Справа № 240/12290/20
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/12290/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шимонович Роман Миколайович

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

25 травня 2021 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Сапальової Т.В. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, у якому просив:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, які полягають у відмові в призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на п`ять років, згідно ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити нарахування та виплату пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 5 років, відповідно до ст.55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 04.06.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він має статус громадянина, потерпілого від Чорнобильської катастрофи. 28 травня 2020 року звернувся до ГУ Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку на 5 років. У відповідь ГУ Пенсійного фонду України в Житомирській області відмовило позивачу у призначенні пенсії, оскільки станом на 01 січня 1993 року постійно не проживав та не працював у зоні посиленого радіоекологічного контролю 4 роки.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 19 січня 2021 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на відсутність підстав для призначення пенсії зі зниженням віку на 5 років відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними в справі матеріалами, ОСОБА_1 має статус громадянина, який проживає на території посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 30.11.2012 року.

28.05.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідач, листом від 13.07.2020 №0600-0329-8/33309, повідомив позивачу про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки відсутні підстави для зниження пенсійного віку у зв`язку з тим, що станом на 01 січня 1993 року постійно не проживав та не працював у зоні посиленого радіоекологічного контролю 4 роки.

Не погоджуючись з такими рішеннями відповідача, позивач звернулась до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, щодо необґрунтованості відмови позивачу у призначенні пенсії із заниженням пенсійного віку, з огляду на те, що позивач постійно проживав на території зони посиленого радіоекологічного контролю, що підтверджується відповідними документами.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058), який набрав чинності 01.01.2004.

Згідно з положеннями частини 1 статті 9 Закону №1058 передбачено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Пунктом 13 розділу XV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1058 передбачено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та цього Закону призначається одна пенсія за її вибором.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796).

Відповідно до статті 49 Закону №796 регламентовано, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтею 26 Закону №1058 встановлено умови призначення пенсії за віком. Так, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно з положеннями абзацу 1 частини 1 статті 55 Закону №796 особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону №796 право на пенсію із зниженням пенсійного віку мають потерпілі від Чорнобильської катастрофи, зокрема:

- особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, мають право на зниження пенсійного віку - 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років;

- особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на зниження пенсійного віку на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Так, з матеріалів справи встановлено, що суть спору між сторонами по даній справі зведена виключно до наявності чи відсутності факту проживання позивача в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 року не менше чотирьох років.

Відповідно до положень Закону №1058-IV та Закону N796-XII призначення пенсії із зниженням пенсійного віку на 5 років особі чоловічої статі, яка відноситься до осіб, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії та постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали у зоні посиленого радіологічного контролю, можливе за одночасної наявності наступних умов: досягнення на день звернення до територіального органу пенсійного фонду України 55 річного віку; наявності на день звернення до територіального органу пенсійного фонду України не менше 15 років загального трудового стажу; наявності станом на 1 січня 1993 постійного проживання або роботи у зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4 років та додатково 9 років (1 рік за три роки постійного проживання/роботи в цій зоні).

Відповідно до паспорта громадянина України ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто станом на день ухвалення відповідачем рішення про відмову у призначенні пенсії (13.07.2020 року) та до суду із даним позовом (28.07.2020 року) є особою, якій виповнилося 55 років.

Згідно з положеннями ст. 65 Закону № 796-XII посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок №51), яким визначено, зокрема, правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, коло осіб, яким вони видаються.

Згідно з положеннями п.п. 2, 6 Порядку №51 особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видаються посвідчення коричневого кольору, серія В.

Так, позивач, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 30.11.2012 року відносяться до громадян які постійно проживають у зоні посиленого радіологічного контролю 4 категорії виданий Житомирською обласною державною адміністрацією. Належність позивача до особи потерпілої від Чорнобильської катастрофи 4 категорії ніким не оспорювалась.

Відповідно до довідки Варварівської сільської ради від 29.04.2020 року №161 позивач з 26 квітня 1986 року по 01 липня 1988 року постійно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки від 19.05.2020 року №228, виданої Ємільчинською селищною радою, позивач у період з 02.07.1988 року по 12.05.1990 рік постійно проживав без реєстрації в с. Серби, Ємільчинського району, Житомирської області.

Згідно довідки від 19.05.2020 року №229, виданої Ємільчинською селищною радою, позивач з 12.05.1990 постійно проживає та зареєстрований по даний час у с. Серби, Ємільчинського району, Житомирської області, яке віднесено до 4-ї зони посиленого радіоекологічного контролю згідно постанови Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991.

Верховний суд у постанові від 28 лютого 2019 року у справі №357/10239/16-а вказав, що оскільки підставою для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку є належність особи до потерпілих від Чорнобильської катастрофи та факт проживання (роботи), а не реєстрації у зоні посиленого радіологічного контролю, тому позивач має право на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.

В силу вищезазначеного, та беручи до уваги підтвердження факту проживання позивача на території зони посиленого радіоекологічного контролю, що підтверджується відповідними документами, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що дії ГУ Пенсійного фонду України у Житомирській області щодо відмови позивачу у призначенні пенсії із заниженням пенсійного віку є необґрунтованою, а тому необхідно зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію із зниженням пенсійного віку, відповідно до ст. 55 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно з положеннями частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Так, з матеріалів справи слідує, що позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком - 28.05.2020 року, дату народження позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1 дату досягнення пенсійного віку, тому така пенсія повинна бути призначена з 04.06.2020 року.

Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Житомирській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 січня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Сапальова Т.В. Смілянець Е. С.