Справа № 580/1200/21
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2021-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року справа № 580/1200/21

10 годин 36 хвилин м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: судді Трофімової Л.В., за участі секретаря Безпалого А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 580/1200/21

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) [позивач ОСОБА_1 особисто]

до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18001, ідентифікаційний код юридичної особи в ) [представник відповідача не прибув]

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, прийняв рішення.

10.03.2021 ОСОБА_1 , звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області, з урахуванням позовної заяви поданої 25.03.2021 упорядку усунення недоліків, просить:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо невиплати ОСОБА_1 з 01.01.2018 до 31.12.2019 - 100 % суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018 відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести (здійснити) виплати ОСОБА_1 з 01.01.2018 до 31.12.2019 - 100 % суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018 відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Ухвалою від 26.03.2021 відкрито спрощене провадження у справі, призначено судове засідання на 08.04.2021. Ухвалою від 08.04.2021 відкладено розгляд справи до 23.04.2021. У зв`язку з поширенням коронавірусної інфекції та хворобою судді Черкаського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 з 19.04.2021 по 14.05.2021 включно судове засідання 23.04.2021 не відбулося, розгляд справи призначено на 20.05.2021.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачу з січня 2018 року здійснено перерахунок пенсії з урахуванням таких видів грошового забезпечення: посадового окладу, окладу за військове звання та відсоткової надбавки за вислугу років (40%). Згідно з розрахунком пенсія виплачувалась у таких розмірах: з 01.01.2018 по 31.12.2018 щомісячно 50% від підвищення: з 01.01.2019 по 31.12.2019 щомісячно 75% від підвищення: з 01.01.2020 100% щомісячно від підвищення. На заяву позивача від 08.02.2021 про здійснення перерахунок та виплату 100% суми підвищення пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018, обчисленої з оновленого грошового забезпечення, визначеного відповідно до Постанови № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та її підвищень: на 50 % з 01.01.2018; на 75% з 01.01.2019 до 05.03.2019; на 100% з 01.01.2020, визначеної станом на 01.03.2018 з урахуванням виплачених сум з 01.01.2018, відповідач листом від 26.02.2021 повідомив, що законодавчі підстави для перерахунку та виплати позивачу пенсії з 01.01.2018 до 31.12.2019 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, відсутні. Зазначена відмова (на думку позивача) є протиправною, позаяк невиплата пенсії у повному розмірі є втручанням у право позивача на мирне володіння майном. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов.

Відповідач позов не визнав, 08.04.2021 представник відповідача подав до суду відзив на позов, відповідно до якого зазначив, що перерахунок пенсії позивача відбувся з 01.01.2018. Перерахунок пенсії здійснено відповідачем на підставі, у межах та у спосіб, що передбачений законодавством, порушень прав позивача під час здійснення перерахунку не відбулося. Представник відповідача посилається на правову позицію Відповідач свого представника у судове засідання не направив, 17.05.2021 подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

19.04.2021 позивачем подано відповідь на відзив, де зазначено, що з 01.01.2018 позивачу виплачувалась пенсія не у повному розмірі: у 2018 році 50% від підвищення, у 2019 році 75% від підвищення, а тому вважає недоотримання пенсії у повному розмірі звуженням його прав.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши повідомлені позивачем та представником відповідача аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно частини 3 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, що має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Конституцією України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 28.10.2011 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі Закон №2262) у розмірі 68% грошового забезпечення (а.с.65).

17.04.2018 позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2018 із розрахунку 68% грошового забезпечення (а.с.44, 83).

08.02.2021 позивач звернувся із заявою (а.с.42) до відповідача про здійснення перерахунку пенсії з 01.01.2018, у якій просив здійснити перерахунок і виплату 100% суми підвищення пенсії.

Листом відповідача від 19.02.2021 № 672-755/С-03/8-2300/21 позивачу повідомлено, що виплата перерахованої пенсії здійснювалась з 01.01.2018 відповідно до пункту 2 постанови № 103. Після скасування рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/3858/18 пунктів 1, 2 постанови № 103, що набрало чинності 05.03.2019, пенсії після 05.03.2019 виплачувались у розмірах, визначених на зазначену дату. Підстав для перерахунку та виплати позивачу пенсії з 01.01.2018 до 31.12.2019 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного на 01.03.2018, законодавчих підстав немає (а.с.43).

Вважаючи зазначену відмову протиправною, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав.

Суд зазначає, що спірні правовідносини визначаються у правильності перерахунку пенсії та різному тлумаченні норм Постанови №103 учасниками справи.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Згідно з частиною 3 статті 63 Закону № 2262 усі призначені за цим Законом пенсії належать перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною 2 статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб, врегульовані Законом №2262. Відповідно до частини 4 статті 63 Закону №2262 у редакції Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», що набрала чинності з 01.01.2017 усі призначені за цим Законом пенсії належать перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. Кабінету Міністрів України делеговано право встановлювати умови, порядок та розміри пенсійних виплат під час перерахунку пенсії звільненим із служби військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом, що узгоджується з функціями Уряду України, визначеними, зокрема статті 116 Конституції України. Відповідно до статті 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 з метою реалізації положень частини 4 статті 63 Закону №2262 прийнято Постанову №103. Відповідно до пункту 1 Постанови № 103 постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова № 704). Згідно з пунктом 2 Постанови № 103 виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) постановлено проводити у таких розмірах: з 01.01.2018 50 %; з 01.01.2019 до 31.12.2019 75 %; з 01.01.2020 100 % суми підвищення пенсії, визначених за станом на 01.03.2018.

