Справа № 640/22981/20
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

25 травня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Грибан І.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської міської прокуратури про визнання протиправним та скасування наказу № 1907к від 09.09.2020 року, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку, -

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Київської міської прокуратури, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ прокуратури м. Києва (прокурора м. Києва) № 1907к від 09.09.2020 про його звільнення з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури м. Києва та органів прокуратури;

- поновити його на посаді в Київській міській прокуратурі на рівнозначній посаді, яку він обіймав станом на день звільнення з прокуратури м. Києва, та допустити негайне виконання рішення суду у цій частині;

- стягнути з Київської міської прокуратури на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та допустити негайне виконання рішення суду у межах суми стягнення за один місяць.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 січня 2021 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Київською міською прокуратурою подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи та невідповідність висновків суду нормам чинного законодавства, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2021 року скасовано та прийнято нове рішення, яким адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано наказ Прокуратури м. Києва (прокурора м. Києва) № 1907к від 09.09.2020 про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури м. Києва та органів прокуратури;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вказане судове рішення є таким, що набрало законної сили.

28 квітня 2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення вказаної постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року.

Відповідно до змісту вказаної заяви позивач просить суд роз`яснити постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року у справі № 640/22981/20 у зв`язку із визнанням протиправним та скасуванням наказу прокуратури м. Києва (прокурора м. Києва) № 1907к від 09.09.2020 про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури м. Києва та органів прокуратури, а саме:

- чи поновились трудові відносини і трудовий договір між роботодавцем, тобто прокуратурою м. Києва (Київською міською прокуратурою), та працівником, тобто ОСОБА_1 ;

- чи повинен роботодавець, тобто прокуратура м. Києва (Київська міська прокуратура), допустити ОСОБА_1 до виконання роботи з якої останнього було незаконно (передчасно) звільнено, а саме до виконання службових обов`язків прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури м. Києва (Київської міської прокуратури), до завершення ним процедури проходження атестації прокурорів.

Вказана заява мотивована тим, що постанова суду апеляційної інстанції є неясною та не зрозумілою, оскільки з її змісту не можливо зрозуміти чи поновились внаслідок скасування оскаржуваного наказу трудові відносини та трудовий догорів між позивачем та відповідачем та чи повинен відповідач допустити позивача до виконання роботи з якої останнього було незаконно (передчасно) звільнено, до завершення ним процедури проходження атестації прокурорів. При цьому, на переконання позивача відсутні жодні перешкоди для допуску його до виконання роботи з якої його було незаконно (передчасно) звільнено, а саме до виконання службових обов`язків прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури м. Києва, до завершення ним процедури проходження атестації прокурорів.

Керуючись приписами ч. 3 ст. 254 КАС України та враховуючи, що апеляційний розгляд даної справи було здійснено у порядку письмового провадження суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та обґрунтування заяви про роз`яснення судового рішення колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 ст. 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена нечіткістю судового акту за змістом, тобто коли певний судовий акт є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких ухвалений такий акт, так і для тих осіб, котрі будуть здійснювати виконання цього судового акту.

Таким чином, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення та постановлення додаткового рішення цим же судом.

У п. 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року "Про судове рішення" в адміністративній справі вказано, що в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Отже, рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Аналогічної правової позиції дотримується і Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду. Так, в ухвалі від 23 січня 2019 року у справі № 826/878/17 останнім зазначено, що рішення може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. У вказаній ухвалі судом також було вказано, що роз`яснено може бути виключно рішення, яке підлягає виконанню.

За приписами ч.ч. 3, 4 ст. 254 КАС України подання заяви про роз`яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Зі змісту наведених положень КАС України вбачається, що необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена нечіткістю його змісту, якщо воно є незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, хто буде здійснювати його виконання.

Аналіз наведених норм свідчить, що за правилами ст. 254 КАС України роз`ясненню підлягають виключно судові рішення, яким суд вирішив спір по суті, тобто якщо воно впливає на права, обов`язки та інтереси учасників спірних правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року визнано протиправним та скасовано наказ Прокуратури м. Києва (прокурора м. Києва) № 1907к від 09.09.2020 про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури м. Києва та органів прокуратури.

При цьому, приймаючи зазначене рішення суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідач не мав передбачених законодавством підстав для прийняття оскаржуваного наказу про звільнення позивача.

Відповідно до приписів ст. 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Приписами ч. 1 ст. 235 КЗпП України регламентовано, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Отже, з аналізу наведених норм законодавства вбачається, що закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в ч. 1 ст. 235 та статті 240-1 КЗпП України, а відтак встановивши, що звільнення відбулось із порушенням установленого законом порядку, єдиним можливим рішенням суду є поновлення такого працівника на займаній або прирівняної до займаної посади.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.01.2013 у справі «Волков проти України», звертаючи увагу на необхідність поновлення особи на посаді як спосіб відновлення порушених прав, зазначив, що рішення суду не може носити декларативний характер, не забезпечуючи у межах національної правової системи захист прав і свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права має бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Разом з тим, колегією суддів під час вирішення спору у даній справі було встановлено відсутність правових підстав для поновлення позивача на посаді в Київській міській прокуратурі на рівнозначній посаді, яку він обіймав станом на день звільнення з прокуратури м. Києва, оскільки відповідно до п.7 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" ЗУ № 113-IX прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації.

Згідно з п.9 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" ЗУ №113-IX атестація здійснюється згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, який затверджується Генеральним прокурором.

Пунктом 10 вказаного розділу Закону визначено, що прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур (у тому числі ті, які були відряджені до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі) мають право в строк, визначений Порядком проходження прокурорами атестації, подати Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах. У заяві також повинно бути зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації. Форма та порядок подачі заяви визначаються Порядком проходження прокурорами атестації.

Колегією суддів під час апеляційного розгляду даної справи було встановлено, що позивачем 07 жовтня 2019 року у встановленому законодавством порядку було подано на ім`я Генерального прокурора заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора та про намір пройти атестацію за формою визначеною Порядком проходження прокурорами атестації.

Отже, з аналізу наведених норм законодавства та встановлених у ході апеляційного розгляду обставин справи, колегія суддів зазначає, що в даному випадку єдиним можливим способом захисту порушених прав позивача, з огляду на визнання незаконним звільнення позивача з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури м. Києва та органів прокуратури, може бути поновлення його на відповідній посаді.

За таких обставин, для належного виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити, що у зв`язку з визнанням протиправним та скасуванням наказу прокуратури м. Києва (прокурора м. Києва) № 1907к від 09.09.2020 про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури м. Києва та органів прокуратури відповідно до приписів ст. 43 Конституції України, ст. 235 КЗпП України та чинних міжнародно-правових актів ОСОБА_1 має бути поновлений суб`єктом призначення на посаді з якої його було незаконно звільнено, а саме - прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури м. Києва та органів прокуратури

Таким чином, з метою уникнення непорозумінь при виконанні постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року, колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити вказану постанову.

Керуючись ст.ст.254, 311, 325, 328 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Роз`яснити постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року зазначивши, що у зв`язку з визнанням протиправним та скасуванням наказу прокуратури м. Києва (прокурора м. Києва) № 1907к від 09.09.2020 про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури м. Києва та органів прокуратури відповідно до приписів ст. 43 Конституції України, ст. 235 КЗпП України та чинних міжнародно-правових актів ОСОБА_1 має бути поновлений суб`єктом призначення на посаді з якої його було незаконно звільнено, а саме - прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури м. Києва та органів прокуратури.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді: О.О.Беспалов

І.О. Грибан