Справа № 160/10931/20
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2021-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 травня 2021 року м. Дніпросправа № 160/10931/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку

письмового провадження

в м. Дніпро апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Редько Сергія Миколайовича

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року (головуючий суддя Неклеса О.М.) в адміністративній справі

за позовом представника ОСОБА_1 - адвоката Редько Сергія Миколайовича

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 (далі Позивач) - адвокат ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі Відповідач), в якому просив:

- визнати дії Відповідача з обчислення розміру пенсії, яка нараховується ОСОБА_1 з використанням індивідуального коефіцієнту страхового стажу у розмірі 0,31167, протиправними;

- зобов`язати Відповідача перерахувати пенсію, яка підлягає виплаті ОСОБА_1 з 01.03.2019 р. і по теперішній час з використанням індивідуального коефіцієнту страхового стажу у розмірі 0,42075.

В обґрунтування адміністративного позову, зокрема зазначено про те, що Позивач перебуває на обліку у Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області управління обслуговування громадян Кам`янського відділу обслуговування громадян в м. Кам`янське та з 01.10.2017 р. отримує пенсію за віком 2037,12 гри. відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування «- з розрахунку індивідуального коефіцієнту стажу 0,31167 (31 рік х 12 місяці + 2 місяці:12:100:1). Після перерахунку з 01.04.2019 р. отримує пенсію у розмірі 2037,12 грн., сума підвищення пенсії склала 0 грн. При обчисленні пенсії для кожного пенсіонера визначається індивідуальний коефіцієнт страхового стажу в залежності від кількості відпрацьованих місяців та коефіцієнту заробітної плати. Позивач зауважує, що до кінця 2017 року величина оцінки одного року страхового стажу дорівнювала 1,35%, отже коефіцієнт страхового стажу становить - 0,42075, а саме Кс = ( 374 (місяців) х 1,35 %):(100 % х 12 (місяців) = 0,42075. Таким чином, на думку Позивача, його розмір пенсії повинен бути з 01.03.2019 р. - 2 827,02 грн., тобто, Відповідач з 01.03.2019 р. по 30.08.2020р. заборгував (недоплатив) йому приблизно 13428,30 грн. (789,90грн. х 17 місяців.). Протиправність дій Відповідача полягає у застосуванні при обчисленні розміру пенсії Позивачу з використанням заниженого розміру індивідуального коефіцієнту страхового стажу у розмірі 0,31167, в той час як насправді повинен був застосований коефіцієнт у розмірі 0,42075.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено (а.с.54-56).

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції, зокрема, зазначив, що Відповідач діяв у межах наданих йому повноважень, на підставі та у спосіб встановлений чинним законодавством, а тому правомірно здійснив перерахунок належної Позивачу пенсії із застосуванням індивідуального коефіцієнта страхового стажу 0,31167, з розрахунку величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, представник Позивача оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі представник Позивача, із посиланням на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема, тим, що суд першої інстанції неправильно встановив при обчисленні розміру пенсії Позивачу з використанням заниженого розміру індивідуального коефіцієнту страхового стажу у розмірі 0,31167, в той час як насправді повинен був застосований коефіцієнт у розмірі 0,42075. При обчисленні пенсії ОСОБА_1 пенсійним органом повинен бути застосований коефіцієнт індивідуального стажу у розмірі 1,35%, а не 1%.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що враховуючи норми чинного законодавства підстави для зміни індивідуального коефіцієнту страхового стажу ОСОБА_1 для врахування при перерахунку пенсії з 01.03.2019 року у Відповідача відсутні.

Представник Позивача подав відповідь на відзив, в якій вказав про те, що нормами Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», якими внесено зміни в частині перерахування з 01.10.2017 року пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, не визначено його зворотну дію в часі, а тому, на думку Позивача, Відповідачем було протиправно зменшено оцінку одного року страхового стажу з 1,35% до 1%.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено, що Позивач перебуває на обліку в Головному Управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та 15.01.2017 року отримує пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року.

З протоколу №301 від 01.02.2017 року вбачається, що пенсія Позивачу була призначена враховуючи страховий стаж 29 років 2 місяці 27 днів, коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1,35 % на момент призначення пенсії складав 0,39375, розмір пенсії 1766,02 грн.

З 15.03.2017 року розмір пенсії Позивача було перераховано на підставі його заяви, після перерахунку розмір пенсії склав 2037,12 грн., що підтверджується розпорядженням №177468 від 10.04.2017 року.

З 01.03.2019 року Позивачу проведено автоматичну індексацію пенсійної виплати відповідно до ч.2 ст. 42 Закону України № 1058-IV, порядок якої затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» із застосуванням коефіцієнту збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсій, у розмірі 1,17.

Загальний розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 з 01.03.2019 року становить 2037,12 грн, з яких: 1765,53 грн - розмір пенсії за віком; 271,59 грн. - доплата до старого основного розміру пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, після проведення перерахунку пенсії Позивача з 01.03.2019 року, розмір його пенсії обчислюється виходячи зі страхового стажу зарахованого по 28.02.2019 року, що складає 31 рік 2 місяці 16 днів, індивідуальний коефіцієнт страхового стажу розраховано Відповідачем з урахуванням величини оцінки одного року 1% та складає 0,31167 (31 рік х 12 місяців = 374 : 12 : 100 х 1).

На підставі абз.5 п.4 ст.42 Закону України № 1058-IV з 01.04.2019 року Відповідачем було здійснено перерахунок пенсії Позивача, загальний розмір пенсії після проведеного перерахунку з 01.04.2019 року становить 2037,12 грн., з яких: 1886,59 грн. - розмір пенсії за віком; 150,53 грн. доплата до старого основного розміру пенсії.

03.06.2020 р. Позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з питання перерахунку пенсії.

Листом Кам`янського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №11375-11320/Ч-02/8-0400/20 за результатом розгляду заяви від 03.06.2020 року Позивача повідомлено, що індивідуальний коефіцієнт страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року 1% та складає 0,31167 (31 рік х 12 місяців = 374 : 12 : 100 х 1), індивідуальний коефіцієнт заробітку після оптимізації 1,37436, загальний розмір пенсії з 01.05.2020 року становить 2137,12 грн., з яких: 2094,11 грн. розмір пенсії за віком; 43,01 грн. доплата до 100 грн. індексації з 01.05.2020 року.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом, який на цей час регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення та визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року (далі - Закон № 1058-IV).

Згідно із ч.1 ст. 9 Закону № 1058-IV, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з ч.1 ст.27 Закону № 1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп?Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25цього Закону.

Відповідно до ч. 1 статті 25 Закону № 1058-IV (в редакції чинній на момент призначення Позивачу пенсії) коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою:

Кс - коефіцієнт страхового стажу;

См - сума місяців страхового стажу;

Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35%, а за період участі в солідарній і накопичувальній системах пенсійного страхування - 1,08%.

Для особи, яка брала участь у солідарній і накопичувальній системах, визначається один коефіцієнт страхового стажу як сума коефіцієнта страхового стажу за період участі тільки в солідарній системі та коефіцієнта страхового стажу, визначеного за період участі в солідарній і накопичувальній системах.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII від 03.10.2017 року (далі Закон № 2148-VIII)у частині першійст.25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» друге речення абзацу п`ятого викладено в такій редакції: «За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%».

Також, Законом №2148-VIIIПрикінцеві положення Закону №1058-IV доповнено пунктом 43, яким передбачено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 01.10.2017 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абз. 1 цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 01.12.2017Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», збільшений на 79,00 грн.

Відповідно до п. 44 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, з 01.10.2017 по 31.12.2017 при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Закон України № 2148-VIII від 03.10.2017року набрав законної сили 11.10.2017 року.

Отже, з 01.10.2017 року пенсії, призначені відповідно до Закону № 1058-IV до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %, тоді як при призначенні вперше пенсії в період з 01.10.2017 по 31.12.2017, зокрема, застосовується величина оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Позивачу пенсія за віком призначена відповідно до Закону №1058-IV з 15.01.2017 року.

Таким чином, оскільки пенсія призначена Позивачу відповідно до норм Закону №1058-IV до набрання чинності Законом № 2148-VIII, остання підлягала перерахунку з 01.10.2017 з урахуванням п. 43 Прикінцевих положень Закону №1058 та застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Посилання Позивача на те, що до кінця 2017 року величина оцінки одного року страхового стажу дорівнювала 1,35%, а тому при визначенні індивідуального коефіцієнту страхового стажу слід застосовувати величину оцінки одного року страхового стажу 1,35% є помилковими з огляду на зміни, які були внесені Законом України № 2148-VIII від 03.10.2017 року стосовно застосування величини оцінки одного року страхового стажу при перерахунку пенсій, що призначені до набрання чинності наведеним законом.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що Відповідачем було правомірно визначено індивідуальний коефіцієнт страхового стажу Позивача 0,31167 (374 місяці: 12 : 100 х 1%) після змін, внесених Законом № 2148-VIII, з огляду на правомірне застосування величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Також, згідно із положеннями абз. 2 пункту 2 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закон України № 2148-VIII від 03.10.2017 у разі якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону, розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Як встановлено судом, при зменшенні величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35 % до 1% одночасно було підвищено розмір середньої заробітної плати, який використовується при обчисленні пенсій.

При цьому, після перерахунків пенсії Позивача з 01.10.2017 року, розмір виплат Позивачу не було зменшено, пенсія складала 2037,12 грн.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що з 01.05.2020 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 01 квітня 2020 року № 251 Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році було здійснено перерахунок пенсії Позивача, з наведеної дати розмір пенсії Позивача становить 2137,12 грн, отже пенсія Позивача була збільшена.

Таким чином, при обчисленні пенсії Позивача з величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1 % в порівнянні із 1,35% не відбулось звуження набутих Позивачем прав та рівня соціальної захищеності.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 по справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат (рішення від 12.10.2004 у справі «Кйартан Асмудсон проти Ісландії»).

Отже, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов`язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства.

При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Враховуючи викладене, Відповідач діяв у межах наданих йому повноважень, на підставі та у спосіб встановлений чинним законодавством, а тому правомірно здійснив перерахунок належної Позивачу пенсії із застосуванням індивідуального коефіцієнта страхового стажу 0,31167, з розрахунку величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про відмову у задоволенні адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 13 листопада 2020 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Редько Сергія Миколайовича - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року у справі №160/10931/20 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов