Справа № 638/11241/20
Суддя: Семіряд І. В.
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/638/121/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І. В.

за участю секретаря Подосокорської А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харків справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Харківській області 3 батальйону 1 роти Департаменту патрульної поліції Тринько Романа Тарасовича, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, визнання дій протиправними,-

ВСТАНОВИВ:

13.08.2020 ОСОБА_2 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з зазначеним позовом.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.07.2020 постановою інспектора поліції його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у розмірі 510 грн за ч. 3 ст. 122 КУпАП. Із зазначеною постановою ОСОБА_3 незгоден та вважає її незаконною. У зв`язку з чим, позивач просить визнати дії інспектора протиправними, скасувати постанову, провадження у справі закрити, стягнути з відповідачів сплачену суму судового збору. Окрім того, позивачем подано заяву про поновлення строку на звернення до суду, в якому вказує, що десятиденний строк оскарження постанови спливав 08.08.2020, який є вихідним днем, позов подано 10.08.2020.

Позивач у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Справа розглядається у відповідності до ч.3 ст. 194 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

З матеріалів справи, вбачається, що 29.07.2020 інспектором, було винесено постанову серії ЕАМ№ 2893243 в справі про адміністративне правопорушення, згідно якої водій керуючи транспортним засобом не надав перевагу у русі автомобілю швидкої допомоги, який рухався з увімкненими проблисковими маячками синього кольору, чим порушив п. 3.2 ПДР України, у зв`язку з чим ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Разом з тим, суд зазначає, що склад правопорушення повинен в собі містити: суб`єкт правопорушення, суб`єктивну сторону правопорушення, об`єкт правопорушення та об`єктивну сторону правопорушення. Відсутність одного із вищезазначених елементів в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не містить складу адміністративного правопорушення. З огляду на викладене, об`єктивна сторона правопорушення не є встановленою.

Окрім того, матеріали справи не містять, а відповідачем не надано належних доказів порушення позивачем вимог 3.2 ПДР України. Тобто, в порушення вказаних норм КУпАП, відповідач при винесенні оскаржуваної постанови керувався виключно власними припущеннями щодо вчинення позивачем вказаного правопорушення, що є неприпустимим та свідчить про протиправність спірної постанови відповідача.

Отже, для того, що притягнути особу до адміністративної відповідальності необхідна наявність вини відповідної особи у вчиненому правопорушенні, яка підтверджена належними доказами.

Одними із таких доказів, відповідно до статті 251 КУпАП є зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки.

Окрім того, інспектором не були встановлені очевидці та не відібрано від них пояснень.

В матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні і беззаперечні докази наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, крім оскаржуваної постанови.

Так, при винесені постанови про адміністративне правопорушення, відповідач під час винесення оскаржуваної постанови в порушення вимог, статей 245, 247, 251, 252 КУпАП розглянув справу про адміністративне правопорушення без дотримання принципу законності та повного і всебічного розгляду, не перевіривши наявності складу правопорушення, у зв`язку з чим за наслідками розгляду вказаної справи, прийняв постанову яка суперечить чинному законодавству та підлягає скасуванню.

Відповідач в у судове засідання не з`явився, будь- яких доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові не надав, не спростував вказане твердження позивача.

Не з`являючись у судове засідання відповідач усвідомлює, погоджується та несе ризики неможливості вчасно відреагувати на обставини, які будуть з`ясовані в ході проведення судового засідання, надати відповідні пояснення та додаткові докази або ж заявити клопотання.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відео-фіксації порушення позивачем правил дорожнього руху. Оскаржувана постанова не містить доказової бази вчинення правопорушення.

Єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Зазначені правові позиції викладені у постановах № 524/5536/17 від 15.11.2018, №338/855/17 від 26.04.2018, № 338/1/17 від 26.04.2018 Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП - підлягають задоволенню.

Разом з тим, вирішуючи питання про визнання дій інспектора протиправними суд виходить з наступного що, не діями, а рішенням (оскаржуваною постановою) інспектора, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності.

Інспектор Тринько Р.Т. лейтенант поліції роти №1, батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській наділений повноваженнями вчиняти дії та притягувати винних осіб до адміністративної відповідальності.

Оскільки за наслідками вчинення дій відповідачем прийнята постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, в даному випадку, юридичними наслідками для особи може бути лише рішення у формі постанови, яким останнього притягнуто до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до статті 217 КУпАП посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.

Згідно з частиною другою статті 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, відповідач законом наділений повноваженнями щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення і накладення адміністративних стягнень від імені органів Національної поліції.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

При цьому, належним та достатнім способом захисту прав позивача у даному випадку є скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності, про що і прийнято рішення судом.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій інспектора не підлягають задоволенню.

Що стосується строків оскарження постанов про накладання адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до вимог ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Позивач просив поновити строк на оскарження постанов, про що подав відповідну заяву та зазначав, що позов подано у перший робочий день.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги те, десятиденний строк на оскарження постанови спливав 08.08.2020 , який є вихідним днем, адміністративний позов подано 10.08.2020 перший робочий день, суд вважає, що є підстави для поновлення строку на оскарження прийнятих постанов.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат суд виходить з наступного:

Пунктом 1-1 частини 1 статті 255 КУпАП передбачено, що у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати: уповноважені на те посадові особи: органів внутрішніх справ (Національної поліції)

Частиною третьою статті 288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених статтею 122 КУпАП, посадові особи відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції.

Отже, належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122 КУпАП.

У зв`язку з чим судові витрати підлягають стягненню саме з Управління Патрульної поліції в Харківській області, а не з інспектора поліції.

Відповідно до ст. 139 КАС України суд вважає необхідним стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 19, 90, 139, 243, 245, 250, 286 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Харківській області 3 батальйону 1 роти Департаменту патрульної поліції Тринько Романа Тарасовича, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, визнання дій протиправними- задовольнити частково.

Скасувати постанову серія ЕАМ № 2893243 від 29.07.2020 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч. 3 ст. 122 КУпАП - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції судовий збір, сплачений при зверненні до суду у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп.

У задоволені позову ОСОБА_1 до лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Харківській області 3 батальйону 1 роти Департаменту патрульної поліції Тринько Романа Тарасовича, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним дії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , зареєстрований АДРЕСА_1

Відповідачі:

Лейтенант поліції Управління патрульної поліції в Харківській області 3 батальйону 1 роти Департаменту патрульної поліції Тринько Роман Тарасович, м. Харків, вул. Шевченка, 315-а, 61033

Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, м. Харків, вул. Шевченка, 315-а

Суддя І. В. Семіряд