Суд зазначає, що пунктом 2 Постанови № 103 було визначено порядок виплати перерахованої пенсії, а не перерахунку пенсії/встановлення підвищення (надбавки) з 01.01.2018 50 %; з 01.01.2019 до 31.12.2019 75 %; з 01.01.2020 100 %.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу від 17.04.2018 перерахунку пенсії з 01.01.2018 ОСОБА_1 (а.с.44), відповідачем здійснено перерахунок з суми грошового забезпечення 11415,00 грн, за такими складовими: посадовий оклад 6200,00 грн; оклад за військовим званням 1410,00 грн; процентна надбавка за вислугу років (50%) 3805,00 грн. Основний розмір пенсії: 68% грошового забезпечення 6869,19 грн.

Різниця між місячним розміром підвищеної пенсії та розміром пенсії станом на 01.03.2018 становить 4690,03 грн. Підвищення виплачується: з 01.01.2018 до 31.12.2018 у сумі 2345,02 грн (4690,03 грн х 50 %); з 01.01.2019 до 31.12.2019 у сумі 3517,52 грн (4690,03 грн х 75 %); з 01.01.2020 у сумі 4690,03 грн (4690,03 х 100 %).

Суд дійшов висновку, що позивачем не обґрунтовано з відсилкою на норми чинних нормативно-правових актів наявність іншого права на перерахунок та виплату пенсії з розрахунку перерахованої підвищеної пенсії до проценту підвищення станом на: 01.01.2018 з розрахунку 50%; 01.01.2019 з розрахунку 75%; 01.01.2020 з розрахунку 100%, не надано власного розрахунку щодо розбіжностей та/або виявлених деструктивних відхилень від обчислення вчиненого відповідачем.

Згідно з частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 6 Постанови №103 внесено зміни до постанов КМУ, зокрема постанови КМУ від 13.02.2008 №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та до постанови КМУ від 17.07.1992 №393», а саме пункт 5 викладено в такій редакції: «під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням».

Судом за наявним у матеріалах справи перерахунком пенсії позивачу встановлено (а.с.44), що починаючи з 01.01.2018 виплата перерахованої пенсії позивача здійснювалася поетапно.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Відповідно до частини 2 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 набрало законної сили 05.03.2019.

Частиною 2 статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Положення пунктів 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою КМУ від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» втратили чинність з 05.03.2019.

Враховуючи, що пункт 2 Постанови №103 втратив чинність з 05.03.2019, виплата позивачу пенсії в розмірі 75 % суми підвищення пенсії за цим пунктом постанови з 05.03.2019 є безпідставною.

Суд під час розгляду даної справи враховує висновки Верховного Суду у справі №160/3586/19. У рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.08.2019 у справі №160/3586/19, залишеного без змін за результатами апеляційного перегляду постановою Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020, зазначено: у зв`язку із скасуванням пункту 2 постанови КМУ від 21.02.2018 №103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, що залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано, тому суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії позивача з 05.03.2019 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, є протиправними.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України під час вибору і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду. Згідно частини 5 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Судом встановлено, що 14.08.2019 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» (набрала чинності 04.09.2019). Відповідно до пункту 1 встановлено, що виплата пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 01.01.2018 з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», здійснюється у 2019 році в розмірі 75 % суми підвищення пенсії, визначеної на 01.03.2018. Враховуючи, що постанова Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 №804 набрала чинності 04.09.2019, виплата позивачу пенсії в розмірі 75 % суми підвищення пенсії є протиправною у період з 05.03.2019 до 03.09.2019 з підстав необґрунтованого обмеження фінансового інтересу позивача.

Постанова Кабінету Міністрів України №804 скасована рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.01.2020 у справі №640/19133/19, що залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 №1088 «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян» передбачено, що з 01.01.2020 виплата пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 01.03.2018 (крім пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 01.01.2018 з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, заклади вищої освіти), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», здійснюється у підвищеному розмірі з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

З 04.09.2019 Кабінетом Міністрів України запроваджено на 2019 рік виплату пенсій, призначених згідно із Законом №2262 та відповідно до постанови №704, у розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018.

Суд зазначає, що з 05.03.2019 до 03.09.2019 (до дати набрання чинності постановою №804) Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області мало виплачувати позивачу підвищену пенсію, розраховану відповідно до Закону №2262 та постанови №704 у розмірі 100 % суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018.

Згідно Кодексу адміністративного судочинства України (частина 1 статті 77) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України (частина 2 статті 77) у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що відповідно до постанови Верховного Суду України від 24.11.2015 у справі № п/800/259/15 (ЄДРСР 54398764) бездіяльність це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, що виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити. Бездіяльність не має чітко окреслених часових меж, а саме явище бездіяльності є триваючим.

Згідно із частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінюючи дії відповідача за критеріями частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України щодо не виплати 100 % суми підвищення пенсії з 05.03.2019 до 03.09.2019 включно, суд дійшов висновку, що відповідач діяв протиправно, тобто не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені законами України, без використання повноважень з метою, з якою ці повноваження надано, необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, визнавши протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не виплати позивачу 100 % суми підвищення пенсії з 05.03.2019 до 03.09.2019 включно та ефективно відновити порушене право шляхом зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 05.03.2019 до 03.09.2019 включно у розмірі 100 % суми підвищення пенсії з урахуванням проведених виплат.

Згідно частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Суд не включає до складу судових витрат, що належать розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» (а.с.23), а доказів понесення інших судових витрат не надано, то відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 73-78, 90, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області щодо невиплати ОСОБА_1 з 05.03.2019 до 03.09.2019 включно 100 % суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ідентифікаційний код юридичної особи в ) здійснити перерахунок та виплату пенсії із врахуванням раніше виплачених сум ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за період з 05.03.2019 до 03.09.2019 включно з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень та з урахуванням пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 [ АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ];

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області [вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18001, ідентифікаційний код юридичної особи в ].

Повне судове рішення складено 25.05.2021.

Суддя Л.В. Трофімова