Справа № 520/15246/2020
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2021-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 р. Справа № 520/15246/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.12.2020, головуючий суддя І інстанції: Мороко А.С., м. Харків, повний текст складено 21.12.20 по справі № 520/15246/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі за текстом також - позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (далі за текстом також - відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправним дії Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області зі складання висновку № 257/2016 службового розслідування за фактом оформлення паспорта громадянина Україна ОСОБА_1 , уродженцю м. Ер-Ріяд, Саудівська Аравія;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області виключити з електронної бази даних "Недійсні документи" Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами Державного демографічного реєстру (БД ЄІАС УМП ДДР) відомості про паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , оформлений 28.08.2014 року Харківським РВ ГУДМС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 адміністративний позов задоволено частково.

Скасовано висновок Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області службового розслідування за фактом оформлення паспорта громадянина Україна ОСОБА_1 , уродженцю м. Ер-Ріяд, Саудівська Аравія № 257/2016 від 01.11.2016.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області судовий збір у сумі 840,40 грн.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає його таким, що прийняте без урахування важливих обставин у справі, з порушенням норм матеріального права (ст. 8 Закону України «Про громадянство України») та процесуального права (ст. ст. 72, 73, 242, 246 Кодексу адміністративного судочинства України).

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що ухвалюючи рішення Харківський окружний адміністративний суд не прийняв до уваги доказів Головного управління ДМС України в Харківській області щодо незаконності документування паспортом громадянина України ОСОБА_1 .

За результатами апеляційного розгляду відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог у цій частині відмовити повністю.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, з дослідженням усіх доказів та встановленням усіх обставин у справі. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 28.08.2014 Харківським РВ ГУДМС України в Харківській області документовано ОСОБА_1 паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 22.12.2012 Залізничним РВ у м. Сімферополі ГУДМС України в АР Крим через непридатність для користування раніше оформленого в АР Крим.

У висновку Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області № 257/2016 службового розслідування за фактом оформлення паспорта громадянина Україна ОСОБА_1 , уродженцю м. Ер-Ріяд, Саудівська Аравія від 01.11.2016 зазначено, що паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , оформлений 28.08.2014 Харківським РВ ГУДМС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_1 на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 22.12.2012 Залізничним РВ у м. Сімферополі ГУДМС України в АР Крим, відповідно до п. 10.4 Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого Наказом МВС України № 320 від 13.04.2012 слід вважати таким, що оформлений з порушенням вимог чинного законодавства, підлягає вилученню та знищенню у встановленому порядку.

15.10.2020 представник позивача звернувся до відповідача із заявою, в якій просив визнати протиправним дії Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області зі складання висновку № 257/2016 службового розслідування за фактом оформлення паспорта громадянина Україна ОСОБА_1 , уродженцю м. Ер-Ріяд, Саудівська Аравія; зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області виключити з електронної бази даних "Недійсні документи" Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами Державного демографічного реєстру (БД ЄІАС УМП ДДР) відомості про паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , оформлений 28.08.2014 року Харківським РВ ГУДМС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, відповідь на вказану заяву ОСОБА_1 не отримав.

Не погоджуючись із вказаним висновком, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, вийшовши за межі позовних вимог з огляду на необхідність обрання належного способу захисту прав позивача, дійшов висновку, що висновок Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області службового розслідування за фактом оформлення паспорта громадянина Україна ОСОБА_1 , уродженцю м. Ер-Ріяд, Саудівська Аравія № 257/2016 від 01.11.2016 є протиправним, а отже, підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає таке.

Частиною другої статті 19 Конституція України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб, визначаються Законом України від 18 січня 2001 року № 2235-III "Про громадянство України" (далі - Закон № 2235-ІІІ).

Згідно зі статтею 3 Закону № 2235-ІІІ громадянами України є:

1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;

2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав;

3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України;

4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України.

Документами, що підтверджують громадянство України, є: паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон; тимчасове посвідчення громадянина України; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну.

