Справа № 580/3367/20
Суддя: М.А. Білоноженко
Дата ухвалення: 2021-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року справа № 580/3367/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Білоноженко М.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

25.08.2020р. до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України (далі - відповідач) в якій просить:

- скасувати рішення №1 від 25 липня 2019 року Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України в частині відмови у допуску до складання кваліфікаційного іспиту стосовно ОСОБА_1 .

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 14.09.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 19.11.2020р. позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

21.01.2021р. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду скасовано ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 19.11.2020р. та направлено дану справу для продовження розгляду до суду першої інстранції.

11.02.2021р. адміністративна справа №580/3367/20 надійшла з Шостого апеляційного адміністративного суду до Черкаського окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 16.02.2021р. прийнято до свого провадження адміністративну справу №580/3367/20.

В обґрунтування позовних вимог, викладених у позовній заяві, позивачем зазначено, що рішенням Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України від 25 липня 2019 року відмовлено позивачу у допуску до складання кваліфікаційного іспиту, оскільки документи направлені з порушенням вимог статей 3 Закону України «Про нотаріат». Позивач зазначає, що критерії для допуску особи для кваліфікаційного іспиту не передбачають такої обставини, при цьому рішенням про відмову у допуску до складання кваліфікаційного іспиту відповідач не встановив і не обґрунтував, які ж саме документи не відповідають вимогам ст. 3 Закону України «Про нотаріат», знатомість відповідач обмежився загальними формулюваннями у своєму рішенні, не розкривши і не обґрунтувавши при цьому причину відмови.

Крім того, позивачем зазначено, що він працював нотаріусом Черкаської державної нотаріальної контори Черкаського обласного управління юстиції з 17 січня 2006 року і по надуманим мотивам, незаконно, був позбавлений свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю, згідно наказу Міністерства юстиції України №1150/5 від 06.07.2015 року. При цьому, виявивши бажання повторно здати іспит у Вищій кваліфікаційній комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України, на виконання вимог п.5 Положення про Вищу кваліфікаційну комісію нотаріату при Міністерстві юстиції України, у визначений термін позивачем було подано відповідну заяву про допуск до складання кваліфікаційного іспиту, до якої долучено необхідний перелік документів.

07.10.2020р. та 12.03.2021р., до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Представник зазначив, що стаття 3 Закону № 3425-ХІІ встановлює припис, щодо обов`язкової наявності у особи, що має намір здійснювати нотаріальну діяльність стажу роботи у сфері права не менш як шість років, з них помічником нотаріуса або консультантом державної нотаріальної контори - не менш як три роки. Разом з тим, позивачем відповідно до приписів статті 3 Закону не було надано документи, які б підтверджували наявність у позивача трирічного стажу на посаді помічника нотаріуса або консультанта державної нотаріальної контори. Зазначено, що подача позивачем до заяви: копія висновку про проходження стажування в період з 06.10.2004р. по 06.04.2005р. та накази на призначення/звільнення з посади стажиста, а також копія свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я ОСОБА_1 11.05.2005р. за №5681, анульованого наказом Міністерства юстиції України від 06.07.2015р. №1150/5 «Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю ОСОБА_1 » не передбачені законодавством. Крім того, відповідно до вимог статті 3 Закону, Позивачем не було також надано документ, який підтверджує рівень володіння державною мовою відповідно до Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної».

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

11.05.2005р. позивачу видано свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю №5681.

Наказом Міністерства юстиції України №1150/5 від 06.07.2015р. "Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю ОСОБА_1 " анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого ОСОБА_1 .

08.07.2019р. позивачем на ім`я начальника Головного територіального управління юстиції у Черкаській області подано заяву, в якій просив внести подання до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України щодо допуску його до складання кваліфікаційного іспиту, який відбудеться 29.07.2019р.

