Справа № 200/2787/21-а
Суддя: Бєломєстнов О.Ю.
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2021 р. Справа№200/2787/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бєломєстнова О.Ю.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

16.03.2021 року позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, 13), у якій просить:

- визнати незаконним рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 7732 від 17.12.2020 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії по інвалідності відповідно до ст.30 та ст.32 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

- зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити призначення пенсії ОСОБА_1 по інвалідності відповідно до ст.30 та ст.32 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням стажу з 01.06.1989 року по 20.04.2000 року в Городищенському птахорадгоспі, починаючи з дня звернення до відповідача, а саме з 17.12.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 17.12.2020 року вона звернулася до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення пенсії по інвалідності відповідно до ст.30, ст.32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням управління від 17.12.2020 року № 7732 їй було відмовлено у призначенні зазначено пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 14 років. Рішення мотивовано тим, що до страхового стажу не зараховано період її роботи з 01.06.1989 року по 20.04.2000 року в Городищенському птахорадгоспі, оскільки відтиск печатки не відповідає найменуванню підприємства при прийомі на роботу. У зв`язку з наведеним зазначає, що її страховий стаж у спірний період роботи підтверджується трудовою книжкою та архівною довідкою від 01.03.2021 року № 01-29/09, виданою адміністрацією Перевальського району, згідно якої Городищенський птахорадгосп 17.04.1996 року був ліквідований та на його базі було створено КСП Городищенское. Вказані довідки нею були надані відповідачу, але управління відмовилося їх приймати та реєструвати. Наведене стало підставою її звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 22.03.2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

З 30.04.2021 року по 17.05.2021 року включно суддя ОСОБА_2 перебував у відпустці, справа розглядається після виходу судді з відпустки.

02.04.2021 року відповідач засобами електронного зв`язку надав відзив на адміністративний позов, з якого слідує, що 17.12.2020 року ОСОБА_1 звернулася з заявою № 7732 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області для призначення пенсії по інвалідності відповідно до ст.30 та ст.32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням управління № 7732 від 17.12.2020 року позивачу відмовлено в зазначеній пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 14 років. Без додаткових підтверджуючих документів до страхового стажу позивача не є можливим зарахувати період роботи з 01.06.1989 року по 20.04.2000 року в Городищенському птахорадгоспі, оскільки відтиск печатки не відповідає найменуванню підприємства при прийомі на роботу. Дані про перейменування або реорганізацію відсутні. Позивач не надала довідку, підтверджуючу зазначений період роботи. У зв`язку з наведеним просить суд відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Дослідивши подані сторонами документи, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) є громадянкою України, згідно ст. 43 КАС України здатна здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Згідно довідки МСЕК серії 12ААВ №221082 від 30.11.2020 року, позивач з 04.11.2020 року має третю групу інвалідності (загальне захворювання).

Відповідач - Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () є суб`єктом владних повноважень, основним завданням якого є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення. Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

Судом встановлено, що 17.12.2020 року позивач звернулась до відповідача із заявою № 7732 про призначення пенсії по інвалідності відповідно до ст.30 та ст.32 Закону України «Про загальнообов`язковедержавне пенсійне страхування».

Рішенням відповідача № 7732 від 17.12.2020 року позивачу відмовлено в призначенні вказаної пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Рішення обґрунтовано тим, що згідно наданих документів страховий стаж ОСОБА_1 складає 12 років 01 місяць 22 дня. До страхового стажу не зараховано період роботи з 01.06.1989 року по 20.04.2000 року в Городищенському птахорадгоспі, оскільки відтиск печатки не відповідає найменуванню підприємства про прийом на роботу.

Не погодившись із даним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058).

Відповідно до частин 1-3 статті 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону №1058, пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Згідно частини 1 статті 32 Закону №1058, особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: для інвалідів ІІ та ІІІ груп від 56 років до досягнення особою 59 років включно 14 років.

Відповідачем не заперечується, що на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії по інвалідності позивач досягла 56 років 5 місяців.

Частиною 1 статті 44 Закону №1058 встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як вже зазначалося Відповідач в обґрунтування відмови у призначенні пенсії посилається на відсутність страхового стажу, при цьому зазначивши про відсутність підстав для зарахування періоду роботи позивача:

з 01.06.1989 року по 20.04.2000 року в Городищенському птахорадгоспі, оскільки відтиск печатки не відповідає найменуванню підприємства про прийом на роботу.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 №162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.85), із змінами, що внесені постановою Держкомпраці СРСР від 19.10.90 N 412), (надалі - Інструкція №162), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих і службовців. Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, в тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно з п.2.2 Інструкції №162 заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства у присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.

У трудову книжку вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я по батькові, дату народження, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань; заохочення за успіхи в роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження і заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку і статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться.

