Справа № 653/821/21
Суддя: Делалова О. М.
Дата ухвалення: 2021-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 653/821/21
Провадження № 2-а/653/52/21
РІШЕННЯ

іменем України

14 травня 2021 року Генічеський районний суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Делалової О.М.,

секретар судового засідання Мироненко Т.А.,

розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу №1 ВПП в АР Крим та м. Севастополі Капуста Владислава Сергійовича, Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ДП18 №862008 від 19.03.2021 року, винесеної поліцейським взводу №1 ВПП в АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_2 , на нього накладено штраф в сумі 340 грн за скоєння правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП за порушення п.п. 31.4.3 ПДР України. Зазначає, що 19 березня 2021 р. близько 22 год. 30 хв., керуючи автомобілем ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , він рухався до смт. Новоолексіївка, в дорозі на автомобілі перегоріла лампа правої фари в режимі ближнього світла, замінити яку на місці не було можливості та це згідно ПДР України не забороняє подальший рух транспортних засобів. Виїхавши на трасу М-18 (Харьків-Сімферополь) позивач був зупинений екіпажем патрульної поліції, після чого до нього підійшов поліцейський, вказавши на непрацюючу праву фару і запитав документи. На його клопотання та пояснення, що він не порушував чинного законодавства та згідно ПДР України має право рухатись до місця ремонту, патрульний не відреагував та категорично відмовився їх розглядати. Ознайомившись з водійським посвідченням, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, страховим полісом, поліцейський взяв документи й направився до службового авто для винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення. Фактично розгляду справи не було, докази не досліджувались, не допитувалися свідки, не роз`яснювали права, не надана можливість заявити клопотання та надати власні пояснення. Таким чином, позивач вважає оскаржувану постанову винесеною з грубим порушенням вимог чинного законодавства та такою, що підлягає скасуванню.

Представник відповідача надіслав відзив, в якому зазначає, що вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню за наступних підстав. 19.03.2021 року під час патрулювання, поліцейськими було виявлено транспортний засіб під керуванням позивача, який порушив п. 31.4.3 Правил дорожнього руху оскільки, останній керував транспортним засобом з технічною несправністю зовнішніх світлових приладів, а саме - не горіла права фара в режимі ближнього світла в темну пори доби. Зупинивши водія, інспектори поліції підійшли до нього, належним чином представились та попросили водія пред`явити відповідні документи на т/з, у зв`язку з вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП. Інспекторами поліції було роз`яснено позивачу його права та зміст статей законодавства, способи оскарження постанови, а також надана можливість скористатися своїми правами, в тому числі правом особи скористатися юридичною допомогою адвоката. Так, оцінивши всі докази за своїм внутрішнім переконанням, поліцейським була винесена постанова про накладення стягнення на позивача. Дана постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, уповноваженою на те особою, а також позивач був ознайомлений зі своїми правами, а тому підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Ухвалою суду від 29.03.2021 року справу було вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 19.03.2021 року поліцейським взводу №1 ВПП в АР Крим та м. Севастополі Капуста В.С. була винесена постанова серії ДП18 №862008 від 19.03.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови встановлено, що 19.03.2021 року об 22:30 год. на а/д М-18, 502 км., водій ОСОБА_1 здійснював рух на т/зВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , на якому не працювала права лампа ближнього світла у темну пору доби, чим порушив вимоги п. 31.4.3. ПДР України.

Позивач зазначає, що жодних правил дорожнього руху не порушував, оскільки наведений в оскаржуваній постанові п. 31.4.3. ПДР України, не містить положення щодо заборони експлуатації транспортного засобу при несправності правої фари в режимі ближнього світла.Також вказав, що він виїхав на технічно справному автомобілі, тому можливо лампа зіпсувалась в дорозі.

Суд, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч.2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 31.4.3. ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів за наявності таких несправностей в зовнішніх світлових приладах: кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; порушено регулювання фар; не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу; на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Так, положеннями диспозиції ч.1 ст.121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Судом встановлено, що оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідності за ч.1 ст.121 КУпАП не обґрунтовано належними доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що у темну пору доби на його автомобілі не працювала права фара в режимі ближнього світла. Однак, Правила дорожнього руху України не забороняють експлуатацію транспортного засобу з такою несправністю. Тобто, встановлені працівником поліції порушення не відповідають жодному з підпунктів п.31.4.3. Правил дорожнього руху.

Крім цього, суд зазначає, що згідно з п.п.«б» п.31.6 Правил дорожнього руху забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів. Тобто, ця норма Правил дорожнього руху забороняє подальший рух транспортного засобу та не передбачає застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу передбаченого вимогами ч.1 ст.121 КУпАП.

Разом з тим, навіть коли під час руху виникає несправність передбачена п.31.4.3. Правил дорожнього руху, то це врегульовано п.31.5 Правил дорожнього руху, який передбачає, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у п.31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог п.п. 9.9 і 9.11 цих Правил.

Таким чином, повна заборона подальшого руху може бути лише у випадках, коли у темну пору доби не горять лампи усіх фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Крім того суд враховує, що з наданого Департаментом патрульної поліції відеозапису вбачається факт не працюючої правої фари ближнього світла, однак при цьому відсутня фіксація самого керування під час несправності та доказів того, що особа усвідомлювала, чи повинна була усвідомлювати що вона керує несправним засобом, що є обов`язковим елементом суб`єктивної сторони складу інкримінованого правопорушення.

Будь-які інші належні та допустимі докази, окрім відзиву та відео, в матеріалах справи відсутні.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано суду будь-яких належних та достовірних доказів, які б підтверджували факти викладені у постанові та спростовували доводи позивача.

Таким чином, суд вважає, що вимоги ст. 280 КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП належним чином не виконані, оскільки не з`ясовано всіх обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень та закрити провадження у справі.

Суду не доведено, що позивачу на момент зупинки працівниками поліції було відомо про несправність його транспортного засобу, як на підставу притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки позивач виявивши несправність зовнішніх світлових приладів, був позбавлений можливості негайно усунути несправності внаслідок пізньої пори доби.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Крім цього, оскільки поліцейський, що виніс оскаржувану постанову, є посадовою особою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, тому судовий збір належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Керуючись ст.55 Конституції України, ст. ст. 247, 251, 258, 289, ч. 1 ст. 293 КУпАП, ст. ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 №862008 від 19.03.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму витрат зі сплати судового збору у розмірі 454 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Генічеський районний суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 21.05.2021 року.

Суддя Генічеського районного суду О. М. Делалова