Справа № 640/18075/19
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2021-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2021 року м. Київ № 640/18075/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., за участю секретаря судового засідання Рябого І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Фастівський завод органічних розчинників"
до про Головного управління ДПС у Київській області скасування рішень,

за участю:

від позивача - Колос К.О.;

від відповідача - Борисов І.І.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фастівський завод органічних розчинників" (далі - ТОВ "Фастівський завод органічних розчинників") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд визнати протиправними та скасувати:

- вимогу Головного управління ДФС у Київській області від 20.06.2019 № Ю-;

- рішення Головного управління ДФС у Київській області від 20.06.2019 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки акта перевірки не відповідають дійсним обставинам справи. Пояснив, що при здійсненні господарської діяльності - виробництво оксигенату органічних речовин, позивач використовував низку транспортних засобів, для яких придбавалось пальне, тому висновок відповідача про використання транспортних засобів поза межами господарської діяльності позивача є необґрунтованим. Зазначив, що відповідач вважає, що позивач не мав права списувати пальне, а також відповідні витрати неможливо пов`язати з господарською діяльністю, а тому все списане пальне, на думку відповідача, використовувалось директором та є заробітною платою, заохочувальними та компенсаційними виплатами для цілей утримання ЄСВ. Стверджує, що висновки контролюючого органу спростовуються рапортами про роботу будівельних машин та зведеними подорожніми листами щодо транспортних засобів за період жовтень 2016 року - грудень 2018 року. За наведених обставин вважає, що у відповідача були відсутні правові підстави для нарахування позивачеві ЄСВ у зв`язку зі списанням пального.

Ухвалою суду від 29.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 640/18075/19 та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче судове засідання 28.11.2019.

28.11.2019 представником відповідача Федоровим С.Ф. подано до суду клопотання про залишення позову без розгляду з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом.

Також, 28.11.2019 представником відповідача Федоровим С.Ф. подано до суду відзив на позовну заяву, за змістом якого останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Пояснив, що під час перевірки позивачем не надано жодних документів, що підтверджують використання ПММ в господарській діяльності. Враховуючи, що документи, які підтверджують використання ПММ саме в господарській діяльності товариства, а не в приватних поїздках, за перевіряємий період не були надані, підтвердити використання пального - неможливо. За наведених обставин вважає, що оскаржувані вимога та рішення є правомірними та скасуванню не підлягають.

Ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати у підготовчому судовому засіданні 28.11.2019, відмовлено у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з його необґрунтованістю, оскарженням позивачем рішень в адміністративному порядку, що є відмінним від практики Верховного Суду, на яку посилався відповідач в обґрунтування вказаного клопотання, та відкладено розгляд справи на 19.12.2019.

11.12.2019 до суду від представника позивача Валько А.І. надійшла відповідь на відзив, за змістом якої остання просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

19.12.2019 до суду від представника позивача Колос К.О. надійшло клопотання про витребування у відповідача детального розрахунку нарахованої суми єдиного внеску у спірній вимозі.

Ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати у підготовчому судовому засіданні 19.12.2019, задоволено клопотання представника позивача та оголошено перерву до 16.01.2020.

08.01.2020 до суду від представника позивача Волько А.І. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

У судовому засіданні 16.01.2020 оголошено перерву до 05.03.2020.

Зважаючи на перебування судді Катющенка В.П. на лікарняному, адміністративну справу № 640/18075/19 знято з розгляду та призначено наступне судове засідання на 02.04.2020.

31.03.2020 до суду від представника відповідача Федорова С.Ф. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

01.04.2020 представником позивача Колос К.О. сформовано у системі "Електронний суд" клопотання про відкладення розгляду справи.

Зважаючи на неявку представників сторін у судове засідання 02.04.2020, розгляд справи відкладено на 14.05.2020.

13.05.2020 до суду від представника відповідача Борисова І.І. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

13.05.2020 до суду від представника позивача Волько А.І. надійшли додаткові пояснення щодо відсутності бази нарахування єдиного внеску.

Ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати у підготовчому судовому засіданні 14.05.2020, відкладено розгляд справи на 04.06.2020.

Ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати у судовому засіданні 04.06.2020, закрито підготовче провадження в адміністративній справі № 640/18075/19 та призначено справу до розгляду по суті у судове засідання на 15.07.2020.

Ухвалою суду від 15.07.2020 зупинено провадження в адміністративній справі № 640/18075/19 до набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 640/18628/19.

12.04.2021 до суду від представника позивача Колос К.О. надійшло клопотання про поновлення провадження у справі № 640/18075/19.

Ухвалою суду від 19.04.2021 поновлено провадження в адміністративній справі № 640/18075/19, продовжено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у судовому засіданні 20.05.2021.

Представник позивача у судовому засіданні 20.05.2021 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 20.05.2021 заперечував проти позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позову.

На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 20.05.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

У період з 09.04.2019 по 15.04.2019 посадовими особами Головного управління ДФС у Київській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Фастівський завод органічних розчинників" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, за результатами якої складено акт від 24.04.2019 № 322/10-36-14-14/40328493.

