі 340 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.О. Кошля