Справа № 810/5146/18
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2021-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 травня 2021 року м. Київ № 810/5146/18
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панової Г.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України,

Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України

третя особа: Київське квартирно-експлуатаційне управління

про визнання протиправними дій та зобов`язання винити певні дії,

В С Т А Н О В И В:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Міністерства оборони України (далі - відповідач-1), Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України (далі - відповідач-2), третя особа: Київське квартирно-експлуатаційне управління, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Міністерства оборони України, Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України щодо розподілу бюджетних коштів, призначених для забезпечення у 2017 році житлом (компенсацією) військовослужбовців;

- зобов`язати Міністерство оборони України забезпечити позивача жилим приміщенням відповідно до вимог чинного законодавства.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що посадовими особами Міністерства оборони України у 2017 році компенсація розподілялася не з урахуванням часу перебування військовослужбовців у житловій черзі, а з урахуванням інших чинників. Проте, оскільки законодавство України з питань забезпечення військовослужбовців житлом передбачає виключно принцип черговості під час розподілу житла та компенсації, такі дії відповідачів позивач вважає протиправними та такими, що порушують норми чинного законодавства.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.11.2018 відкрито провадження у справі та вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.04.2019 прийнято до провадження адміністративну справу № 810/5146/18 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України, третя особа: Київське квартирно-експлуатаційне управління про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Вказаною ухвалою суду також запропоновано відповідачам протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзиви на позовну заяву.

Частинами 5 та 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідачі 1,2 позов не визнали, подали суду відзив від 26.12.2018 на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що Київським квартирно-експлуатаційним управлінням (далі - Київське КЕУ) було здійснено перевірку квартирної справи майора ОСОБА_1 , якому згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.10.2018 №520 розподілено грошову компенсацію за належне для отримання жиле приміщення. Проте, як вбачаєьтся з листа від 22.11.2018 № 303/25-7103 за результатом перевірки квартирної справи позивача було виявлено відсутність ряду документів, передбачених Порядком визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 728. У зв`язку з цим відповідач-1 вважає, що позивача не позбавлено права на забезпечення житлом, у тому числі і грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, однак до порушеного питання слід повернутися саме після усунення позивачем зазначених у листі Київського КЕУ недоліків, як того вимагає Порядок визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 728№728.

Позивач заперечуючи доводи відповідача-1, викладені у відзиві на позов, подав до суду відповідь на відзив від 02.01.2019 №31/19.

У вказаній відповіді позивач зазначає, що відповідач-1 безпідставно обґрунтовує свій відзив неузгодженістю коефіцієнтів збільшення вартості квадратного метра житла, оскільки предметом позову є власне порушення принципу черговості під час розподілу бюджетних коштів 2017 року, що на думку позивача призвело до не отримання ним компенсації.

Відповідач-1 заперечуючи доводи позивача, викладені у відповіді на відзив, подав до суду заперечення від 22.01.2019 №1838/19.

У своєму запереченні відповідач-1 зауважує на тому, що ОСОБА_1 не довів у чому саме полягає порушення принципу черговості, а тому твердження останнього про порушення принципу черговості при розподілі бюджетних коштів, призначених для виплати у 2017 році, є безпідставними.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України, який проходить дійсну військову службу у військовій частині НОМЕР_2 на посаді заступника командира батальйону по роботі з особовим складом.

Позивач разом зі складом сім`ї в кількості трьох осіб з 12.03.1993 року перебуває на квартирній черзі у Васильківському гарнізоні Київської області, а з 06.09.2017 року знаходиться у списку громадян, що мають першочергове право на отримання житлового приміщення, як учасник бойових дій.

07.12.2017 року начальник Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України своїм листом № 303/4/2575 звернувся до головного розпорядника бюджетних коштів Міністра оборони України з пропозицією розподілити бюджетні кошти, які призначені для виплати грошової компенсації не за принципом черговості, а у залежності від розміру збільшення коефіцієнта збільшення 1 кв. метра житлової площі.

22.07.2018 року начальник Київського КЕУ в листі № 303/25-3095 повідомив позивача про відсутність фінансування для виплати компенсації у 2017 році для Київського КЕУ у зону відповідальності якого входить Васильківський гарнізон.

Не погоджуючись із такими діями суб`єктів владних повноважень позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Право на житло належить до сфери прав будь-якої людини. Забезпечення житлом є життєвою необхідністю і одним з основних прав громадян незалежно від рівня економічного розвитку держави. Статтею 25 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право на такий життєвий рівень, який включає харчування, одяг та житло.

Держава бере на себе обов`язки надавати безоплатно житло громадянам, які потребують соціального захисту. Щодо інших категорій громадян обов`язок держави полягає у створенні умов, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, система їх соціального та правового захисту, гарантії військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах встановлюються Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (з наступними змінами і доповненнями).

