Справа № 380/3594/20
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2021-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 травня 2021 року

м. Київ

справа № 380/3594/20

адміністративне провадження № К/9901/18615/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Кашпур О.В.,

суддів - Мацедонської В.Е., Уханенка С.А.,

перевірив касаційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року та додаткове судове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року, постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року та додаткову постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, Галицької митниці Держмитслужби, третя особа - виконуючий обов`язки начальника Львівської митниці ДФС, голова Комісії з реорганізації Львівської митниці ДФС Антоняк Роман Михайлович, про визнання протиправними і скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівської митниці ДФС, Галицької митниці Держмитслужби, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати наказ Львівської митниці ДФС за підписом в.о. начальника Львівської митниці ДФС, голови Комісії з реорганізації Львівської митниці ДФС Романа Антоняка від 13 квітня 2020 року № 67-о "Про звільнення ОСОБА_1 " (зі змінами згідно наказу від 15 квітня 2020 року №168-о та з урахуванням наказу від 24 квітня 2020 року №249-о);

поновити позивача на посаді головного державного інспектора митного поста "Львів-аеропорт" Львівської митниці ДФС;

стягнути з Львівської митниці ДФС на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 22 квітня 2020 року по день поновлення на посаді;

визнати протиправною бездіяльність Львівської митниці ДФС щодо невжиття заходів забезпечення переведення позивача на роботу до правонаступника Львівської митниці ДФС - Галицької митниці Держмитслужби та зобов`язати Львівську митницю ДФС забезпечити переведення позивача на посаду головного державного інспектора митного поста "Львів-аеропорт" Галицької митниці Держмитслужби, а за її відсутності - на іншу рівнозначну посаду у Галицькій митниці Держмитслужби;

визнати протиправною бездіяльність Галицької митниці Держмитслужби щодо не пропонування вакантної посади та не переведення позивача на вакантну посаду у Галицькій митниці Держмитслужби, що відповідає кваліфікації головного державного інспектора митного поста "Львів-аеропорт", або нижчу посаду за згодою останнього, та зобов`язати Галицьку митницю Держмитслужби запропонувати позивачу вакантну посаду та перевести (призначити) позивача на посаду головного державного інспектора митного поста "Львів-аеропорт" Галицької митниці Держмитслужби, а за її відсутності - на іншу рівнозначну посаду у Галицькій митниці Держмитслужби;

стягнути з Львівської митниці ДФС на користь позивача моральну шкоду, завдану її протиправними діяннями та рішеннями, у розмірі 25000 грн;

стягнути з Галицької митниці Держмитслужби на користь позивача моральну шкоду, завдану її протиправними діяннями та рішеннями, у розмірі 25000 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Львівської митниці ДФС за підписом в.о. начальника Львівської митниці ДФС від 13 квітня 2020 року №67-о "Про звільнення ОСОБА_1 " (зі змінами згідно з наказом від 15 квітня 2020 року №168-о та з урахуванням наказу від 24 квітня 2020 року №249-о). Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора митного поста "Львів-аеропорт" Львівської митниці ДФС з 22 квітня 2020 року. Стягнуто з Львівської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 64451,33 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів. В іншій частині у задоволені позову відмовлено. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку за один місяць в сумі 8750 грн. з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів допущено до негайного виконання. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 840,80 грн. сплаченого судового збору.

Додатковим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу на суму 5000 грн.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на додаткове судове рішення - залишено без задоволення, а додаткове судове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року в адміністративній справі №380/3594/20 за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди - залишено без змін.

Додатковою постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 судові витрати за надання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції в сумі 2500 грн.

19 травня 2021 року Галицька митниця Держмитслужби засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року та додаткове судове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року, постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року та додаткову постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права. Скаржник просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року оскаржувані судові рішення та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог. Скасувати додаткове судове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року та додаткову постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволені заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанції - відмовити.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Відомостей про те, що позивач є службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у системному зв`язку з положеннями статті 50 Закону України "Про запобігання корупції" (яка була чинною на час відкриття провадження у справі) суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Суд відхиляє такі доводи відповідача з огляду на те, що в обґрунтування вказаного твердження відповідач жодним чином не обґрунтував в чому саме полягає фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики цієї справи із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розумінні та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з установленими судами обставинами цієї адміністративної справи не дають підстав для висновку про наявність обставин, наведених у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Доводи касаційної скарги про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відхиляються судом касаційної інстанції оскільки, пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачає можливість перегляду, в якості винятку, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо скаржником зазначені випадки, передбачені підпунктами "а" - "г" цієї норми, проте відповідачем таких винятків не зазначено, а аргументи касаційної скарги зводяться до тлумачення матеріальних і процесуальних норм.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Галицької митниці Держмитслужби на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року та додаткове судове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року, постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року та додаткову постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, Галицької митниці Держмитслужби, третя особа - виконуючий обов`язки начальника Львівської митниці ДФС, голова Комісії з реорганізації Львівської митниці ДФС Антоняк Роман Михайлович, про визнання протиправними і скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: О.В. Кашпур

Судді: В.Е. Мацедонська

С.А. Уханенко