Справа № 340/5166/20
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2021-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2021 року м. Дніпросправа № 340/5166/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 січня 2021 р. (суддя Сагун А.В.) в адміністративній справі № 340/5166/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив скасувати податкове повідомлення-рішення №23040-5207-1128 від 27.05.2020, прийняте ГУ ДПС у Кіровоградській області в частині нарахування позивачу орендної плати за 2020 р. в сумі 50343,83 грн.

В обґрунтування позову зазначав, що спірне податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем на суму податкового зобов`язання з орендної плати у розмірі 96 759,24 грн. без врахування обставини поділу об`єкту нерухомого майна (комплексу будівель), що знаходиться на орендованій земельній ділянці, та передачі у власність частини комплексу будівель ОСОБА_2 , що призвело до зміни розміру орендованої земельної ділянки до 0,1972 ( 47,97% від загальної площі) га, що перебуває у його користуванні, а тому, на думку позивача, сума орендної плати яка ним підлягає сплаті у 2020 році складає 46 415, 41 грн.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 січня 2021 р., ухваленим за результатами розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку позивачем. Скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Скаржник вказує на порушення судом першої інстанції п. 286.6 ст. 286 Податкового кодексу України, Закону № 161-ХІУ, статей 12 і 126 ЗК України, відповідно до яких він має сплачувати орендну плату виключно пропорційно розміру земельної ділянки, яку він займає.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від відповідача до суду апеляційної інстанції не надходив.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі:

Кіровоградською міською радою згідно договору оренди земельної ділянки від 10.06.2016 № 18 ОСОБА_1 передано в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку загальною кадастровий номер :19:162:0036 площею 0, 4017 га, місце розташування якої: АДРЕСА_1 , для розміщення комплексу будівель пункту технічного обслуговування транспортних засобів. Згідно п. 4.2 Договору річна орендна плата за земельну ділянку встановлюються в розмірі 5% нормативно грошової оцінки у сумі 31 085,64 грн. (а.с.29-35). Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з 2019 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :19:162:0036 площею 0, 4017 га складає 1 935 184,93 грн. Згідно технічних паспортів на комплекс будівель на орендованій позивачем земельній ділянці кадастровий номер :19:162:0036 розташовано два комплексу будівель з адресами АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_1 , які займають 2 090 га та 1 927 га, відповідно ( а.с. 16-21). Відповідно до договору дарування від 14.06.2018 позивач ОСОБА_1 безоплатно передав у власність ОСОБА_2 комплекс будівель за адресою: АДРЕСА_1 ,, який розташований на земельній ділянці кадастровий номер :19:162:0036 площею 0, 4017 га. (а.с.22-27, 70-72). 27.05.2020 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №23040-5207-1128, за податковий період 2020 рік, сума податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб визначена у розмірі - 96 759,24 грн. (а.с.28).

Не погоджуючись з визначеним відповідачем розміром податкового зобов`язання позивач звернувся з позовом до суду.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність спірного податкового повідомлення-рішення.

Суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин, які регулюються Податковим кодексом України (ПК Україи).

Відповідно до п.п. 14.1.136. п. 14.1. ст. 14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата). Згідно положень ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до частини 1 статті 6 цього ж Закону орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Договір оренди землі, як визначено у статті 14 Закону України «Про оренду землі», це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.Статтею 15 зазначеного Закону визначені істотні умови договору оренди, серед яких є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Статтею 654 Цивільного кодексу України, як загальним нормативно-правовим актом, що регулює зобов`язальні правовідносини, визначено, що зміна або розірвання договору впиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Судом першої інстанції досліджено зміст договору оренди земельної ділянки та договору дарування нерухомого майна та встановлено, що за умова договору оренди земельної ділянки позивач прийняв на себе зобов`язання письмово повідомити Кіровоградську міську раду, як орендодавця, про відчуження об`єктів (їх частин), що розташовані на Земельній ділянці і належать йому, протягом десяти днів з моменту вчинення відповідного правочину, а також повідомити про наміри подальшого використання Земельної ділянки у випадку, якщо орендар має намір припинити право користування Земельною ділянкою ( її частиною), цей Договір розривається за згодою сторін, або до цього Договору вносяться відповідні зміни при виникненні відповідного права на землю у нового власника, об`єктів, які були відчужені (п. 8.4 Договору).

Пункт 8.5 договору оренди містить застереження, що право на оренду земельної ділянки державної або комунальної власності не може бути відчужено її орендарем іншим особам, внесено до статутного капіталу, передано у заставу.

Згідно пп.5 п. 11.3 розділу 11 Договору договір оренди припиняється у разі набуття права власності на об`єкти нерухомості, що розташовані на орендованій іншою особою Земельній ділянці.

У договорі про відчуження об`єктів нерухомості, що розташовані на земельній ділянці, що є предметом цього Договору визначається суб`єкт (Орендар за цим Договором або новий власник об`єктів нерухомості), який сплачує орендну штату відповідно до розмірів встановлених цим договором та несе відповідальність за зобов`язаннями передбаченими цим Договором для Орендаря, до моменту оформлення новим власником нерухомості відповідного права на дану Земельну ділянку. (а.с.32-33).

Позивач, як орендар, підписавши договір оренди земельної ділянки, погодився із його умовами та прийняв на себе зобов`язання, які і повинен виконувати.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 не повідомив орендодавця про відчуження об`єкту нерухомого майна, розташованого на орендованій земельній ділянці, у договорі дарування не визначено суб`єкта, який сплачує орендну плату (новий власник), договір оренди земельної ділянки № 16 від 10.06.2016 не може вважатись достроково припиненим.

Крім того, ОСОБА_2 не уклав договір оренди земельної, на який розташовано отриманий ним у дар об`єкт нерухомого майна з 2018 року.

Наведені обставини свідчать про правомірність визначеного спірним податковим повідомленням-рішенням грошового зобов`язання, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 січня 2021 р. в адміністративній справі №340/5166/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 21 травня 2021 р. і касаційному оскарженню не підлягає, відповідно до частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук