Справа № 140/2474/21
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2021-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року ЛуцькСправа № 140/2474/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Віннер» до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Віннер» (далі позивач, ПП «Віннер») звернулось з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі відповідач1, ГУ ДПС у Волинській області), Державної податкової служби України (далі відповідач2, ДПС України) про визнання протиправними та скасування рішень Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Волинській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 12.02.2021 №№2399026/33537602, 2399028/33537602, 2399025/33537602, 2399027/33537602; зобов`язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, подані підприємством податкові накладні №№9, 10 від 24.12.2020, №№11,12 від 28.12.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПП «Віннер» здійснює свою господарську діяльність, серед видів якої є розведення свійської птиці (курчат бройлера, КВЕД 01.47.), виробництво м`яса свійської птиці, неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, неспеціалізована оптова торгівля, оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами та інші.

В процесі провадження господарської діяльності підприємство здійснює продаж живих курей, яких вирощує на птахофермі за адресою: Волинська обл., Рожищенський р-н, с.Щурин, вул.Перемоги, 12 Б та 12 Г. ПП «Віннер» реалізовує свій товар, в тому числі і для ТзОВ «АгроМіт 2018» на підставі договору поставки №06/01-20 від 06.01.2020.

В межах дії даного договору ПП «Віннер» було здійснено поставку товару (курка жива), зокрема, згідно наступних видаткових накладних, та відповідно складено податкові накладні (ПН) по зазначених операціях: видаткова накладна №89 від 24.12.2020 (ПН №9 від 24.12.2020); видаткова накладна №90 від 24.12.2020 (ПН №10 від 24.12.2020); видаткова накладна №91 від 28.12.2020 (ПН№11 від 28.12.2020); видаткова накладна №92 від 28.12.2020 (ПН №12 від 28.12.2020). Відповідно 14.01.2021 ПП «Віннер» було вчинено дії по реєстрації зазначених податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Однак, згідно отриманих в електронному вигляді квитанцій від 14.01.2021 №, №, № та № реєстрацію податкових накладних №9, №10 від 24.12.2020 та №11, №12 від 28.12.2020 зупинено з підстав відсутності кодів УКТЗЕД/ДКПП товар/послуг 0105 в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуг та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операції.

Позивач зазначає, що відповідач запропонував надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. ПП «Віннер» 11.02.2021 засобами електронного зв`язку подало повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/рахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, які підтверджують інформацію, зазначену у податкових накладних. Зазначене підтверджується квитанцією №2 від 11.02.2021. Проте, рішеннями комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Волинській області відмовлено в реєстрації податкових накладних. Зокрема, прийнято оскаржувані рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: №2399026/33537602 від 12.02.2021 (по ПН №9), №2399028/33537602 від 12.02.2021 (по ПН №10), №2399025/33537602 від 12.02.2021 (по ПН №12), №2399027/33537602 від 12.02.2021 (по ПН №11).

ПП «Віннер» засобами електронного зв`язку 24.02.2021 подало скарги до ДПС України на рішення комісії регіонального рішення. За результатами розгляду скарг 02.03.2021 ДПС України прийнято рішення №10052/33537602/2, №9987/33537602/2, №10021/33537602/2, №10064/33537602/2 про залишення скарги ПП «Віннер» без задоволення, а рішень комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкових накладних - без змін.

Позивач вказує, що ним було надано до ГУ ДПС у Волинській області додаткові документи, що свідчать про реальність здійснених операцій, що підтверджується повідомленням про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/рахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, а пізніше і до ДПС України, як додатки до скарг щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (кількість документів, що додаються зазначено 61).

ПП «Віннер» не погоджується з рішеннями податкового органу щодо зупинення реєстрації податкових накладних №9, №10 від 24.12.2020 та №11, №12 від 28.12.2020, виписаних згідно операцій з ТОВ «АгроМіт», оскільки відсутність у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної зазначення конкретного критерію ризиковості здійснення операцій, про які йдеться у пункті 1 додатку 3 до Порядку №1165, із розрахованим показником за відповідним критерієм, якому відповідає платник податку, свідчить про необґрунтованість віднесення господарської операції до відповідного критерію, що визначений пунктом 1 Критеріїв ризиковості господарських операцій. Крім того, у квитанціях не зазначено, які саме документи слід надати платнику податків та чого мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, аби реєстрація податкових накладних стала можливою, що також свідчить про невідповідність сформованих квитанцій вимогам до таких, що визначені пунктом 11 Порядку № 1165.

Також зазначає про те, що контролюючим органом не конкретизовано, які ж документи не були надані позивачем, незважаючи на те, що форма рішення передбачає необхідність шляхом відповідного підкреслення чіткої ідентифікації тих документів, які не були надані платником податків.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с.119).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача із вимогами, викладеними в адміністративному позові, не погодився, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення, оскільки позивачем додатково додано до позовної заяви наступні документи, які не додавалися раніше до повідомлень відповідачу - ГУ ДПС у Волинській області: - ветеринарне свідоцтво від 12.11.2020, паспорт якості від 12.11.2020, специфікація №22 від 05.11.2020, якісне посвідчення №308 від 08.12.2020, від 11.12.2020, від 01.12.2020, від 01.12.2020, від 22.11.2020, від 22.12.2020, від 17.12.2020, платіжні доручення №326 від 19.02.2021, №273 від 05.01.2021, №286 від 14.01.2021, №203 від 19.02.2021. Дані документи були подані до суду вже після прийняття оскаржуваних рішень про відмову у реєстрації податкових накладних, а тому ГУ ДПС у Волинській області не мало можливості надати їм оцінки.

Також посилається на недоліки договору поставки №08012020 від 08.01.2020, що укладений між ПСП «Фенікс» (постачальник) та ПП «Віннер» (покупець), згідно п.2.4 розділу 2 якого зазначено, що якість кожної партії товару підтверджується ветеринарним свідоцтвом ф.1, проте дане свідоцтво позивачем не було додано раніше до повідомлення про надання пояснень та копій документів; договору поставки № ВЗ-Г-2-2-117 від 27.02.2021, що укладений між ТзОВ «Фенікс» (постачальник) та ПП «Віннер» (покупець). Згідно п.1.1 розділу 1 предмет договору зазначено «..під додатками до цього договору маються увазі додаткові угоди, специфікації, додатки, узгоджені Постачальником замовлення покупця, рахунки та видаткові накладні, які видаються постачальником. Всі додатки до даного договору становлять невід`ємну частину Договору». Проте позивачем не було надано комісії регіонального рівня, яка приймає рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних, специфікації та рахунки, передбачені даним договором. ПП «Віннер» до комісії регіонального рівня не було подано документів, які б підтверджували фактичне здійснення господарських операцій з врахуванням вищезазначених недоліків у документах.

Крім того, представник відповідача зазначає, що позовні вимоги щодо зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні слід розцінювати саме як вимога про втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Відповідач2 не скористався правом подачі відзиву в даній адміністративній справі.

12.04.2021 від представника позивача на поштову адресу суду надійшла відповідь на відзив (а.с.147-149), в якій зазначає, що твердження відповідача1 про недостатність поданих документів не відповідає дійсності. Жодних розбіжностей в поданих контролюючому органу документах не було.

Інших заяв по суті справи не надходило.

Ухвалою суду від 12.04.2021 допущено процесуальне правонаступництво та замінено відповідача на його правонаступника ГУ ДПС у Волинській області (код ЄДРПОУ ВП 44106679, а.с.154-155).

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на таке.

Суд встановив, що 06.01.2020 між ПП «Віннер» (постачальник) та ТзОВ «АгроМіт 2018» (покупець) було укладено договір поставки №06/01-20, відповідно до якого постачальник зобов`язаний передати у встановлений цим договором строк товар у власність покупцю відповідно до замовлення покупця, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та оплатити на умовах, визначених цим договором (а.с.48-49).

В силу вимог розділу 2 даного договору покупець замовляє товар шляхом телефонного дзвінка та/або надсилання постачальнику замовлення із зазначенням кількості та асортименту товару, а також бажаної дати поставки такого товару (п.2.1). Постачальник протягом одного дня з моменту отримання замовлення інформує покупця про наявність або відсутність товару та/або про можливість/неможливість здійснення поставки товару шляхом надсилання відповідного листа (п.2.2.). Разом із листом, що зазначений у п.2.2 цього договору, постачальник надсилає покупцю для підписання специфікацію та рахунок на оплату вартості товару. У п.2.6-2.8 вказано, що поставка товару здійснюється у дату, вказану покупцем у/при замовленні. Поставка товару вважається здійсненою з моменту отримання покупцем відповідного товару. Товар вважається отриманим з моменту підписання сторонами відповідної накладної. Розділом 3 передбачено умови договору щодо ціни та способу оплати товару. Так, п.3.1 визначено, що ціна поставленого товару встановлюється за домовленістю сторін та визначається специфікаціями до договору поставки, рахунками, накладними на поставлений товар. Розрахунки за поставлений товар здійснюються покупцем, зокрема, шляхом безготівкової оплати 80% вартості товару протягом десяти робочих днів з моменту здійснення поставки.

24.12.2020 ПП «Віннер» проведено поставку ТзОВ «АгроМіт 2018» товару (курки живої) згідно видаткових накладних від 24.12.2020 №89, №90 на загальну суму 382540,00 грн та 380990,00 грн відповідно, про що свідчать товарно-транспортні накладні від 24.12.2020 №Р89 та від 24.12.2020 №Р90 відповідно (а.с.8-9,18-19).

За вказаними поставками позивачем складено та подано на реєстрацію в ЄРПН податкові накладні від 24.12.2020 №9 та №10 на загальну суму поставки 382540,00 грн, в тому числі ПДВ 63756,66 грн та 380990,00 грн, в тому числі ПДВ 63498,33 грн відповідно (а.с.17, 20).

28.12.2020 ПП «Віннер» проведено поставку ТзОВ «АгроМіт 2018» товару (курки живої) згідно видаткових накладних від 24.12.2020 №91, №92 на загальну суму 351230,00 грн та 307307,00 грн відповідно, про що свідчать товарно-транспортні накладні від 28.12.2020 №Р91 та від 28.12.2020 №Р92 відповідно (а.с.28-29, 38-39).

За вказаними поставками позивачем складено та подано на реєстрацію в ЄРПН податкові накладні від 28.12.2020 №12 та №11 на загальну суму поставки 351230,00 грн, в тому числі ПДВ 58538,33 грн та 380990,00 грн, в тому числі ПДВ 51217,83 грн відповідно (а.с.29, 40).

Як вбачається із квитанцій від 14.01.2020, реєстрація зазначених податкових накладних була зупинена на підставі пункту 201.16 статті 201 ПK України, у зв`язку із тим, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 0105 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. У квитанції позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.11, 21, 31, 41).

Позивачем було подане повідомлення від 11.02.2021 за №1 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних, реєстрації яких зупинено, до якого долучено 18 документів (а.с.12, 22, 32, 42).

12.02.2021 комісією ГУ ДПС України з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийняті рішення №2399026/33537602, №2399028/33537602, №2399025/33537602, №2399027/33537602, якими відмовлено у реєстрації податкових накладних від №№9, 10 від 24.12.2020, №№11,12 від 28.12.2020 (а.с.14, 24, 34, 44).

Вважаючи вищезазначені рішення про відмову у реєстрації податкової накладної протиправними, позивач оскаржив їх шляхом подання скарг із додатками в кількості 61 документ до ДПС України (а.с.15, 25, 35, 45), яка своїми рішеннями від 02.03.2021 №10052/33537602/2, №9987/33537602/2, №10021/33537602/2, №10064/33537602/2 скарги залишила без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін (а.с.17, 27, 37, 47).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.

Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14 статті 14 ПК України Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Як зазначено у пункті 201.16 статті 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначає Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок №1165).

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку №1165 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Згідно із вимогами пунктів 6 та 7 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Отже, підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є відповідність: 1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку; 2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.

Суд зазначає, що положення пунктів 6 та 7 Порядку №1165 є чіткими і не припускають неоднозначне (множинне) трактування обов`язків контролюючих органів.

Згідно з пунктом 10 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Відповідно до пункту 11 Порядку №1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи, контролюючим органом було сформовано та надіслано позивачу чотири квитанції від 14.01.2021 про зупинення реєстрації податкової накладної з підстав відсутності коду УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 0105 в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Разом з тим, позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У свою чергу, Критерії ризиковості здійснення операцій оформлені у вигляді Додатку №3 до Порядку №1165.

Так, пункт 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій визначає відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Аналіз пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій свідчить про те, що для того, аби встановити наявність у господарської операції такої ознаки мають існувати визначені цим пунктом передумови. Водночас у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної контролюючий орган повинен зазначити перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, чого вимагає пункт 11 Порядку №1165.

Як встановлено судом, за кодом товару УКТЗЕД 0105 позивач здійснював поставку товару «курка жива» (а.с.11-12).

На підтвердження проведення господарської операції з поставки даного товару в адресу ТзОВ «АгроМіт 2018» позивач надав договір купівлі-продажу живих курей від 06.01.2020 №06/01-20, укладений з ТОВ «АгроМіт 2018» (а.с.48-49), видаткові накладні та товарно-транспортні накладні щодо постачання живий курей (а.с.8-9, 18-19, 28-29, 38-39).

При цьому походження реалізованого товару позивач підтвердив договором позички майна - пташника, де вирощуються курчата, укладеним із ТзОВ «ОІЛ ФАРМ» 02.01.2019 (а.с.57-58), договором купівлі-продажу кормів для курей від 01.08.2019 №03/08/19, укладеним із ТзОВ «КОУДАЙС Україна», видатковими та товарно-транспортними накладними до даного договору (а.с.65-80), договором поставки молодняка курчат №08012020 від 08.01.2020, укладеним із ПСП «Фенікс», видатковою та товарно-транспортною накладною на їх поставку (а.с.82-85), договором поставки кормів для курей ВЗ-Г-2-2-117 від 27.02.2019, укладеним із ТзОВ «Агротехніка» та видатковими, товарно-транспортними накладними до даного договору (а.с.90-98), а також розрахунковими документами щодо оплати товарів за вищевказаними договорами (а.с.81, 87-89, 102-106).

Водночас наявність трудових ресурсів для здійснення діяльності з вирощування курей підтверджується штатним розписом ПП «Віннер», затвердженим та введеним в дію з 01.09.2020 згідно з наказом №5 від 31.08.2020, відповідно до якого у штаті підприємства наявні 3 одиниці оператора птахоферми, оператор кормоцеху 1 одиниця та ветеринарний лікар 0,25 одиниць (а.с.53).

Отже, поданими поясненнями та долученими до нього документами позивач підтвердив факт походження товару за кодом УКТЗЕД 0105 та подальшу його реалізацію в користь ТзОВ «АгроМіт 2018».

Крім того, на підтвердження факту частково проведених розрахунків за поставлений ТОВ «АгроМіт 2018» товар позивач надав суду виписки за рахунками від 05.01.2021, 14.01.2021, 20.01.2021, 04.02.2021, 17.02.2021, які свідчать про надходження на рахунки позивача коштів як оплата за птицю (а.с.52-56).

Суд зазначає, що механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений Наказом Міністерства фінансів України 12.12.2019 №520 (далі - Порядок №520).

