Справа № 640/31368/20
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2021 року м. Київ № 640/31368/20

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Каракашьяна С.К., здійснюючи розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративної справи за позовом приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Дисциплінарної комісії приватних виконавців при Міністерстві юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовом до Міністерства юстиції України, Дисциплінарної комісії приватних виконавців при Міністерстві юстиції України.

В позовній заяві позивач просить суд :

«Визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 08.12.2020, оформлене протоколом № (номер невідомий), про задоволення подання Міністерства юстиції України та застосування до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 (свідоцтво про право на здійснення діяльності приватного виконавця НОМЕР_1 від 10.06.2019) дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності строком на 1 (один) місяць.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №(номер невідомий) від (дата невідома) про введення в дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 08.12.2020, оформлене протоколом №(номер невідомий), про задоволення подання Міністерства юстиції України та застосування до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 (свідоцтво про право на здійснення діяльності приватного виконавця НОМЕР_1 від 10.06.2019) дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності строком на 1 (один) місяць».

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №640/31368/20, суд ухвалив здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою від 15 грудня 2020 року вжито заходів забезпечення позову та заборонено Міністерству юстиції України до набрання законної сили рішенням по суті спору вносити до Єдиного реєстру приватних виконавців України запису про зупинення діяльності приватного виконавця ОСОБА_1 на підставі рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 08.12.2020.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачем не було допущено порушення вимог чинного законодавства при відкритті виконавчого провадження. При цьому позивач вказує на те, що ним правомірно було відкрито виконавче провадження у місті Києві, з огляду на те, що виконавчий документ - виконавчий напис нотаріуса містив визначення місця проживання боржника саме у м.Києві, а позивач не наділений повноваженнями на перевірку місця проживання фізичної особи та виконавчого документу під час відкриття виконавчого провадження.

Також позивач стверджує про те, що ним було своєчасно направлено документи простою кореспонденцією, з огляду на відсутність вимог про її направлення рекомендованою, та своєчасно прийнято рішення про закриття виконавчого провадження, після надходження рішень суду апеляційної інстанції.

Відповідачами позовні вимоги заперечуються з огляду на правомірність винесених рішень та наявність порушень в діях позивача.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивач - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1, здійснює діяльність на підставі посвідчення № НОМЕР_1 виданого Міністерством юстиції України 10.06.2019р.

На підставі скарги ОСОБА_2 Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі -Управління) відповідно до статті 34 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», пунктів 19, 26 розділу 3 Порядку проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.10.2018 № 3284/5, проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 щодо здійснення виконавчого провадження № 61636272, за результатами якої складено довідку від 16.10.2020р.

Дана довідка містить висновки про порушення позивачем під час здійснення виконавчого провадження №61636272 вимог ст. 129-1 Конституції України, п. 2, 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», п. 7 Розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень.

На підставі зазначених висновків директором Департаменту державної виконавчої служби внесено до Дисциплінарної комісії приватних виконавців при Міністерстві юстиції України подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 25.11.2020р.

08.12.2020 Дисциплінарна комісія приватних виконавців при Міністерстві юстиції України прийняла рішення за поданням від 25.11.2020 щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді зупинення діяльності строком на 1 (один) місяць. Дане рішення оформлено протоколом №47 від 08.12.2020.

Зазначене рішення було прийнято 5ма голосами членів комісії, 4 члени висловилися проти, один з яких виклав окрему думку.

На підставі зазначеного рішення Міністерством юстиції України винесено наказ 4462/5 від 24.12.2020р., яким введено в дію вищезазначене рішення, зупинено діяльність позивача строком на один місяць.

Розглядаючи правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності суд висловлює наступну правову позицію.

Так, перевіркою встановлено, що на виконанні у приватного виконавця перебувало виконавче провадження № 61636272 з примусового виконання виконавчого виконавчого напису № 3391, виданого 13.03.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості у сумі 10095, 50 гривень.

Зазначене виконавче провадження відкрито приватним виконавцем 25.03.2020.

З огляду на те, що відповідно до виконавчих документів боржник знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Васильківський район, смт Василівка, вулиця Нова, 34 та враховуючи, що до заяв про примусове виконання рішення стягувачем не були додані документи, підтверджуючі наявність майна на території виконавчого округу, у якому приватний виконавець здійснює діяльність слід зазначити, що виконавче провадження № 61636272 в порушення вимог частини другої статті 25 Закону № 1403-VIII, частини другої статті 24 Закону № 1404-VIII відкрите приватним виконавцем не за місцем виконання рішення.

Зазначене встановлено рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.04.2020 № 160/3558/20, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.06.2020, яким постанова про відкриття виконавчого провадження від 25.03.2020 № 61636272 визнана протиправною та скасована.

Розглядаючи правомірність притягнення позивача до відповідальності за вищезазначені дії суд висловлює наступну правову позицію.

Згідно з частиною першою ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

А відповідно до частини другої ст. 24 Закону № 1404-VIIІ, приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи.

Отже, дійсно право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання належить стягувачу, проте, приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи саме за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, а не будь - яке інше місце, зазначене у виконавчому написі нотаріуса.

Саме з тих підстав, що місцем проживання боржника - фізичної особи є інше, ніж місто Київ, місце, судом було скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження.

Суд погоджується з такою правовою позицією, проте вважає за доцільне зазначити наступне.

