Справа № 380/10103/20
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2021-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/10103/20 пров. № А/857/6644/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Заверухи О. Б., Курильця А. Р.,

з участю секретаря судового засідання Ратушної М. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року у справі № 380/10103/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОВК Груп" до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протипраними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції Грень Н. М.,

час ухвалення рішення 15.02.2021 року,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення 15.02.2021 року,

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ОВК Груп" звернулося в суд з позовом до відповідачів - Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення №2059476/42918561 від 22 жовтня 2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 05 жовтня 2020 року та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1 від 05 жовтня 2020 року.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 січня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС в Львівській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №2059476/42918561 від 22 жовтня 2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 05 жовтня 2020 року. Зобов`язано ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1 від 05 жовтня 2020 року, датою її подання; стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОВК Груп" (вул. Генерала Курмановича, 2 м. Львів, 7904, ) з Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м.Львів, 79026; ) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 2102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні).

03 лютого 2021 року представник позивача подав клопотання про винесення додаткового судового рішення, в якому зазначає, що при винесенні рішення судом не вирішено клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням вказаного представник позивача просив відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2100,00 грн.

Додатковим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року заяву про стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу задоволено. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОВК Груп" з Головного управління ДПС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2100 (дві тисячі сто) грн 00 коп.

Не погоджуючись з вказаним додатковим рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що позивач належним чином не обґрунтував суму компенсації витрат на правову допомогу, яка б фактично відповідала дійсно наданими адвокатом послуг та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг та витрачених адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, покликається на те, що позивачем не надано документів, які підтверджують відображення доходів та витрат від цієї операції, відсутність попереднього розрахунку суми судових витрат, не відображення у акті прийому-передачі наданої професійної правничої допомоги, зокрема, кількості витраченого часу на надання юридичної послуги. Просить апеляційну скаргу задовольнити, додаткове рішення суду першої інстанції скасувати, та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник відповідача (апелянта) Болотін М. С. у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заяви відмовити.

Представник позивача Михальчук О. Л. у судовому засіданні не погодився з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а додаткове рішення суду - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване додаткове рішення без змін з таких підстав.

Приймаючи додаткове рішення про задоволення заяви щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що судові витрати позивача на професійну правничу допомогу, надану адвокатським об`єднанням Чаша правосуддя, підтверджуються належними і допустимим доказами, їх розмір є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх обсягом, ціною позову та значенням справи для сторони.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Положення ч.1 ст.139 КАС України передбачають, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Крім того, згідно з ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Ч.1 ст.132 КАС України передбачає, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За правилами ч. 1, 2 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Приписи ч.3 ст.134 КАС України визначають, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.4 ст.134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому згідно з положеннями ч.5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що аналіз наведених положень законодавства дає підстави вважати, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суд досліджує на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Крім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Матеріалами справи стверджується, що професійна правнича допомога позивачу надавалася адвокатським об`єднанням Чаша правосуддя на підставі договору від 15 вересня 2020 року № 26 про надання правової допомоги.

Положеннями пунктів 1-4 договору від 30 листопада 2020 року № 196 про надання правової допомоги Об`єднання приймає на себе зобов`язання щодо надання правової допомоги (надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення ) та представництва інтересів Клієнта у судах адміністративної юрисдикції незалежно від категорії справ з усіма правами, які надано законом учасникам процесу, в тому числі з правами подання заяви про видачу судового наказу, пред`явлення позову, повної або часткової відмови від позовних вимог, визнання повністю або частково позову, зміни підстав або предмета позову, укладення мирової угоди, оскарження рішення (ухвали, постанови) суду, подання виконавчого документа до виконання, одержання присудженого майна або грошей.

Клієнт зобов`язується надати Об`єднанню достовірну інформацію, необхідну для виконання обов`язків за Договором, документи, інші докази, а також своєчасно оплачувати правову допомогу згідно з умов цього Договору актів приймання-передання наданих послуг.

Сторони домовились, що вартість послуг Адвокатського об`єднання з надання правової допомоги за цим Договором встановлюється в розмірі, що визначається за домовленістю Сторін в Актах про надання правової допомоги, які формуються Адвокатським об`єднанням в міру надання правової допомоги (юридичних послуг) та вручаються безпосередньо Клієнту (уповноваженій особі Клієнта) або направляються засобами поштового чи комунікаційного зв`язку за його місцезнаходженням. Сторони дійшли згоди, що Акти про надання правової допомоги повинні містити детальний опис виконаних робіт з розрахунком кількості робочих годин та вартості таких послуг, відомості про звітний період, номер справи, місця надання правової допомоги.

Винагорода за послуги, що надаються АО (далі - гонорар), визначається за згодою Сторін. Гонорар сплачується в національній валюті України - гривні шляхом перерахування відповідної суми на рахунок Об`єднання. Розмір гонорару не залежить від досягнення чи недосягнення позитивного результату, якого бажає Клієнт. Передоплата (аванс) становить три тисячі (3000) гривень та перераховується не пізніше 5-ти днів з моменту підписання цього Договору. Загальна вартість гонорару зазначається у Актах наданих послуг із надання правової допомоги та Розрахунку витрат на правову допомогу із розрахунку сімсот (700) гривень за одну (1) годину роботи Адвоката.

Надання послуг підтверджується актами приймання-передання наданих послуг.

Зі змісту Акта приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги № 26 від 15 вересня 2020 року вбачається, що Виконавець надав, а замовник прийняв юридичні послуги (правову допомогу) у вигляді, а саме:

- написання проекту позовної заяви для подання до Львівського окружного адміністративного суду ТзОВ ОВК Груп до ГУ ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, затрачений час 2 години;

- написання відповіді на відзив у справі №380/10103/20 за позовом ТзОВ ОВК Груп до ГУ ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, затрачений час 1 година.

Вартість однієї роботи Адвоката становить 700,00 грн.

Таким чином, загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 2100,00 грн.

Згідно з платіжним дорученням №5592 від 15 вересня 2020 року ТОВ ОВК Груп сплачено за договором №26 від 15 вересня 2020 року за надання правової допомоги 3000,00 грн.

Крім того, відповідно до платіжного доручення №5671 від 09 листопада 2020 року ТОВ ОВК Груп сплачено згідно з договором №26 від 15 вересня 2020 року за надання правової допомоги 2000,00 грн.

Аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи, враховуючи зміст та обсяг наданих послуг, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що розмір витрат, понесених на професійну правничу допомогу позивачем, є належним чином обґрунтованим у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу, підтверджений належними і допустимими доказами.

Тому враховуючи усе наведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення заяви про прийняття додаткового рішення в частині визначення розміру витрат на правову допомогу, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а додаткове рішення суду - без змін.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року у справі № 380/10103/20 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді О. Б. Заверуха
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 27 травня 2021 року.