Згідно зі статтею 6 Закону № 2235-ІІІ громадянство України набувається: за народженням; за територіальним походженням; внаслідок прийняття до громадянства; внаслідок поновлення у громадянстві; внаслідок усиновлення; внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров`я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю або передачі на виховання в сім`ю патронатного вихователя; внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Статтею 8 Закону № 2235-ІІІ передбачено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Датою набуття громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата реєстрації набуття особою громадянства України.

Відповідно до положень ст. 21 Закону № 2235-ІІІ рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затверджений Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України" (далі - Порядок № 215/2001).

Згідно з п. 1 Порядку № 215/2001 для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом II цього Порядку.

Відповідно до п. 24 Порядку № 215/2001 для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка народилася до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент народження особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає: а) заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням; б) дві фотокартки (розміром 35 х 45 мм); в) один із таких документів: - декларацію про відсутність іноземного громадянства - для осіб без громадянства; - зобов`язання припинити іноземне громадянство - для іноземців. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України; - декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує надання особі статусу біженця чи притулку в Україні, - для іноземців, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні; - заяву про зміну громадянства - для іноземців, які є громадянами держав, міжнародні договори України з якими передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України; г) копію свідоцтва про народження або інший документ, що підтверджує факт народження особи на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

За правилами п. 25 Порядку № 215/2001 для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" п. 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

Відповідно до п. 88 Порядку № 215/2001, для скасування рішень про оформлення набуття громадянства України відповідно до ст. 21 Закону органами міграційної служби, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України готуються такі документи: а) подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України; б) документи, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням (стаття 8 Закону) або була поновлена у громадянстві України (стаття 10 Закону) шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянства України (довідка органу міграційної служби, дипломатичного представництва чи консульської установи про те, що іноземець, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, не подав документ про припинення цього громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації його громадянином України, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують (частина п`ята статті 8 та частина друга статті 10 Закону); інформація органу міграційної служби про те, що іноземець, який подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, не повернув паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави (частина восьма статті 8 та частина сьома статті 10); інформація про те, що на момент реєстрації громадянином України існували підстави, за наявності яких особа не поновлюється у громадянстві України (частини перша та друга статті 10 з урахуванням частини п`ятої статті 9 Закону; частина п`ята статті 10 Закону); інформація про інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані для набуття громадянства України відповідно до статей 8 та 10 Закону, або інформація про приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України відповідно до статей 8 та 10 Закону).

Згідно з п. 92 Порядку № 215/2001 до повноважень органів міграційної служби також належить скасування прийнятих ними рішень про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону № 2235-ІІІ.

У п. 96 Порядку № 215/2001 провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень встановлено, що подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону, стосовно особи, яка проживає в Україні, готується управлінням, відділом (сектором) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, до якого цією особою подавалися документи щодо оформлення набуття громадянства України. Подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України разом із документами, передбаченими підпунктом "б" пункту 88 цього Порядку, надсилається до головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі.

За змістом п. 97 Порядку № 215/2001 про оформлення набуття громадянства України скасовується начальником головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі або його заступником. Повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у тижневий строк надсилається до управління, відділу (сектору) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, яким було внесено подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України. Управління, відділ (сектор) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення не пізніш як у тижневий строк з дня одержання повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України повідомляє про це відповідну особу у письмовій формі із зазначенням причин скасування такого рішення.

Порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України, затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13.04.2012 за № 320, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 02.07.2012 за № 1089/21401 (далі - Порядок № 320, діяв на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктами 4.1, 4.2 Порядку № 320 обмін паспорта здійснюється в разі: зміни (переміни) прізвища, імені або по батькові; установлення розбіжностей у записах; непридатності паспорта для користування.

Для обміну паспорта особа подає: заяву; паспорт, що підлягає обміну; дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см (з урахуванням вимог абзацу п`ятого пункту 1.3 розділу I цього Порядку); платіжний документ з відміткою банку про сплату державного мита або оригінал і копію документа про звільнення від сплати державного мита; документи, що підтверджують обставини, на підставі яких паспорт підлягає обміну.