Так, Окружним адміністративним судом міста Києва неодноразово розглядалися позови про скасування саме постанов про відкриття виконавчого провадження приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1

Саме даним складом суду було висловлено вищезазначену правову позицію у справах № 640/9387/20, № 640/15937/20, № 640/11325/20, та скасовано постанови саме позивача про відкриття виконавчого провадження.

Проте, рішення у справах № 640/9387/20 та № 640/15937/20, були скасовані Шостим апеляційним адміністративним судом, з прийняттям рішення про відмову у позові, з тих підстав, що положеннями Закону України «Про виконавче провадження» на державного виконавця не покладено обов`язку щодо перевірки місцезнаходження боржника зазначеного у виконавчому документі до вирішення питання відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом.

Натомість у справі № 640/11325/20 рішення даного складу суду першої інстанції за позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження залишено без змін.

Таким чином навіть в межах конкретно визначеного приватного виконавця та суду апеляційної інстанції існує різна практика вирішення ідентичних спорів щодо можливого місця відкриття виконавчого провадження.

Зазначене, на думку суду, породжує ситуацію правової невизначеності, в якій перебуває приватний виконавець, що, на думку суду, виключає можливість притягнення його до відповідальності.

Також в довідці зазначено, що 25.03.2020 приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, яку направлено для виконання до AT КБ «ПриватБанк», AT «Універсал Банк», ПАТ «ОТП Банк», AT «Ощадбанк», AT «УкрСиббанк», AT «Альфа-Банк», AT «Райффайзен Банк Аваль».

18.06.2020 до Позивача надійшла постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 15.06.2020 у справі № 160/3558/20 про залишення без задоволення апеляційної скарги приватного виконавця та залишення без змін рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.04.2020 у справі № 160/3558/20 про задоволення позову боржника та визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 61636272 від 25.03.2020.

Того ж дня, Позивачем винесені постанови про скасування процесуальних документів, якими скасовано: постанову про відкриття виконавчого провадження від 25.03.2020;постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 25.03.2020;постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 25.03.2020;постанову про арешт коштів боржника від 25.03.2020;постанову про арешт майна боржника від 25.03.2020.

Відповідно до відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження, а саме Журналу реєстрації вихідної кореспонденції встановлено, що відомості про реєстрацію вказаної постанови із присвоєнням їй відповідно вихідного номера відсутні, серед адресатів AT «Райффайзен Банк Аваль», AT «Ощадбанк», AT «Альфа-Банк», ПАТ «ОТПБанк», AT «УкрСиббанк» не значаться.

При цьому, згідно відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що постанова від 18.06.2020 направлена в AT КБ «ПриватБанк» та AT «Універсал Банк» в електронному вигляді відповідно до Порядку автоматизованого арешту коштів боржників на рахунках у банках за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 6.04.2019 № 1203/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.04.2019 за № 399/33370 лише 07.10.2020, а не наступного дня, як передбачено вищевказаним Порядком.

Позивач, заперечує щодо вищезазначеного, та стверджує, що в день винесення постанови про скасування процесуального документу від 18.06.2020, якою скасовано документ «постанова про арешт коштів боржника» від 25.03.2020 її було направлено до банківських установ за вих. 51710, з наведенням номерів рекомендованих поштових відправлень.

Також позивач стверджує, що електронний підпис виконавця міг не бути накладений через технічну помилку Автоматизованої системи виконавчого провадження, що не залежить від приватного виконавця.

Надані відповідачем відзив та заперечення на відповідь на відзив не містять жодних спростувань чи заперечень даних обставин.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ст. 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії. Отже, вирішення даної справи залежить від доведеності відповідачем наявності порушень в діях відповідача.

З огляду на відсутність спростувань тверджень позивача про своєчасність направлення кореспонденції та наявності технічного збою в системі АСВП з боку відповідачів судом не приймаються посилання відповідача щодо направлення кореспонденції та її реєстрації в системі.

Також перевіркою було встановлено, що, у мотивувальних частинах постанов про скасування процесуальних документів від 18.06.2020, винесених у виконавчому провадженні № 61636272 та повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання приватним виконавцем невірно зазначено рішення суду на підставі якого скасовані процесуальні документи. Так зазначено, що до приватного виконавця надійшла постанова Третього апеляційного адміністративного суду у справі № 340/826/20 про залишення без задоволення апеляційної скарги приватного виконавця та залишення без змін рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.03.2020 у справі № 340/826/20 про задоволення позову ОСОБА_3 та визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 61430963 від 02.03.2020. При цьому, постанова про відкриття виконавчого провадження № 61636272 скасована рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.04.2020 № 160/3558/20, яке залишено в силі постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.06.2020 у справі № 160/3558/20.

З огляду на це, на думку відповідача, зазначення в постановах про скасування процесуальних документів від 18.06.2020 та повідомленні про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання невірних реквізитів рішення суду на підставі якого винесені ці постанови свідчить про порушення приватним виконавцем вимог пункту 7 розділу 1 Інструкції.

При цьому відповідачем не спростовуються посилання позивача на те, що 19.06.2020 приватним виконавцем винесено сім постанов про виправлення помилок у вищезазначених процесуальних документах, у відповідності до яких вірно визначено їх мотивувальні частину.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 2, 3, 6-11, 73-77, 79, 90, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 08.12.2020, оформлене протоколом № 47 про задоволення подання Міністерства юстиції України та застосування до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 (свідоцтво про право на здійснення діяльності приватного виконавця НОМЕР_1 від 10.06.2019) дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності строком на 1 (один) місяць.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України 4462/5 від 24.12.2020р. «Про застосування до приватного виконавця ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення»

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя С.К. Каракашьян