Справа № 520/12462/2020
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2021-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у встановленні порядку виконання судового рішення

27 травня 2021 р. Справа № 520/12462/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Супрун Ю.О., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення у справі №520/12462/2020 за позовом ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області (, м. Харків, майдан Героїв Небесної Сотні, буд. 36, корпус 2, 61050), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Державної казначейської служби України Харківської області (, м. Харків, вул. Бакуліна, буд. 18, 61166) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Державної казначейської служби України Харківської області , в якому просила суд:

- визнати протиправними дії територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області щодо нарахування та виплати судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року із застосуванням обмеження нарахування у сумі 357886,05 грн.;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області провести нарахування та виплату судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року на підставі частин 2,3,5,6 статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2020 року, з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року у загальній сумі 357886,05 грн..

Крім того, позивач просила суд допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення суддівської винагороди за один місяць та зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області як суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у десятиденний строк звіт про виконання судового рішення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду 23.11.2020 позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Державної казначейської служби України Харківської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківської області щодо нарахування та виплати судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року із застуванням обмеження нарахування у сумі 357886 (триста п`ятдесят сім тисяч вісімсот вісімдесят шість) гривень 05 копійок.

Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області (майдан Героїв Небесної Сотні, буд. 36, корпус 2, м. Харків, 61050, ) нарахувати та виплатити судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року на підставі частин 2, 3, 5, 6 статті 135 Закону України Про судоустрій і статус суддів, виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2020 року, з утриманням з цих сум передбачених законодавством податків та обов`язкових платежів при їх виплаті за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року у загальній сумі 357886 (триста п`ятдесят сім тисяч вісімсот вісімдесят шість) гривень 05 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Звернуто до негайного виконання судове рішення у межах виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди за один місяць.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ТУ ДСА України в Харківській області звернувся до Другого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.03.2021 апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області залишено без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 - без змін.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду 23.11.2020 по справі №520/12462/2020 набрало законної сили - 09.03.2021, у зв`язку із чим позивачу видано виконавчий лист.

ОСОБА_1 19.05.2021 звернулась до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду, в якій просить суд вирішити питання про зміну способу та порядку виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 у справі №520/12462/2020, шляхом його зміни на стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області (майдан Героїв Небесної Сотні, буд. 36, корпус 2, м. Харків, 61050, ) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) нарахованої та невиплаченої суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року у розмірі 251451,00 грн.

Також, просила суд розгляд вищевказаної заяви провести за відсутності заявника.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.(ч.2 ст. 378 КАС України).

Учасники справи у судове засідання з розгляду вищевказаної заяви призначеного на 27.05.2021 о 10:00 год., не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання по справі не здійснюється.

До канцелярії суду 26.05.2021 від Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області надійшли письмові пояснення, згідно зі змісту якої просили суд змінити порядок та спосіб виконання рішення суду від 23.11.2020 по справі №520/12462/2020 в порядку стягнення з бюджетної програми 0501150 "Виконання рішення судів на користь суддів і працівників апаратів судів", головним розпорядником якої є Державна судова адміністрація України.

Дослідивши матеріали справи та доводи поданих заяв, суд відмовляє в її задоволенні, виходячи із наступного.

Згідно із ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Положеннями ст. 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013 у рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, що вже неодноразово зазначав про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 року № 11-рп/2012).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Таким чином, у відповідності до зазначених правових норм, зокрема, Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, рішення Харківського окружного адміністративного суду по даній справі є обов`язковим до виконання на всій території України для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Зміна чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Відповідно до вимог ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Отже, у разі невиконання рішення суду, саме на стадії виконавчого провадження мають бути остаточно відновлені порушені права позивача (стягувача).

Судом встановлено, що позивачем отримано (22.04.2021) виконавчий лист по справі №520/12462/2020 щодо зобов`язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, зі змісту заяви позивача про зміну способу і порядку виконання судового рішення, судом не встановлено факту звернення позивача до органів державної виконавчої служби з метою примусового виконання судового рішення.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

Конституційний Суд України бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Згідно з ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частиною 3 ст. 378 КАС України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Тобто, в розумінні наведеної ст. 378 КАС України при вирішенні заяв про відстрочення чи розстрочення, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Отже, наведена норма пов`язує можливість зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення у виняткових випадках за умови доведення заявником існування конкретних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у певний строк.

Суд зазначає, що вищевказані норми не дають чітких роз`яснень щодо цих підстав, підкреслюючи роль судового розсуду в оцінці заявлених обставин.

Разом з тим, під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність виключних обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду боржником, зазначення настання обставин, що дозволяють виконати рішення суду протягом визначеного терміну. Наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами.

Тобто, для зміни способу і порядку виконання необхідні обставини, які роблять виконання неможливим.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Аналізуючи норми статті 378 КАС України у системному зв`язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, можна дійти висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовується необхідність зміни способу виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті.

Таким чином, зміна на підставі статті 378 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 245 КАС України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Оцінивши докази у їх сукупності відповідно до положень ст. 76 КАС України, суд дійшов висновку, що зазначені заявником обставини, які обумовили подання вказаної заяви не є винятковими, які б вказували про ускладнення або неможливість виконання судового рішення.

При цьому, суд зауважує, що при вирішенні спору судом були враховані як характер спірних правовідносин, так і зміст та специфіка реалізації управлінських функцій відповідачем. Предмет спору був ретельно вивчений.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про заміну порядку та способу виконання судового рішення.

Керуючись положеннями ст. ст. 241-243, 248, 256, 294, 295, 371, 378 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення суду у справі №520/12462/2020 за позовом ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області (, м. Харків, майдан Героїв Небесної Сотні, буд. 36, корпус 2, 61050), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Державної казначейської служби України Харківської області (, м. Харків, вул. Бакуліна, буд. 18, 61166) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Копії даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності редакцією Кодексу адміністративного судочинства України від 15.12.2017.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Текст ухвали складено та підписано 27.05.2021.

Суддя Ю.О. Супрун