До заяви позивачем додано: - копію диплома про повну вищу юридичну освіту та копію додатку до нього; - копію трудової книжки; - копію паспорта; - копію довідки про відсутність судимості; - копію наказу Черкаського обласного управління юстиції від 06.10.2004р. №145-Л параграф 1 «Про призначення ОСОБА_1 »; - копію наказу Черкаського обласного управління юстиції від 13.04.2005р. №47-Л параграф 3 «Про звільнення ОСОБА_1 »; - копію висновку про проходження стажування; - копію свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю від 11.05.2005 року за №5681, виданого на ім`я ОСОБА_1 , анульованого наказом Міністерства юстиції України 06.07.2015 року №1150/5 від 06.07.2015р. "Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю ОСОБА_1 ".

10.07.2019р. За вих. №4-01-19/4336 Головним територіальним управлінням юстиції у Черкаській області направлено до Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України подання про допуск ОСОБА_1 до складання кваліфікаційного іспиту Вищій кваліфікаційній комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України, який відбудеться 29.07.2019р.

25.07.2019р. Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату Міністерства юстиції України прийнято рішення №1, згідно якого ОСОБА_1 відмовлено у допуску до складання кваліфікаційного іспиту, зазначено, що документи направлені з порушенням вимог статей Закону України "Про нотаріат".

Позивач, вважаючи зазначене рішення відповідача протиправним, звернувся з даним позовом до суду, за захистом порушених прав та інтересів зі сторони суб`єкта владних повноважень.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні визначає Закон України «Про нотаріат» № 3425-XII від 02 вересня 1993 року.

За правилами частини 2 статті 2 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріусом може бути громадянин України, який має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою відповідно до рівня, визначеного Законом України "Про забезпечення функціонування української мови як державної", має стаж роботи у сфері права не менш як шість років, з них помічником нотаріуса або консультантом державної нотаріальної контори - не менш як три роки, склав кваліфікаційний іспит і отримав свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю. Не може бути нотаріусом особа, яка має судимість, обмежена у дієздатності або визнана недієздатною за рішенням суду.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про нотаріат» для визначення рівня професійної підготовленості осіб, які мають намір займатися нотаріальною діяльністю, та вирішення питання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю при Міністерстві юстиції України утворюється Вища кваліфікаційна комісія нотаріату. Персональний склад Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату затверджується наказом Міністерства юстиції України.

Положення про Вищу кваліфікаційну комісію нотаріату затверджується Кабінетом Міністрів України.

За наявності стажу роботи, визначеного у частині другій статті 3 цього Закону, особи, які мають намір скласти кваліфікаційний іспит на право на зайняття нотаріальною діяльністю, допускаються Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату до його складання на підставі подання відповідно Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі.

Порядок допуску до складання кваліфікаційних іспитів та їх проведення встановлюється Міністерством юстиції України.

Частиною другої статті 3 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріусом може бути громадянин України, який має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи у сфері права не менш як шість років, з них помічником нотаріуса або консультантом державної нотаріальної контори - не менш як три роки, склав кваліфікаційний іспит і отримав свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю. Не може бути нотаріусом особа, яка має судимість, обмежена у дієздатності або визнана недієздатною за рішенням суду.

Завдання, функції та порядок діяльності Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату, яка утворюється при Мін`юсті, визначає Положення про Вищу кваліфікаційну комісію нотаріату, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 31 серпня 2011 року № 923 (далі - Положення).

У Положенні зазначено, що основними завданнями Комісії є: визначення рівня професійної підготовленості осіб, які мають намір займатися нотаріальною діяльністю; вирішення питання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Комісія відповідно до покладених на неї завдань: розглядає подання головних територіальних управлінь юстиції Мін`юсту в Автономній Республіці Крим, в областях, мм. Києві та Севастополі про допуск осіб, які мають намір скласти кваліфікаційний іспит на право на зайняття нотаріальною діяльністю, до його складення; забезпечує проведення кваліфікаційного іспиту на право на зайняття нотаріальною діяльністю; розглядає подання Мін`юсту, головних управлінь юстиції або Нотаріальної палати України про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Розгляд питання на засіданні Комісії починається із заслуховування доповіді члена Комісії, який попередньо вивчав подання Мін`юсту, відповідного головного управління юстиції або Нотаріальної палати України, після чого заслуховуються присутні на засіданні Комісії особи, а також вивчаються та аналізуються необхідні документи (пункт 21 Положення).