Відповідно до пункту 5 Порядку №520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Так, пункт 5 Порядку №520 визначає перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, який не є вичерпним та не передбачає необхідності надання платником податку усіх документів згідно такого переліку. Водночас конкретний перелік таких документів може залежати, зокрема від змісту операції з постачання, суб`єктного складу її учасників, їх податкової поведінки.

Тобто, наданню підлягають лише ті документи, які безпосередньо стосуються предмета розгляду господарської операції, згідно якої оформлено ПН чи РК.

Відповідно до пункту 9 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Згідно з пунктом 11 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Згідно з вимогами пунктів 9, 10 та 11 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісією регіонального рівня рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Як слідує зі спірних рішень, підставою для відмови в реєстрації податкових накладних від 24.12.2020 №№9, 10 та від 28.12.2020 №№11, 12 стало ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт/послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних;

у додатковій інформації відповідач зазначив про відсутність документів на замовлення, специфікації, рахунків, що передбачено договором поставки.

Отже, підставою для відмови у реєстрації податкових накладних стало неподання платником податків первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що форма Рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН (додаток до Порядку №520) визначає обов`язок комісії регіонального рівня у графі «відмова у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН, у зв`язку з ненаданням документів» підкреслити серед переліку документів ті документи, які не надані платником податків.

Оскаржувані рішення від 12.02.2021 №№2399026/33537602, 2399028/33537602, 2399025/33537602, 2399027/33537602 про відмову у реєстрації податкових накладних від №№9, 10 від 24.12.2020, №№11,12 від 28.12.2020 в ЄРПН взагалі не містять жодних підкреслень у даній графі.

Тобто, відповідач формально зазначив причини для відмови у реєстрації спірних податкових накладних з посиланням на увесь перелік документів, що визначений формою рішення, який, на думку контролюючого органу, не наданий платником податків, що є недопустимим.

Крім того, неподання позивачем документів на замовлення, специфікації, рахунків, що передбачено договором поставки, не може бути підставою для відмови у реєстрації податкових накладних, оскільки зазначені документи не є первинними в розумінні вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», позаяк не містять відомостей про господарську операцію. При цьому замовлення товару відповідно до умов договору може проводитись в усній формі.

Суд зазначає, що за умовами договору поставка вважається здійсненою з моменту отримання покупцем відповідного товару, товар вважається отриманим з моменту підписання сторонами відповідної накладної (пункти 2.7, 2.8). Таким чином, подання позивачем до пояснень видаткових накладних від 24.12.2020 №№89, 90 та від 28.12.2020 №№91, 92 (а.с.8, 18, 28, 38), які підписані сторонами договору, а також товарно-транспортних накладних (а.с.9, 19, 29, 39) свідчить про проведення поставки товару та, як наслідок, фактичне здійснення господарської операції.

Разом з тим, нормами пункту 187.1 статті 187 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 198.2. статті 198 ПК України, передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Таким чином, оскільки для виникнення податкового зобов`язання з ПДВ достатньо настання однієї з подій, то обов`язок продавця виписати і зареєструвати в ЄРПН податкову накладну на відповідну суму ПДВ, кореспондує з правом контролюючого органу вимагати у платника ПДВ ту документацію, яка підтверджує настання саме такої події, а не обох подій одночасно.

Таким чином, оскільки в даному випадку позивачем виписано податкові накладні по другій події (дата відвантаження товарів), тому документами, що підтверджують факт поставки товару, є видаткові та товарно-транспортні накладні, які були надані платником податку при поданні пояснень.

Щодо тверджень відповідача про подання суду додаткових документів, які не були додані до пояснень, то суд враховує, що відсутність певного документа чи ненадання його контролюючому не може бути підставою для відмови в реєстрації податкової накладної за умови, що інші документи підтверджують проведення господарської операції.

Крім того, матеріалами справи підтверджується та обставина, що документи в значно більшому обсязі були подані позивачем до ДПС України в ході адміністративного оскарження спірних рішень, однак не були враховані відповідачем2.