У разі якщо обмін паспорта здійснюється у зв`язку з його непридатністю для користування (відсутність або пошкодження фотокартки, псування записів про прізвище, ім`я та по батькові, дату або місце народження тощо), працівником територіального підрозділу перевіряється належність зіпсованого паспорта особі, яка подала його для обміну, відповідно до розділу VI цього Порядку. Для здійснення перевірки додатково у разі необхідності надається ще одна фотокартка.

Згідно з пунктом 10.4 Порядку № 320 погашаються, вважаються недійсними та знищуються паспорти: які обмінюються у зв`язку зі зміною (переміною) прізвища, імені та по батькові; у разі встановлення розбіжностей у записах (невідповідність записів, зроблених у паспорті, записам в інших документах); у разі непридатності паспорта для користування (пошкодження з різних причин, утрата фотокартки); осіб, громадянство України яких припинено; знайдені, замість яких видано нові; померлих громадян; зіпсовані під час заповнення; оформлені з порушенням вимог чинного законодавства України; не отримані власником протягом року.

У графі "Службові відмітки" заяви про видачу паспорта, який підлягає знищенню, зазначаються дата та підстави його знищення, після чого заява вилучається з діючої картотеки і поміщається до архівної картотеки. У разі оформлення паспорта з порушенням вимог чинного законодавства керівником територіального органу (територіального підрозділу) проводиться службове розслідування, за результатами якого складається висновок у двох примірниках, який надсилається до Державної міграційної служби України (далі - ДМС України) для затвердження керівником відповідного структурного підрозділу ДМС України. Перший примірник затвердженого висновку зберігається в ДМС України, другий - у територіальному органі (підрозділі). Якщо паспорт, який підлягає знищенню, видавався іншим територіальним підрозділом, до цього територіального підрозділу надсилається повідомлення за формою, наведеною у додатку 21 цього Порядку. У випадках знищення паспортів, зіпсованих при заповненні, у Книзі обліку проставляється відмітка про псування паспорта із зазначенням номера і дати затвердження акта про знищення паспорта, а в графі 1 наклеюється вирізка з бланка паспорта громадянина України, де зазначено серію і номер паспорта. Знищення недійсних паспортів здійснюється шляхом їх спалення не рідше одного разу на місяць комісією, створеною керівником територіального органу, про що складається акт за формою, наведеною у додатку 22 до цього Порядку. До знищення паспортів комісія перевіряє внесення до заяв відміток про знищення кожного з них, а також надсилання повідомлень про це у випадках, коли такі паспорти видавались іншими територіальними підрозділами. В актах зазначаються серії та номери паспортів, прізвища та ініціали громадян, а також відомості про те, ким і коли були видані паспорти та причини знищення. Акти підписуються членами комісії, затверджуються її головою.

У разі оформлення паспорта з порушенням вимог чинного законодавства керівником територіального органу (територіального підрозділу) проводиться службове розслідування, за результатами якого складається висновок у двох примірниках, який надсилається до Державної міграційної служби України для затвердження керівником відповідного структурного підрозділу ДМС України. Перший примірник затвердженого висновку зберігається в ДМС України, другий - у територіальному органі (підрозділі).

Якщо паспорт, який підлягає знищенню, видавався іншим територіальним підрозділом, до цього територіального підрозділу надсилається повідомлення за формою, наведеною у додатку 21 цього Порядку.

У випадках знищення паспортів, зіпсованих при заповненні, у Книзі обліку проставляється відмітка про псування паспорта із зазначенням номера і дати затвердження акта про знищення паспорта, а в графі 1 наклеюється вирізка з бланка паспорта громадянина України, де зазначено серію і номер паспорта.

Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 (далі - Порядок № 302).

За приписами пункту 39 Порядку № 302 за наявності підстав, зазначених у цьому Порядку, раніше виданий паспорт підлягає вилученню, поверненню державі, знищенню або тимчасовому затриманню.

Відповідно до пункту 40 Порядку № 302 особа, стосовно якої громадянство України припинено відповідно до Закону № 2235-ІІІ, зобов`язана у порядку та строки, встановлені законодавством про громадянство України, повернути паспорт територіальному підрозділу ДМС, що здійснив його оформлення та видачу.

За пунктом 43 Порядку № 302 забороняється вилучення в особи паспорта, крім випадків, передбачених законом, зокрема взяття паспорта в заставу.