Відповідно до пункту 22 Положення за результатами розгляду питання Комісія може ухвалити рішення про: допуск або відмову в допуску до складення кваліфікаційного іспиту на право на зайняття нотаріальною діяльністю; видачу або відмову у видачі Мін`юстом свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю; допуск або відмову в допуску до складення нового кваліфікаційного іспиту особою, яка протягом трьох років після отримання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю не провадила приватну нотаріальну діяльність і не працювала нотаріусом, консультантом державної нотаріальної контори чи помічником (консультантом) приватного нотаріуса, не була посадовою особою, яка здійснює керівництво та контроль за діяльністю нотаріату; підтвердження або непідтвердження кваліфікації особою, зазначеною у підпункті 3 цього пункту; анулювання або відмову в анулюванні свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Процес складання особами кваліфікаційного іспиту та проведення кваліфікаційного іспиту Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату визначено Порядком допуску осіб до складання кваліфікаційного іспиту та проведення кваліфікаційного іспиту Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 28 липня 2011 року № 1905/5 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 5 Порядку особа, яка має намір складати кваліфікаційний іспит, не пізніше ніж за двадцять днів до дня проведення кваліфікаційного іспиту особисто подає до відповідного головного територіального управління юстиції заяву на ім`я начальника головного територіального управління юстиції про внесення до Комісії подання про допуск цієї особи до кваліфікаційного іспиту. Заява підлягає реєстрації в установленому порядку. До заяви додаються такі документи: оригінал та копія диплома про повну вищу юридичну освіту; оригінал та копія довідки про відсутність судимості; трудова книжка та копія трудової книжки, якщо особа на час подачі документів не працює; копія трудової книжки, завірена за місцем роботи, якщо особа на час подачі документів працює; паспорт громадянина України та копії першої, другої сторінок паспорта громадянина України та сторінки, на якій проставлено штамп про реєстрацію місця проживання фізичної особи.

У разі якщо особою подано всі передбачені цим Порядком документи, їх копії формуються відповідальною особою головного територіального управління юстиції в особову справу особи, яка має намір складати кваліфікаційний іспит. Єдиною підставою для відмови головних територіальних управлінь юстиції в підготовці та направленні до Комісії подання про допуск особи до складання кваліфікаційного іспиту може бути ненадання особою всіх передбачених цим Порядком документів (пункт 8 Порядку).

Пунктом 11 Порядку встановлено, що до складання кваліфікаційного іспиту допускаються особи, які: мають повну вищу юридичну освіту; мають стаж роботи у сфері права не менш як шість років, з них помічником нотаріуса або консультантом державної нотаріальної контори - не менш як три роки, або у передбаченому Законом України «Про нотаріат» випадку успішно пройшли стажування в державній нотаріальній конторі або у приватного нотаріуса; мають намір скласти кваліфікаційний іспит для підтвердження кваліфікації; не мають судимості.

Комісія на підставі подання головного територіального управління юстиції в строк не пізніше ніж за три дні до проведення кваліфікаційного іспиту розглядає подані заінтересованими особами документи та приймає рішення про допуск до складання кваліфікаційного іспиту чи відмову у такому допуску.

Особам, яким відмовлено в допуску до складання кваліфікаційного іспиту, Комісія у п`ятиденний строк надсилає витяг з відповідного рішення Комісії, засвідчений підписом секретаря Комісії, із зазначенням причин такої відмови (пункти 13, 14 Порядку).

При вирішенні даного спору по суті, суд зазначає наступне.

Оскаржуваним рішенням Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату було відмовлено позивачу у допуску до складання кваліфікаційного іспиту з тих підстав, що документи направлені з порушенням вимог статей Закону України "Про нотаріат".

Суд зазначає, що у спірному рішенні не визначено, які саме порушення вимог Закону України "Про нотаріат" були порушені при поданні документів.