Актом перевірки зафіксовано порушення ТОВ "Фастівський завод органічних розчинників":

- пунктів 44.1, 44.2, 44.3 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування податком на прибуток у періоді, що перевірявся на загальну суму 2687497 грн, у тому числі за 2018 рік в сумі 2687497,00 грн;

- пункту 44.1 статті 44, пункту "а" пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пункту 192.1 статті 192, пункту "а" статті 193.1, пункту "а" пункту 198.1 та абзацу першого підпункту 198.3, пункту "г" пункту 198.5 статті 198, пункту 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.2, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся на загальну суму 1233477,00 грн, в тому числі: за березень 2017 року в сумі 15306 грн, квітень 2017 року в сумі 25224 грн, травень 2017 року в сумі 3561 грн, червень 2017 року в сумі 86900 грн, серпень 2017 року в сумі 164837 грн, січень 2018 року в сумі 35710 грн, лютий 2018 року в сумі 164647 грн, квітень 2018 року в сумі 194723 грн, травень 2018 року в сумі 134143 грн, серпень 2018 року в сумі 20303 грн, грудень 2018 року в сумі 388123 грн;

- підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового Кодексу України, що стало наслідком неутримання та неперерахування податку на доходи фізичних осіб з виплачених коштів в сумі 406889,92 грн;

- підпункту 1 пункту 2 статті 6, пункту 1 частини першої статті 7, пунктів 1, 2, 5 статті 9 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" із змінами та доповненням, в результаті чого не утримано та не перерахувано суму єдиного соціального внеску, яка підлягає сплаті до бюджету, в розмірі 497309,90 грн;

- підпункту 1.4 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX, підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України, в результаті чого не утримано та не перераховано суму військового збору, яка підлягає сплаті до бюджету, в розмірі 33907,49 грн.

На підставі виявлених порушень 20.06.2019 Головним управлінням ДФС у Київській області були прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 406889,92 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 245696,52 грн;

- № про збільшення грошового зобов`язання з військового збору на суму 33907,49 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 20474,71 грн;

- № від 24.06.2019 про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 1233477,00 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 308369,00 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення були оскаржені позивачем до суду та були предметом розгляду адміністративної справи № 640/18628/19.

Також, на підставі висновків акта перевірки 20.06.2019 Головним управлінням ДФС у Київській області були прийняті вимога № Ю- про сплату недоїмки з єдиного внеску в розмірі 497309,90 грн та рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 49730,99 грн.

Не погодившись з вимогою та рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Підставою для прийняття оскаржуваної вимоги став висновок контролюючого органу отримання директором товариства у перевіреному періоді додаткового блага в сумі 2260499,56 грн, з суми якого не утримано та не сплачено податок на доходи фізичних осіб, єдиний внесок та військовий збір.

Так, за визначенням пункту 2 частини першої статті 1 Закону України від 08.07.2010 N 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон N 2464-VI, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 4 Закону N 2464-VI платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 6 Закону N 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством.

Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону N 2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого) частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Згідно з пунктом 3 частини одинадцятої статті 25 Закону N 2464-VI орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що нарахування та сплата єдиного внеску є безумовним обов`язком роботодавця. При цьому, базою нарахування єдиного внеску є заробітна плата за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

У свою чергу, невиконання платником обов`язку зі сплати єдиного внеску є підставою для притягнення останнього до відповідальності, передбаченої статтею 25 Закону N 2464-VI.

Як уже зазначено судом, відповідач дійшов висновку про отримання директором товариства у перевіреному періоді додаткового блага в розмірі 2260499,56 грн, з суми якого не утримано та не сплачено податок на доходи фізичних осіб, єдиний внесок та військовий збір.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.11.2020 у справі № 640/18628/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2021, позов ТОВ "Фастівський завод органічних розчинників" задоволено повністю: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області № від 20.06.2019, № від 20.06.2019, № від 24.06.2019.

Переглядаючи податкові повідомлення-рішення про визначення сум грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що придбання позивачем пального здійснювалось виключно з метою його використання в ході виробництва оксигенату, за наслідком чого ТОВ "Фастівський завод органічних розчинників" правомірно списував витрати на пальне у бухгалтерському обліку. Як наслідок, висновок Головного управління ДПС у Київській області про використання транспортних засобів поза межами господарської діяльності позивача суперечить фактичним обставинам та спростовується наявними у справі документами. Таким чином, у позивача відсутні правові підстави для визнання додаткових податкових зобов`язань з ПДВ, нарахування ПДФО та військового збору за наслідками списання пального, оскільки останнє використовується ним у господарській діяльності для виробництва продукції.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи викладене, у даній справі не підлягають доказування обставини щодо безпідставності висновків відповідача про отримання директором ТОВ "Фастівський завод органічних розчинників" у перевіреному періоді додаткового блага у вигляді вартості паливно-мастильних матеріалів, що не були використані в межах господарської діяльності, на суму 2260499,56 грн.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про безпідставність визначення відповідачем суми єдиного внеску та застосування до позивача штрафних санкцій, що є правовою підставою для скасування оскаржуваних вимоги та рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001 рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фастівський завод органічних розчинників" (08550, Київська область, Фастівський район, смт. Кожанка, вул. Територія Цукрозаводу, 1-б, ідентифікаційний код 40328493) задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Київській області від 20.06.2019 № Ю-.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Київській області від 20.06.2019 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5, ідентифікаційний код 43141377) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фастівський завод органічних розчинників" (08550, Київська область, Фастівський район, смт. Кожанка, вул. Територія Цукрозаводу, 1-б, ідентифікаційний код 40328493) 8205,62 грн сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя В.П. Катющенко

Повний текст складено та підписано 26 травня 2021 року.