Справа № 538/676/21
Суддя: Бондарь В. А.
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 538/676/21
Провадження № 2-а/538/7/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 травня 2021 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Бондарь В.А.,
за участю секретаря судового засідання Волошиної Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиці Полтавської області справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відділення № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області та поліцейського СРПП відділення № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Малиги Руслана Григоровича про скасування постанови серії БАВ № 036674 від 17.04.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності, -
в с т а н о в и в:
Позивач звернувся до суду з позовом до відділення № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області та поліцейського СРПП відділення № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Малиги Руслана Григоровича про скасування постанови серії БАВ № 036674 від 17.04.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності. В обґрунтування позову зазначив, що цією постановою на нього було накладене адміністративне стягнення за нібито вчинене ним адміністративне правопорушення.
Зазначив, що постановою поліцейського СРПП відділення № 2 Миргородського ГУНП в Полтавській області серії БАВ № 036674 від 17.04.2021 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень за ч. 1 ст. 121 КУпАП за те, що 16.04.2021 року о 23 годині 09 хвилин в м. Заводське Миргородського району по вулиці Шкільній, керуючи автомобілем Шкода Октавія, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , не працював лівий габарит у темний час доби, чим порушив п. 31.6 Б ПДР.
Як пояснює позивач, що перед початком руху у темну пору доби ним було перевірено справність всіх необхідних вогнів на автомобілі та виявлено несправність заднього лівого габаритного вогню. Заміна лампи заднього лівого габаритного вогню на відповідні запасні лампи результату не дала, що вказувало на несправність не самої лампи заднього габариту, а на іншу причину несправності, яка потребувала більш детальної діагностики і можливості проведення такої у нічний час у м. Заводське не було. При цьому всі інші системи освітлення на автомобілі були справні. З наявних у автомобілі засобів для ремонту він мав можливість відновити роботу лише однієї лампи, шляхом підключення до неї живлення напряму. Ним було відновлено роботу заднього правого габаритного вогню. Переконавшись у достатній видимості його транспортного засобу ззаду, для безпечного продовження руху у темну пору доби, ним було прийнято рішення про продовження руху до його місця проживання для подальшої діагностики і усунення несправності, де і перебував автомобіль, коли до нього підійшли працівнкики поліції.
ОСОБА_1 пояснює, що на його транспортному засобі, на момент стоянки на зупинці не працював виключно лівий задній габаритний вогонь, а не обидва габаритних вогні. Дана несправність не забороняє подальший рух на автомобілі у темну пору доби. Також це давало змогу іншим учасникам дорожнього руху ідентифікувати його транспортний засіб у темну пору доби як автомобіль та не сплутати з двоколісним траснпортним засобом.
Крім цього, патрульними поліції, якими було складено постанову, було недотримано положень законодавства, а саме складено постанову без взяття до уваги його зауважень щодо ситуації, що виникла в дорозі, заходів вжитих ним для безпечного продовження руху на автомобілі, не взято до уваги справність заднього правого габаритного вогню.
Після цього, при винесенні вказаної постанови, поліцейським не було роз"яснено його права та обов"язки та не забезпечено на його вимогу правову допомогу. Також не надано йому протокол для ознайомлення, тому відсутній його підпис у графі підпису особи, притягнутої до адміністративної відповідальності.
Вважає, що постанова не відповідає вимогам чинного законодавства, винесена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з"явився, але подав заяву про слухання справи без його участі, позов підтримує.
Представник відповідача відділення № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області в судове засідання не з"явився по невідомим причинам, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідач поліцейський СРПП відділення № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Малига Р.Г. в судове засідання не з"явився по невідомим причинам, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
За відсутності учасників процесу розгляд адміністративної справи здійснено в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відповідно до положень ст. 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно зі ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію», поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.
За пунктом 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Судом встановлено, що згідно з постановою у справі про адміністративне правопорушення серії БАВ № 036674 від 17.04.2021 року ОСОБА_1 16.04.2021 року о 23 год. 09 хв. в м. Заводське на вул. Шкільній, керував транспортним засобом SKODA OKTAVIA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому не працював задній лівий габарит в темний час доби, чим порушив п. 31.6.Б Правил дорожнього руху України.
У відповідності до вимог ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність зокрема за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
Згідно ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.
Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності та вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно до положень ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121-126, 127-1-129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.
Випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення визначені статтею 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення, відповідно до статті 276 КУпАП.
Згідно Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015, словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п`ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.
Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.
Слід зауважити, що відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до висновків, які викладені в Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 3 ст. 9 КАС України визначено те, що кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.
Відповідно до ч. 1 та ч 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Позивач при обґрунтуванні позовних вимог, посилається на відсутність самого факту порушення ним вимог п. 31.6 б ПДР України, за порушення яких ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до змісту п. 31.6 б Правил дорожнього руху забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.
Водночас, щодо випадків, коли під час руху виникає така несправність як не горить задній правий габаритний ліхтар, то це врегульовано п. 31.5 ПДР, а саме: у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у п. 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 Правил.
Повна заборона подальшого руху може бути лише у випадках, коли у темну пору доби не горять лампи усіх фар чи задніх габаритних ліхтарів (п. 31.6 ПДР).
Щодо випадків несправності одного габаритного ліхтаря, то Правила дорожнього руху не забороняють рух транспортного засобу з такою несправністю і не вимагають виконувати вимоги пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.
Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідачем не надано суду переконливих доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку він встановив наявність адміністративного правопорушення та винність позивача в його вчиненні.
Таким чином, суд приходить до висновку, що постанова серії БАВ № 036674 від 17.04.2021 року не підтверджена жодним доказом, та складена з порушенням норм КУпАП і тому підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.
Керуючись ст. ст. 6, 17, 19, 243, 246, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 9, 10, 33, 121, 213, 222, 251, 280, 287 - 289 КУпАП, Закону України «Про Національну поліцію», Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті", суд, -

ПозовОСОБА_1 до відділення № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області та поліцейського СРПП відділення № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Малиги Руслана Григоровича про скасування постанови серії БАВ № 036674 від 17.04.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.
Визнати дії поліцейського СРПП відділення № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Малиги Руслана Григоровича щодо складання постанови серії БАВ № 036674 від 17.04.2021 року про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень за порушення ст. 121 ч. 1 КУпАП, незаконними.
Визнати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 036674 від 17.04.2021 року, винесену поліцейським СРПП відділення № 2 Миргородського РВП Малигою Русланом Григоровичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень за ч. 1 ст. 121 КУпАП - протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на його апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії даного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Лохвицького
районного суду В.А. Бондарь