У відзиві на позов представником відповідача визначено, що позивачем відповідно до приписів статті 3 Закону не було надано документи, які б підтверджували наявність у позивача трирічного стажу на посаді помічника нотаріуса або консультанта державної нотаріальної контори. Зазначено, що подача позивачем до заяви: копії висновку про проходження стажування в період з 06.10.2004р. по 06.04.2005р. та накази на призначення/звільнення з посади стажиста, а також копія свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я ОСОБА_1 11.05.2005р. за №5681, анульованого наказом Міністерства юстиції України від 06.07.2015р. №1150/5 «Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю ОСОБА_1 » не передбачені законодавством.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про нотаріат", нотаріусом може бути громадянин України, якому присуджено ступінь вищої юридичної освіти не нижче магістра, який володіє державною мовою відповідно до рівня, визначеного Законом України "Про забезпечення функціонування української мови як державної", має стаж роботи у сфері права не менш як шість років, з них помічником нотаріуса або консультантом державної нотаріальної контори - не менш як три роки, склав кваліфікаційний іспит і отримав свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю. Не може бути нотаріусом особа, яка має судимість за вчинення злочину, якщо така судимість не погашена або не знята у встановленому законом порядку (крім реабілітованої особи), особа, дієздатність якої обмежена, або особа, визнана недієздатною.

Надавши оцінку вказаним посиланням представника відповідача, суд зазначає, що зі змісту положень статті 3 Закону України "Про нотаріат" вбачається, що вимога про наявність у кандидата на посаду нотаріуса стажу роботи у сфері права не менш як шість років, з них помічником нотаріуса або консультантом державної нотаріальної контори - не менш як три роки покликаний для забезпечення відповідного кваліфікаційного рівня кандидата.

Разом з тим, суд звертає увагу, що про не надання документів, які б підтверджували наявність у позивача трирічного стажу на посаді помічника нотаріуса або консультанта державної нотаріальної контори, та як наслідок невідповідність позивача як кандидата на посаду нотаріуса вимогам ст. 3 Закону України "Про нотаріат", у оскаржуваному рішенні жодним чином не вказано. Так само, як і не вказано та не визначено як підставу його прийняття. Також у рішенні не вказано і про відсутність документу, який підтверджує рівень володіння державною мовою, відповідно до Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», відтак вказані посилання представника відповідача не відображено в оскаржуваному рішенні.

Так, згідно висновків Верховного Суду, що висловлені у постанові від 18.03.2021р. (справа №280/4057/19 щодо скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України щодо відмови у допуску до складання кваліфікаційного іспиту), згідно яких загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваного рішення на відповідність вимогам частини 2 статті 2 КАС України, судом встановлено, що спірне рішення є необґрунтованим, оскільки відповідачем не визначено конкретні підстави прийнятого рішення (у спірному рішенні не визначено, які саме порушення вимог Закону України "Про нотаріат" були порушені при поданні документів).

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується.

Вища кваліфікаційна комісія нотаріату при Міністерстві юстиції України повинна врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

При цьому, Вища кваліфікаційна комісія нотаріату при Міністерстві юстиції України повинна уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України під час вибору і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Суд також зазначає, що допуск кандидата до здачі іспиту не покладає обов`язку на відповідача щодо призначення такого кандидата на посаду, оскільки таке призначення відбувається за наслідками проходження відповідного іспиту.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, беручи до уваги встановлену в ході розгляду даної справи невмотивованість спірного рішення, суд доходить висновку про обгрунтованість позовних вимог та про необхідність скасування рішення №1 від 25 липня 2019 року Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України про відмову у допуску до складання кваліфікаційного іспиту ОСОБА_1 .

Згідно положень статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору у відповідності до положень ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 241-246, 255, 263, 295, КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Скасувати рішення №1 від 25 липня 2019 року Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України в частині відмови у допуску до складання кваліфікаційного іспиту ОСОБА_1 .

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 КАС України через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.А. Білоноженко