Згідно з пунктом 55 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.05.2014 за № 152 (в редакції від 16.11.2016) паспорт для виїзду за кордон вважається недійсним та знищується в разі: 1) коли він підлягає обміну у зв`язку із зміною прізвища, імені та по батькові; 2) встановлення розбіжностей у записах (невідповідність записів, зроблених у паспорті для виїзду за кордон, записам в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження); 3) непридатності паспорта для виїзду за кордон для подальшого використання; 4) припинення громадянства особи; 5) коли паспорт для виїзду за кордон знайдено, а замість нього видано новий паспорт для виїзду за кордон; 6) смерті особи, якій було видано такий паспорт; 7) зіпсуття паспорта для виїзду за кордон під час заповнення; 8) оформлення паспорта з порушенням вимог законодавства.

Як убачається з матеріалів справи, позивач отримав паспорт громадянина України у грудні 2012 року на підставі ст. 8 Закону № 2235-ІІІ.

У спірному висновку зазначено, що паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 22.12.2012 Залізничним РВ у м. Сімферополі ГУДМС України в АР Крим, знищений в установленому порядку. Однак, інформація про це не внесена до графи "Службові відмітки" на зворотному боці заяви про видачу паспорту. Через те, що Автономна Республіка Крим є тимчасово окупованою територією України, з`ясувати підстави для оформлення Залізничним РВ у м. Сімферополі ГУДМС України в АР Крим, у 2012 році паспорта громадянина України ОСОБА_1 неможливо; у зв`язку з відсутністю документального підтвердження належності до громадянства України, підстав вважати позивача громадянином України немає.

Також, у висновку Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області № 257/2016 службового розслідування за фактом оформлення паспорта громадянина Україна ОСОБА_1 , уродженцю м. Ер-Ріяд, Саудівська Аравія від 01.11.2016 вказано, що паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , оформлений 28.08.2014 Харківським РВ ГУДМС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_1 на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 22.12.2012 Залізничним РВ у м. Сімферополі ГУДМС України в АР Крим, відповідно до п. 10.4 Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого Наказом МВС України № 320 від 13.04.2012 слід вважати таким, що оформлений з порушенням вимог чинного законодавства, а отже, підлягає вилученню та знищенню у встановленому порядку.

Поряд з цим, відповідачем не вказано, які саме підстави, визначені в п. 10.4 Порядку № 320 слугували підставою для винесення оскаржуваного висновку.

Отже, відповідач діяв з порушенням вимог Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2015 за № 302, який врегульовує спірні правовідносини.

Крім того, колегія суддів зазначає, що бланк паспорта громадянина України видано у 2012 році, тобто фактично задовго до анексії Російською Федерацією території АР Крим, яка мала місце в лютому 2014 року, а тому посилання відповідача на те, що підтвердити факт прийняття рішення ГУ ДМС України в Автономній Республіці Крим щодо набуття громадянства України ОСОБА_1 відповідно до статті 8 Закону № 2235-ІІІ, є необґрунтованим.

При цьому, відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів того, що паспорт громадянина України позивача серії НОМЕР_1 , виданий 28.08.2014 Харківським РВ ГУДМС України в Харківській області, оформлено з порушенням вимог законодавства.

За такого правового регулювання та обставин справи, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість оскаржуваного висновку відповідача № 257/2016 від 01.11.2016.

Отже, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що висновок Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області службового розслідування за фактом оформлення паспорта громадянина Україна ОСОБА_1 , уродженцю м. Ер-Ріяд, Саудівська Аравія № 257/2016 від 01.11.2016 є протиправним, а тому, керуючись положеннями ч. 2 ст. 9 КАС України, суд першої інстанції обґрунтовано вийшов за межі позовних вимог та скасував його.

Зазначена позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 11 лютого 2020 року у справі № 640/18958/18.

Керуючись положеннями частини першої статті 308 КАС України, колегія суддів здійснювала перегляд оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги відповідача.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції в оскаржуваній частині правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на результати апеляційного розгляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 по справі № 520/15246/2020 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді Л.В. Любчич О.А. Спаскін