За умовами вказаного закону реалізація права на житло військовослужбовцями, у тому числі пільгових категорій, може бути здійснено у такі способи: безпосереднього надання житла, грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, надання кредиту для купівлі (спорудження) житла. Для отримання житла військовослужбовець має бути зарахований на облік, та занесений до книги обліку осіб, що перебувають в черзі на одержання житла. Військовослужбовцям житло надається згідно з чергою.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Абзацом четвертим пункту 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Згідно з абзацом першим пункту 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Відповідно до пункту 14 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій надаються такі пільги як першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом.

Учасники бойових дій, які дістали поранення, контузію або каліцтво під час участі в бойових діях чи при виконанні обов`язків військової служби, забезпечуються жилою площею, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій, - протягом двох років з дня взяття на квартирний облік.

Згідно з пунктами 44, 46 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів Української РСР і української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року № 470 у першу чергу жилі приміщення надаються тим, що перебувають на квартирному обліку учасникам бойових дій та учасникам війни. Поза чергою жилі приміщення надаються особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до пункту 45 Правил генералам, адміралам, офіцерам і тим, що перебували на військовій службі не менше двадцяти календарних років, військовослужбовцям надстрокової служби, прапорщикам і мічманам Збройних Сил СРСР та прирівняним до них особам, звільненим з військової служби за станом здоров`я, віком або скороченням штатів, жилі приміщення надаються виконавчими комітетами місцевих Рад народних депутатів у першу чергу, але не пізніше, ніж у тримісячний строк з дня прибуття до місця проживання, обраного з урахуванням існуючого порядку прописки.

Пунктом 4.1 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра оборони України від 30.11.2011 року № 737, визначено, що військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, які перебувають на квартирному обліку згідно з чергою, яка визначається часом зарахування на квартирний облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов.

При цьому, п. 4.13 зазначеної Інструкції встановлено, що черговість надання компенсації визначається за часом взяття військовослужбовця (особи, звільненої з військової служби, та членів сім`ї військовослужбовця) на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та/або включення до списків осіб, які мають право на першочергове чи позачергове одержання жилих приміщень.

Частинами першою та другою статті 9 ЖК України визначено, що громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Забезпечення постійним житлом громадян, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, може здійснюватися шляхом будівництва або придбання доступного житла за рахунок надання державної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень статті 40 ЖК України громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку.

Згідно зі статтею 48-1 ЖК України порядок та розмір надання громадянам грошової компенсації за належні їм для отримання жилі приміщення визначаються Кабінетом Міністрів України(Норми і положення статті 48-1 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, згідно із законом України від 28 грудня 2014 року №80-VІІІ).

Постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 728 «Про деякі питання забезпечення житлом військовослужбовців та інших громадян» із наступними змінами затверджено «Порядок визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення» (далі - Порядок у редакції від 23 березня 2016 року).

Цей Порядок установлює механізм визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей, що перебувають разом з ними на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, який ведеться у військових частинах, органах, підрозділах, загонах, військових навчальних закладах, установах (далі - військові частини), а у разі їх розформування - у військових комісаріатах та квартирно-експлуатаційних установах (організаціях), за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення (далі - компенсація).

Згідно з п. 5 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року № 728, черговість надання компенсації визначається за часом взяття військовослужбовця та членів його сім`ї на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та/або включення до списків осіб, які мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.

Для отримання грошової компенсації та визначення її остаточного розміру житловій комісії подаються такі документи: рапорт військовослужбовця (заява особи, звільненої з військової служби в запас або у відставку, або члена сім`ї, зазначеної в абзацах четвертому і п`ятому пункту 2 цього Порядку) та нотаріально посвідчена згода членів його сім`ї на отримання компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення; довідка про склад сім`ї та реєстрацію місця проживання (перебування); копії паспорта військовослужбовця і повнолітніх членів сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов; копія свідоцтва про шлюб (за наявності); копія свідоцтва про народження дитини (за наявності); копія облікової картки фізичної особи - платника податків (військовослужбовця та членів його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов); копія свідоцтва про право власності на житло за його наявності (військовослужбовця та членів його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов); довідка про отримання (неотримання) житла військовослужбовцем з колишнього місця перебування його на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов; документ, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду;витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про належне військовослужбовцю та членам його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, нерухоме майно; дозвіл органу опіки і піклування на отримання неповнолітнім членом сім`ї компенсації у випадках, визначених законодавством.

Житлові комісії розглядають рапорти військовослужбовців (заяви, зазначені в пункті 11цього Порядку) щодо надання компенсації та приймають рішення про її надання або відмову в наданні.

Рішення житлової комісії затверджується відповідно командирами військових частин, військовими комісарами та начальниками житлово-експлуатаційних установ (організацій), після чого в порядку, визначеному Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, Адміністрацією Держприкордонслужби, СБУ, ДСНС, Службою зовнішньої розвідки, Національною гвардією, Управлінням державної охорони, ДКА, Адміністрацією Держспецзв`язку, списки осіб, щодо яких прийнято рішення про надання компенсації, подаються на затвердження відповідно Міністрові оборони, Міністрові внутрішніх справ, Міністрові інфраструктури, Голові Держприкордонслужби, Голові ДСНС, Голові СБУ, Голові Служби зовнішньої розвідки, начальнику Управління державної охорони, командувачу Національної гвардії, Голові ДКА, Голові Держспецзв`язку.

Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, Адміністрація Держприкордонслужби, СБУ, ДСНС, Служба зовнішньої розвідки, Національна гвардія, Управління державної охорони, ДКА, Адміністрація Держспецзв`язку надає компенсацію шляхом перерахування коштів на поточний рахунок особи, що має право на її отримання, відкритий у банку, статутний капітал якого становить не менш як 10 млрд. гривень та в якому держава прямо та/або опосередковано володіє не менш як 75 відсотками статутного капіталу та/або голосів та до якого протягом останнього року Національний банк не застосовував заходів впливу у вигляді розпорядження щодо обмеження, зупинення чи припинення здійснення окремих видів операцій з високим ступенем ризику та призначення тимчасової адміністрації, за умови, що операції з відкриття, ведення і закриття зазначеного рахунка здійснюються безоплатно, проценти на залишок коштів на такому рахунку не нараховуються.

Облік військовослужбовців (осіб, звільнених з військової служби у запас або у відставку, або членів сімей, зазначених в абзацах четвертому і п`ятомупункту 2 цього Порядку), яким надано грошову компенсацію, ведеться у порядку, визначеному Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, Адміністрацією Держприкордонслужби, СБУ, ДСНС, Службою зовнішньої розвідки, Національною гвардією, Управлінням державної охорони, ДКА та Адміністрацією Держспецзв`язку.

Отже, із системного аналізу наведених норм вбачається, що військовослужбовці та особи, на яких розповсюджується дія Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», забезпечуються житловими приміщеннями для постійного проживання або грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення згідно з чергою, яка визначається часом зарахування на квартирний облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов. Передумовою для виникнення обов`язку щодо реалізації права військовослужбовців та членів їх сімей на забезпечення житловим приміщенням є наявність житлової площі за місцем проходження служби та наближення черги за списком осіб на отримання такого житла.

При цьому, для вирішення питання про компенсацію військовослужбовцю за належне йому для отримання жиле приміщення Порядком встановлена спеціальна процедура, а саме: звернення до Житлові комісії військових частин, військових комісаріатів та квартирно-експлуатаційних установ (організацій) (далі - житлові комісії), які визначають розмір такої компенсації, а також письмово інформують військовослужбовців та членів їх сімей, у яких настала черга на отримання жилих приміщень у поточному році, про їх право на отримання компенсації та про її орієнтовний розмір.

Як уже зазначалося, з 12.03.1993 року позивач із складом сім`ї три особи перебуває на квартирній черзі у Васильківському гарнізоні Київської області, а з 06.09.2017 року знаходиться у списку громадян, що мають першочергове право на отримання житлового приміщення, як учасник бойових дій.

Начальник Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України листом від 07.12.2017 № 303/4/2575 звернувся до головного розпорядника бюджетних коштів Міністра оборони України з пропозицією розподілити бюджетні кошти, які призначені для виплати грошової компенсації не за принципом черговості, а у залежності від розміру збільшення коефіцієнта збільшення 1 кв. метра житлової площі.

Проте в листі від 22.07.2018 № 303/25-3095 начальник Київського КЕУ повідомив позивача про відсутність фінансування для виплати компенсації у 2017 році для Київського КЕУ у зону відповідальності якого входить Васильківський гарнізон.

Щодо посилань відповідача-1 стосовно неможливості виконання перед позивачем зобов`язань, визначених законодавстом, на підставі відсутності відповідних бюджетних асигнувань, то слід зазначити, що відсутність бюджетного асигнування не є підставою для звільнення від виконання зобов`язання, взятого на себе державою в особі органу виконавчої влади. Дана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 12.10.2009 по справі № 21-348во09.

Отже, судом встановлено, що жоден із учасників спору не заперечує наявності у позивача права на отримання житла. Проте, позивач позбавлений можливості таке право реалізувати. Саме до таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 07.04.2021 у справі № 810/3772/17 за позовом ОСОБА_1 до Київського квартирно-екпслуатаційного управління про визнання дій протиправними, проаналізувавши спірні правовідносини щодо реалізації позивачем свого права на житло.
За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Міністерства оборони України забезпечити ОСОБА_1 житловим приміщенням відповідного до вимог чинного законодавства.

Щодо інших позоних вимог, викладених позивачем у позові суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами протиправність дій відповідачів.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Враховуючи, що позивач є учасником бойових дій та звільнений від сплати судового збору, судові витрати розподілу судом не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовльнити частково.

2. Зобов`язати Міністерство оборони України (; 03168, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 6) забезпечити ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ) житловим приміщенням відповідного до вимог чинного законодавства.

3. У задоволені іншої частини позовних вимог, - відмовити

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Панова Г. В.