Справа № 520/15628/2020
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2021-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Супрун Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 р. Справа № 520/15628/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.02.2021, по справі № 520/15628/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до стажу роботи судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання, стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді (3 роки), періоду перебування на військовій службі з 04.07.1979 по 02.12.1980, період роботи на слідчих посадах з 06.06.1987 по 26.10.1990; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу роботи судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання, стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) (3 роки), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, період перебування на військовій службі з 04.07.1979 по 02.12.1980, період роботи на слідчих посадах з 06.06.1987 по 26.10.1990; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 17.08.2020 в розмірі 62% грошового утримання судді, який працював на відповідній посаді судді Чугуївського міського суду Харківської області, із врахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до стажу роботи судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання, стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді (3 роки), періоду перебування на військовій службі з 04.07.1979 по 02.12.1980, період роботи на слідчих посадах з 06.06.1987 по 26.10.1990.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу роботи судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання, стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) (3 роки), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, період перебування на військовій службі з 04.07.1979 по 02.12.1980, період роботи на слідчих посадах з 06.06.1987 по 26.10.1990.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 17.08.2020, який працював на відповідній посаді судді Чугуївського міського суду Харківської області, із врахуванням раніше виплачених сум та з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, не погоджуючись із судовим рішенням, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судовим розглядом, рішенням Вищої ради правосуддя "Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Чугуївського міського суду Харківської області у зв`язку з поданням заяви про відставку" від 23.07.2020 року № 2242/0/15-20, звільнено ОСОБА_2 з посади судді Чугуївського міського суду Харківської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до наказу Чугуївського міського суду Харківської області від 27.07.2020 № 02-05/86 ОСОБА_1 відраховано зі штату Чугуївського міського суду Харківської області 28.07.2020.

З 17.08.2020 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 50 % суддівської винагороди, обчисленої відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно до довідки щодо періодів стажу, включених в розрахунок пенсії, яка надана Відділом з питань перерахунків пенсій № 19, встановлено, що до спеціального стажу, що дає право на щомісячне грошове утримання судді, відноситься зокрема період з 05.11.2001 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 28.07.2020.

В розрахунку стажу роботи, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді ОСОБА_1 зазначено: Служба у Збройних Силах СРСР (період з 04.07.1979 по 02.12.1980), слідчий слідчо-оперативної групи МВС СРСР при УВС м. Ленінокан Вірменської РСР (період з 06.06.1987 по 26.10.1990), суддя Чугуївського міського суду Харківської області (період з 05.11.2001 по 23.07.2020).

Стаж роботи станом на 23.07.2020 року становить 23 роки 06 місяців та 06 днів.

Зазначені обставини також підтверджуються даними трудової книжки серії НОМЕР_1 .

Листом від 02.10.2020 № 2000-0221-8/73251 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області у відповідь на звернення позивача повідомило останнього, що щомісячне довічне грошове утримання призначене з 17.08.2020 року обчислено згідно Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, в сумі 56754,00 грн. Щомісячне довічне грошове утримання призначено при загальному (повному) стажі 44 роки 9 місяців 17 днів (у тому числі спеціальний стаж, що дає право на щомісячне грошове утримання суддям 18 років 8 місяців 25 днів).

Позивач, не погодившись із діями відповідача щодо призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання, зокрема в частині визначення спеціального стажу, звернувся до суду із даним позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для зарахування спірних періодів до загального та спеціального стажу роботи позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Положеннями ч. 1 ст. 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Відповідно до ст. 47, ст. 48 Конституції України незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 92 Основного Закону України статус суддів визначається виключно законами України. Крім того, щодо суддів у ч. 2 ст. 127 Конституції України окремо визначено вимоги щодо несумісності. Так, відповідно до положень цієї статті професійні судді не можуть належати до політичних партій і профспілок, брати участь у будь-якій політичній діяльності, мати представницький мандат, обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу, крім наукової, викладацької та творчої.

У той же час, за рахунок заборони займатися іншою оплачуваною роботою суддям установлюються належні умови матеріального та соціально-побутового забезпечення.