Відповідно до п.2.3 Інструкції №162 всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення, повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Пунктами 2.25 та 2.26 Інструкції №162 визначено, що записи про причини звільнення у трудовій книжці повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер. Днем звільнення вважається останній день роботи.

Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 №58 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (надалі - Інструкція №58), яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за N 110, та зазначено, що з прийняттям цього наказу Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.85 252), із змінами, що внесені постановою Держкомпраці СРСР від 19.10.90 N 412, не застосовується.

Відповідно до п. 2.12. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 за №58 (далі-Інструкції №58), після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей.

Відповідно до п.2.4 Інструкції №58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

За приписами п.4.1 ч.1 Інструкції №58 записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів,і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

У зв`язку із викладеним, суд критично оцінює твердження пенсійного органу як підставу для відмови у призначенні позивачу пенсії, оскільки Інструкція №58 у випадку порушення порядку ведення трудової книжки, не передбачає її недійсності або нікчемності окремих записів, тобто настання наслідків саме для особи щодо якої вона складена.

Крім того, відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27.04.1993 року № 301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Отже, чинним законодавством визначено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі № 677/277/17 (провадження №К/9901/1298/17).

Суд зазначає, що зі змісту наданої позивачем трудової книжки можливо встановити назви підприємств та періоди роботи у них. Відповідачем у спірному рішенні не наведено нормативно-правових актів, які б порушив позивач. Жодна з норм, які регулюють порядок заповнення трудових книжок не визначає змісту печатки, якою повинний засвідчуватися запис про звільнення. Наявні записи про прийняття на роботу, та інші, які не потребують засвідчення печаткою, є достатніми для висновку про початок обліку страхового стажу. Відтак можливі недоліки у записі про звільнення не повинні враховуватися як підстава для позбавлення працівника права на включення періоду часу до вчинення такого запису до страхового стажу.

Більше того, органи Пенсійного фонду наділені правом звернення до підприємств із відповідними запитами щодо підтвердження певних відомостей щодо особи, яка звертається за призначенням пенсії, проте, доказів використання такого права відповідачем суду не надано.

Враховуючи те, що трудова книжка є основним документом, який підтверджує стаж роботи, суд приходить висновку, що відповідачем безпідставно не зараховано до страхового стажу період роботи позивача з 01.06.1989 року по 20.04.2000 року, оскільки трудова книжка позивача містить необхідні записи про період роботи.

При таких обставинах суд вважає, що у відповідача були наявні підстави для зарахування вищевказаного періоду роботи до страхового стажу, тому рішення відповідача про відмову позивачу в призначенні пенсії по інвалідності відповідно до ст.30 та ст.32 Закону №1058, є протиправним і підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити позивачу з 17.12.2020 року пенсію по інвалідності відповідно до ст.30 та ст.32 Закону №1058 із включенням до страхового стажу періоду роботи з 01.06.1989 року по 20.04.2000 року в Городищенському птахорадгоспі, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої статті 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Як вбачається з рішення № 7732 від 17.12.2020 року відповідачем відмовлено у призначенні пенсії позивачу із зарахуванням її періоду роботи в Городищенському птахорадгоспі з 01.06.1989 року по 20.04.2000 року, оскільки відтиск печатки не відповідає найменуванню підприємства про прийом на роботу. Разом з тим, судом була надана оцінка зазначеним підставам. Інших підстав для відмови у зарахуванні спірного періоду до страхового стажу не встановлено.

З урахуванням того, що повноваження відповідача у даній справі не є дискреційними, дотримання всіх встановлених для цього законом умов, суд дійшов висновку про можливість у даній справі зобов`язати відповідача здійснити призначення позивачу з 17.12.2020 року пенсії по інвалідності відповідно до ст.30 та ст.32 Закону №1058 із включенням до страхового стажу період роботи з 01.06.1989 року по 20.04.2000 року в Городищенському птахорадгоспі.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач тривалий час своїми протиправними діями позбавляє позивача пенсійного забезпечення, суд вважає, що для повного захисту порушених прав ОСОБА_1 необхідно:

визнати протиправним та скасувати рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 7732 від 17.12.2020 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії;

зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити призначення ОСОБА_1 з 17.12.2020 року пенсії по інвалідності відповідно до ст.30 та ст.32 Закону №1058 із включенням до страхового стажу період роботи з 01.06.1989 року по 20.04.2000 року в Городищенському птахорадгоспі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до квитанції від 10.03.2021 року(а.с.1), позивачем при зверненні до суду з даним позовом був сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн., який підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257, 293-295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 7732 від 17.12.2020 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.

Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, 13) здійснити призначення ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) з 17.12.2020 року пенсії по інвалідності відповідно до ст.30 та ст.32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із включенням до страхового стажу період роботи з 01.06.1989 року по 20.04.2000 року в Городищенському птахорадгоспі.

Стягнути з Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, 13) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати за сплату судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Повний текст судового рішення складено та підписано 24 травня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Бєломєстнов О.Ю.