Справа № 751/2640/21
Суддя: Павлов В. Г.
Дата ухвалення: 2021-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №751/2640/21
Провадження №2-а/751/67/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 р. місто Чернігів

Суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова Павлов В.Г., розглянувши в порядку прийняття матеріалів адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 4 БУПП в Чернігівській області лейтенанта поліції Гаркуша Владислава Володимировича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення -

ВСТАНОВИВ:

09.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови серії ДПО18 № 592858 від 20.09.2020 року про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121, ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 та ст.36 КУпАП.

Ухвалою суду від 13.04.2021 року позовну заяву було залишено без руху з підстав не надання до суду квитанції про сплату судового збору, а ухвалою суду від 20.04.2021 року з підстав необхідності надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням обґрунтованих та поважних причин його пропуску.

Згідно з ч.2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З наведених положень КАС України вбачається, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Поновлення процесуальних строків на оскарження судових рішень є дискреційними повноваженнями суду, тобто повноваження, яке адміністративний або судовий орган, приймаючий рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

З матеріалів справи вбачається, що 09.11.2020 року ОСОБА_1 вже звертався до Новозаводського районного суду м. Чернігова предметом якої була оскарження є постанова серії ДПО 18 №592858 від 20.09.2020 року. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2021 року позов ОСОБА_1 було залишено без розгляду. Підставою для залишення позову без розгляду став факт пропущення позивачем строку звернення до суду та не заявлення клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Апеляційною інстанцією звернуто увагу на те, що звернення особи до вище стоящого органу із скаргою на постанову по справі про адміністративне правопорушення не є досудовим вирішенням спору, а є альтернативним способом захисту прав. І відповідно звернення із скаргою не є поважною причиною пропуску строку на звернення до суду із позовом про визнання протиправною та оскарження постанови.

Очевидно, що правила регулювання строків для подання скарги, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Виходячи з принципу змагальності у адміністративному судочинстві, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Кодексом, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням. Тобто, обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений на позивача.

Як вбачається з заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду, поданої на виконання ухвали Новозаводського районного суду від 20.04.2021 року, позивач знову посилається на обставини досудового врегулювання спору (тобто на обставини, яким вже було надано детальну оцінку апеляційним судом), одночасно стверджуючи про не пропущення ним строків звернення до суду з адміністративним позовом не порушені.

З огляду на констатацію судом апеляційної інстанції факту подання позивачем навіть первинного позову (від 09.11.2020 року) з пропущенням строку звернення до суду, очевидно, що і подання позову вже 09.04.2021 року відбулось з порушенням строків, визначених ст.122 КАС України.

Аналіз наведених позивачем обставин в обґрунтування пропущення строку звернення до суду, що викладені в відповідній заяві, свідчать про незгоду з викладеними висновками в постанові апеляційної інстанції від 31.03.2021 року і не свідчать про існування об`єктивних перешкод для його звернення до суду протягом десяти днів з дня отримання оскаржуваної постанови від 20.09.2020 року.

Суд наголошує, що поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача, які унеможливили своєчасне звернення до суду з адміністративним позовом. В конкретному випадку обставинами, що зумовили порушення строку звернення до суду з адміністративним позовом слугували: залишення судом первісного позову без розгляду та повторне звернення до суду з адміністративним позовом (послідовно стверджуючи про не пропущення строку звернення до суду).

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Вказані обставини, на які позивач посилається в письмових клопотаннях мають вочевидь суб`єктивний характер, та обумовлені виключно його діями та не підтверджують неможливість забезпечення своєчасного звернення до суду, і є лише свідченням незгоди мотивів в судовому рішенні апеляційної інстанції, а відтак суд приходить до висновку про відмову позивачу у задоволенні клопотанні про поновлення строку звернення до суду та, як наслідок, на підставі ч.2 ст.123, п.9 ч.4 ст.169 КАС України, - про повернення позовної заяви.

Керуючись ст.ст.123,169,240,248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 4 БУПП в Чернігівській області лейтенанта поліції Гаркуша Владислава Володимировича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без розгляду.

Позовну заяву з додатками повернути позивачу. Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.Г.Павлов