Конституційний статус судді передбачає, у тому числі, що надання судді в майбутньому статусу судді у відставці, що також є гарантією належного здійснення правосуддя, дає підстави ставити до суддів високі вимоги і зберігати довіру до їх компетентності та неупередженості.

У рішенні від 24.06.1999 року № 6-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що однією з конституційних гарантій незалежності суддів є особливий порядок фінансування судів, а важливим механізмом забезпечення цих гарантій є встановлений частиною першою статті 130 Конституції України обов`язок держави забезпечувати фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів.

Також, у рішенні Конституційного Суду України від 11.10.2005 № 8-рп/2005 зазначено, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої розуміється у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, у тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.2013 року № 3-рп/2013 підкреслено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо).

Так, на момент звернення позивача до Вищої ради юстиції із заявою про звільнення з посади судді у відставку спірні правовідносини були врегульовані Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII.

Згідно з ч. 1 ст. 116 зазначеного Закону № 1402-VIІІ суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Відповідно до ст. 137 вказаного Закону до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Разом з тим, абз. 4 п. 34 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Враховуючи признання ОСОБА_1 на посаду судді Чугуївського міського суду Харківської області 05.11.2001, при обчисленні стажу роботи на посаді судді застосуванню підлягають положення Закону України "Про статус суддів" від 15.12.1992 № 2862-ХІІ.

Так, відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 43 Закону України "Про статус суддів" № 2862-ХІІ до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно з абз. 2 п. 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Отже, системний аналіз вказаної норми у її взаємозв`язку з абзацом 4 пункту 34 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402-VІІІ дає підстави для висновку, що у зв`язку з набранням чинності Законом України від 07.06.2018 № 2447-VІІІ "Про Вищий антикорупційний суд", яким внесено зміни до статті 137 Закону № 1402-VІІІ, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

При цьому, ч. 1 ст. 7 Закону України від 15.12.1992 № 2862-ХІІ "Про статус суддів" (чинного на момент обрання позивача на посаду судді) суддею може бути громадянин України, який має стаж роботи в галузі права не менш як три роки.

Також, з даного питання висловлювалась Велика Палата Верховного Суду, яка зазначила, що внесені до ст. 137 Закону № 1402-VІІІ зміни дозволили зараховувати стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення позивача на посаду судді (постанова від 30.05.2019 у справі № 9901/805/18), висновки якої суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Із матеріалів справи встановлено, що позивач на посаді судді Чугуївського міського суду Харківської області працював з 05.11.2001 по 28.07.2020.

Тривалість стажу - 18 років 8 місяців 25 днів.

Крім того, позивач служив у Збройних силах СРСР у період з 04.07.1979 по 02.12.1980 (1 рік 4 місяці 28 днів).

Також, рішенням від 06.08.2018 по справі № 638/8929/18 Дзержинського районного суду м. Харкова встановлено факт перебування позивача у період з 06.06.1987 по 26.10.1990 на службі в органах внутрішніх справ на посаді слідчого слідчо-оперативної групи МВС СРСР при УВС м. Ленінокан Вірменської РСР.

Частиною 4 ст. 78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до даних трудової книжки позивача останній у період з 20.05.1993 по 15.11.2001 проходив службу в органах МВС Харківської області (3 роки - стаж роботи, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді).

За наведених обставин та враховуючи викладене нормативне регулювання, до загального і спеціального стажу роботи позивача, що дає право на одержання щомісячного грошового утримання судді у відставці, належить враховувати період перебування на військовій службі з 04.07.1979 по 02.12.1980, період роботи на слідчих посадах з 06.06.1987 по 26.10.1990.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог щодо визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у зарахуванні до стажу роботи судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання, період перебування на військовій службі з 04.07.1979 по 02.12.1980, період роботи на слідчих посадах з 06.06.1987 по 26.10.1990 та зобов`язання відповідача здійснити зарахування вказаного періоду роботи до стажу судді та перерахунок розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 по справі № 520/15628/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов І.С. Чалий