Суд зауважує, що в даному випадку недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації податкової накладної призвело до необізнаності платника податків щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен був надати контролюючому органу, внаслідок чого у відповідача виникла можливість прояву нічим необмеженої дискреції. Вказане, на думку суду, призвело до прояву суб`єктом владних повноважень негативного розсуду, внаслідок чого платник податків не зміг належним чином виконати свої обов`язки, мета яких - реєстрація податкової накладної.

Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 23 жовтня 2018 року по справі №822/1817/18, від 21 травня 2019 року по справі №0940/1240/18, від 23 квітня 2021 року у справі №140/2456/18.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкової накладної щодо оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, яке прийняте на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації податкової накладної, теж не є законним.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10.04.2020 у справі №819/330/18.

Відтак, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарської операції між позивачем та його контрагентом, та враховуючи відсутність у сформованій контролюючим органом квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної конкретного переліку документів, які слід подати платнику податків для прийняття рішення про її реєстрацію, суд приходить до висновку, що в контролюючого органу не було достатніх підстав для відмови у проведенні реєстрації податкових накладних №№9, 10 від 24.12.2020, №№11, 12 від 28.12.2020, а тому прийняття відповідачем оскаржуваних рішень з підстав неподання позивачем первинних документів є неправомірним.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач не довів правомірності рішень комісії ГУ ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 12.02.2021 №№2399026/33537602, 2399028/33537602, 2399025/33537602, 2399027/33537602 про відмову в реєстрації податкових накладних №№9, 10 від 24.12.2020, №№11, 12 від 28.12.2020, поданих ПП «Віннер», а тому позовні вимоги в цій частині є підставними та підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги в частині зобов`язання ГУ ДПС у Волинській області зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №№9, 10 від 24.12.2020, №№11, 12 від 28.12.2020, то суд враховує таке.

Відповідно до вимог пунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК України реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.

У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим.

Так, пунктом 28 Порядку №117, окрім іншого, визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

При цьому згідно із нормами пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи і не спростовано відповідачем, надані позивачем документи підтверджували реальність здійснення господарської операції по поданій податковій накладній. Документи складені з дотриманням вимог законодавства і були достатніми для реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, судом не встановлено.

Європейський суд з прав людини у пунктом 50 рішення від 13.01.2011 у справі Чуйкіна проти України (заява №28924/04) констатував: що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. the United Kingdom), пп.28 36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах Мултіплекс проти Хорватії (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, пунктом 45, від 10 липня 2003 року, та Кутіч проти Хорватії (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, пунктом 25, ECHR 2002-II).

Суд також зауважує, що рішення суду має бути не тільки законним та обґрунтованим, воно повинно бути ще й ефективним у захисті порушених прав, свобод та інтересів.

Разом з тим, ГУ ДПС у Волинській області не здійснює реєстрацію податкової накладної, такі функції належать ДПС України, тому суд дійшов висновку про зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні №№9, 10 від 24.12.2020, №№11, 12 від 28.12.2020.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частинами першою, третьою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року, заява №19336/04, пункт 268; рішення у справі «Баришевський проти України», заява № 71660/11, пункт 95; рішення у справі «Двойних проти України», заява №72277/01, пункт 80; рішення у справі «Меріт проти України», заява №66561/01, пункті 88). Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм, слід дійти висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника сторони за договором. При цьому надані послуги повинні бути обґрунтованими, а доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі. Суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи та не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним чи необґрунтованим щодо іншої сторони спору.

В позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Так, в матеріалах справи міститься копія договору про надання правової допомоги від 05.02.2021, укладеного між адвокатом ОСОБА_1 та ПП «Віннер» (а.с.114), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №487, а також ордер на надання правової (правничої) допомоги серії ВЛ №000078389, який виданий на підставі вказаного договору адвокату ОСОБА_1 (а.с.116-117).

