Справа № 240/974/21
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2021-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
26 травня 2021 року м. Житомир справа № 240/974/21
категорія 112010201
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Романченка Є.Ю.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області, в якому просить:
- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті з 01.08.2019 року пенсії державного службовця відповідно ст. 37 Закону № 3723-ХІІ та не врахування довідки від 28.01.2020 № 16/01-19 при здійсненні перерахунку пенсії державного службовця з 01.08.2019 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату з 01.08.2019 р. пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 01.08.2019 р. № 154/01-19 та в довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, від 28.01.2020 р. № 16/01-19 з урахуванням раніше проведених виплат.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що на підставі заяви його переведено на пенсію відповідно до Закону України від 10.12.2015 №899-VІІ «Про державну службу». При обрахунку пенсії, відповідачем враховано стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців лише 17 років 3 місяці 28 днів. Зазначив, що оскільки стаж роботи позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" є меншим як 20 років, то підстав для перерахунку розміру пенсії немає. Позивач вважає таку відмову протиправною.
Ухвалою суду від 28.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Судове засідання призначене на 24.02.2021 о 10:00.
23.02.2021 подано відзив на позовну заяву, в якому Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області заперечує проти позову. Зокрема зазначає, що оскільки стаж роботи позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" є меншим як 20 років, тому підстави для перерахунку розміру пенсії позивача відсутні. Відтак, відповідач зазначає, що Головне управління діяло правомірно, тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.
24.02.2021 в судовому засіданні суд заслухавши представників оголосив перерву до 04.03.2021.
4 березня 2021 без виходу в нарадчу кімнату, суд постановив ухвалу про перехід до письмового провадження, яка занесена секретарем до протоколу судового засідання.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Управлінні з 01.08.2019 та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VII.
10.08.2020 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою в якій просив врахувати висновки викладені в рішенні Житомирського окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року у справі № 240/6489/20 яке набрало законної сили 07.08.2020 року, яким враховано до стажу на державній службі період проходження строкової військової служби в Радянській армії в період з 27.10.1975 по 11.11.1977 року (2 роки 15 днів) та роботу на посаді провідного інженера по охороні праці та протипожежної безпеки в Черняхівському районному агропромисловому об`єднанні з 16.02.1990 по 28.02.1992 (2 роки 13 днів) та здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 01.08.2019 р. № 154/01-19 та в довідці про складові заробітної плати особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, від 28.01.2020 р. № 16/01-19 з 01.08.2019 з урахуванням раніше проведених виплат.
Відповідач листом від 08.09.2020 року відмовив позивачу в здійсненні перерахунку пенсії, зокрема зазначив, що на виконання рішення суду з 01.08.2019 року позивачу проведено перерахунок пенсії та зараховано до стажу роботи на державній службі періоди з 27.10.1975 по 11.11.1977 року та з 16.02.1990 по 28.02.1992 року, а довідка від 28.01.2020 № 16/01-19 не може бути врахована при обчисленні розміру пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», так як стаж на посадах державної служби на розмір пенсії не впливає, тому після перерахунку пенсії на виконання рішення суду розмір пенсії не змінився.
Вважаючи відмову в перерахунку пенсійного органу протиправною позивач звернувся до суду з позовом.
Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, та доводи відзиву, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з наступних міркувань.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З 01.05.2016 набрав чинності Закон України від 10.12.2015 №889-VІІІ "Про державну службу" (далі Закон Закону №889-VІІІ), у зв`язку з чим стаття 37-1 Закону №3723-ХІІ втратила чинність.
Згідно статті 90 Закону №889-VІІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
На виконання пунктів 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 14.09.2016 №622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" (далі - Постанова №622), на підставі якої втратили чинність, зокрема, Постанова №865, а також пункт 1 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених Постановою №1013. За пунктом 5 Постанови №622 вона застосовується з 1 травня 2016 року.
Разом з тим, нормами Постанови №622, зокрема затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб, а також передбачено, що з 1 жовтня 2017 року пенсії, призначені після набрання чинності Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (крім пенсій осіб з інвалідністю І і II груп, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ "Про державну службу", у період роботи на посадах державної служби, визначених Законом України від 10 грудня 2015 року №889-VIII "Про державну службу", а також на посадах та на умовах, передбачених Законами України "Про прокуратуру", Про судоустрій і статус суддів", виплачуються в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" .
Відповідно до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року №622 пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII "Про державну службу" на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ "Про державну службу" мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 року №889-VIII "Про державну службу": - мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; - займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.
Згідно п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VІІ втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3273-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених в пунктах 10 і 12 цього розділу.
При цьому, пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу", передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу
З матеріалів справи вбачається, що єдиною підставою для відмови у проведенні перерахунку пенсії позивача є недостатній стаж на посадах державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу».
Відповідно до п. 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:
- посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);
- розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;
- у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;
- матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, І які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, за останнім місцем роботи на державній службі.
Відповідно до абз. 6 п. 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622, за бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Чіткий перелік посад, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначено статтею 25 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 № 3723-ХІІ.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15.06.2020 по справі № 240/6489/20, яке набрало законної сили 07.08.2020 року, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до стажу роботи на державній службі період проходження строкової військової служби в Радянській армії в період з 27.10.1975 по 11.11.1977 та роботу на посаді провідного інженера по охороні праці та протипожежної безпеки в Черняхівському районному агропромисловому об`єднанні з 16.02.1990 по 28.02.1992.

На виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15.06.2020 по справі № 240/6489/20 до стажу роботи на державній службі додатково зараховано 4 роки 28 днів, а саме періоди: з 27.10.1975 по 11.11.1977 - служби у лавах Радянської армії (2 роки 15днів) та з 16.02.1990 по 28.02.1992 - провідного інженера в Черняхівському районному агропромисловому об`єднанні (2 роки 13 днів).

Судом встановлено, що станом на момент призначення пенсії стаж державної служби з урахуванням періодів, врахованих на виконання рішення суду, а саме 4 років 28 днів, становив 21 рік 6 місяців 8 днів, однак стаж роботи позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-ХІІ, становив 17 років 5 місяців 10 днів тобто менше 20 років.

Суд погоджується з висновком пенсійного фонду, що особи, які не набули стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону "Про державну службу", не менш як 20 років, права на обчислення виплат в середніх розмірах відповідно до абз. 6 п. 4 Порядку не мають.

У зв`язку з вищевикладеним, суд не вбачає правових підстав зобов`язувати відповідача здійснювати перерахунок призначеної пенсії державного службовця відповідно до вимог ст. 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу» та п. 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622, а відтак, в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

За приписами вимог п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналіз вказаної правової норми свідчить про те, що відповідач повинен доводити правомірність своїх рішення, дій чи бездіяльності. Водночас, позивач не позбавлений обов`язку довести ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. Тобто обов`язок доказування в адміністративному процесі не покладено виключно на суб`єкта владних повноважень, а розподілений в залежності від вимог та заперечень.

У даному випадку обов`язок доказування правомірності оспорюваних дій належить відповідачу, в той час як позивач зобов`язаний підтвердити належними та допустимими доказами обставини, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись статями 2, 9, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ід. код. НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.О.Ольжича,7, м. Житомир, 10003, ) про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп.15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Ю. Романченко