Справа № 320/4858/21
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2021-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви

27 травня 2021 року м. Київ 320/4858/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

22 квітня 2021 р. до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) з позовом до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2021 р. позовну заяву залишено без руху та встановлено десяти денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали. Вказаною ухвалою запропоновано усунути недоліки шляхом подання до суду наступних доказів: клопотання про поновлення строку, документів на підтвердження та обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду.

24 травня 2021 р. до Київського окружного адміністративного суду надійшла заява від ОСОБА_1 про усунення недоліків. Судом встановлено, що у вказаній заяві ОСОБА_1 зазначає, що в зв`язку з ухваленням Верховним Судом рішення по зразковій справі № 440/2722/20 щодо нарахування та виплати інваліду війни разової грошової допомоги, яке вступило в законну силу 13 лютого 2021 р., ОСОБА_1 було набуто законне право на відстоювання своїх прав в суді, а тому строк подачі адміністративного позову не перевищує 6 місячного терміну.

Дослідивши вказану заяву та позовну заяву з додатками, судом зазначає про наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За приписами ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з вимогами статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Частиною 4 ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Дана позиція узгоджується з відповідними висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 6 лютого 2018 року по справі №607/7919/17, в яких Верховний Суд встановив, що 30 вересня поточного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована. Отже, перебіг строку звернення позивача до суду з даним позовом слід обраховувати з 30 вересня відповідного року, за який виплачується разова щорічна грошова допомога.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою в якій просить суд наступне:

1) Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку одноразової виплати до 5 травня за 2020 рік;

2) зобов`язати Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області здійснити перерахунок одноразової виплати ОСОБА_1 до 5 травня з врахуванням норм Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону від 25 грудня 1998 р. № 367-ХІV.

До суду з цим адміністративним позовом ОСОБА_1 звернувся 22 квітня 2021 р., тобто майже через 1 рік з дня отримання виплат за 2020 р., та у строк понад 6 місяців після 30 вересня 2020 р., а отже з пропуском 6-ти місячного строку звернення до суду.

При цьому, ОСОБА_1 не подає клопотання про поновлення строку на звернення до суду з цим позовом, не обґрунтовує у позовній заяві дійсних підстав пропущення строку, не зазначає підстав для їх поновлення та не надає жодного доказу на підтвердження наведених обставин.

Поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

Зазначення заявником про ухвалення Верховним Судом рішення по зразковій справі № 440/2722/20 не є тою датою, коли він дізнався чи повинен був дізнатися про порушення своїх прав. Суд також зазначає, що вказане рішення винесено 29 вересня 2020 р., отже з часу його винесення до дня звернення заявника до суду з цим позовом також пройшло понад 6 місяців.

Суд зазначає, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 20 грудня 2018 року у справі №357/6560/17.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, ОСОБА_1 пропущено 6-ти місячний строк звернення до суду та не подано обґрунтованого клопотання про його поновлення.

Крім того, суд зазначає, що з урахуванням прийняття будь-якого рішення судами чи встановленням нової судової практика, для будь-якої особи не настають наслідки для звернення з позовною заявою до суду.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не надано належного обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду, суд вважає за необхідне продовжити ФОП ОСОБА_2 строк для усунення недоліків позовної заяви та не починає відліковуватися час для такого звернення. Оскільки ОСОБА_1 отримує вказані виплати щорічно, то саме з моменту отримання таких виплат чи закінчення строку для їх отримання у останнього виникають підстави для захисту своїх прав та підстави для звернення до суду.

Суд зазначає, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 20 грудня 2018 року у справі №357/6560/17.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При вирішенні вказаного питання суддею враховано, що згідно з вимогами ч. 2 ст. 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку щодо необхідності продовження процесуального строку усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 , шляхом подання до суду наступних документів: клопотання про поновлення строку, документів на підтвердження та обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Керуючись ст.ст. 121, 169, 243, 248, 287 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в:

1. Продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 ..

2. Установити ОСОБА_1 десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

3. Копію даної ухвали направити ОСОБА_1 ..

4. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Журавель В.О.