З акту виконаних робіт/наданих послуг від 10.03.2021 до договору про надання правової допомоги від 05.02.2021 слідує, що виконавцем були проведені роботи (надані послуги) в розмірі 5000,00 грн (а.с.114зворот), а саме: - консультація клієнта та аналіз бухгалтерських документів по господарських операціях, здійснених ПП «Віннер» з ТзОВ «АгроМіт 2018» щодо досудового врегулювання спору, зокрема надання податковому органу Повідомлення про надання пояснень та додаткових документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено, зокрема по №9, №10 від 24.12.2020, та №11, №12 від 28.12.2020 - 500,00 грн (2 год);

- консультація клієнта та аналіз бухгалтерських документів щодо досудового врегулювання спору, зокрема надання податковому органу скарги та додаткових документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено, зокрема, по №9, №10 від 24.12.2020, та №11, №12 від 28.12.2020 - 1000,00 грн (3 год);

- аналіз національної судової практики та практики Європейського суду з прав людини - 500,00 грн (2 год)

- підготовка, написання та подання адміністративного позову до суду - 3 000,00 грн (5 год).

Вартість робіт по даному договору станом на дату підписання даного акту становить 5000,00 грн.

Відповідно до квитанції від 10.03.2021 №TS207006 позивач сплатив на рахунок адвоката 4950,00 грн за надання правової допомоги (а.с.115).

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19, 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, яка не є складною, суті виконаних послуг, суд вважає, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 5000,00 грн є надмірною та неспівмірною з фактичним обсягом наданих адвокатом послуг, оскільки послуги щодо усної консультації по правових підставах оскарження рішення, вивчення документів по справі, аналіз судової практики та практики Європейського суду з прав людини, збір доказів для підготовки позову охоплюються загальною діяльністю адвоката та має на меті складання позовної заяви і подання її до суду.

Таким чином, суд вважає заявлені витрати обґрунтованими частково.

При цьому, суд враховує, що відповідач заперечує проти задоволення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки вважає неспівмірною вартість послуг на правничу допомогу.

З врахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги, в сумі 3000,00 грн, а решту витрат на правничу допомогу адвоката повинен понести позивач.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд також враховує наступне.

Як слідує з матеріалів справи, позивач за подання даного адміністративного позову відповідно до платіжного доручення від 09.03.2021 №369 сплатив 18160,00 грн, тобто як за 8 немайнових вимог (а.с.7).

Однак суд зазначає, що позовна вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою, а отже оплачується судовим збором як за одну вимогу немайнового/майнового характеру.

Таке правозастосування викладене в постановах Верховного Суду від 18 лютого 2020 року у справі №320/3053/19 та від 10 квітня 2020 року у справі №520/5723/19.

Отже, в даному випадку позивач сплатив судовий збір в більшому розмірі.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача1 судовий збір в розмірі 9080,00 грн, сплачений згідно з платіжним дорученням від 09.03.2021 №369 (а.с.7), та роз`яснити позивачу, що для повернення надміру сплаченої суми судового збору йому слід звернутись до суду з відповідним клопотанням.

З урахуванням наведеного, оскільки суд задовольняє позов, то на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у сумі 12080,00 грн, з них: судовий збір - 9080,00 грн, витрати на професійну правничу допомогу - 3000,00 грн.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкової накладної від 12.02.2021 №№2399026/33537602, 2399028/33537602, 2399025/33537602, 2399027/33537602 про відмову у реєстрації податкових накладних №№9, 10 від 24.12.2020, №№11, 12 від 28.12.2020 відповідно.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані Приватним підприємством «Віннер» податкові накладні №№9, 10 від 24.12.2020, №№11, 12 від 28.12.2020.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь Приватного підприємства «Віннер» судові витрати в розмірі 12080,00 грн (дванадцять тисяч вісімдесят грн 00 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Приватне підприємство «Віннер» (43005, Волинська область, місто Луцьк, вулиця. Привокзальна, будинок 12, офіс 1, ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, код ЄДРПОУ ВП 44106679).

Відповідач2: Державна податкова служба України (04053, місто Київ, Львівська площа, 8, )

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій