Справа № 260/1599/19
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2021-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 травня 2021 року м. Ужгород№ 260/1599/19
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Луцович М.М.

при секретарі судових засідань - Полянич В.І.

сторони у судове засідання не з`явилися;

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Пийтерфолвівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області (вул. Ференца Раковці, буд. 137, с. Пийтерфолво, Виноградівський район, Закарпатська область, 90354) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Пийтерфолвівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 13 липня 2018 року позивач звернулася до відповідача з клопотанням про надання їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства. Однак, рішенням відповідача від 09 серпня 2018 року № 281 «Про розгляд заяви» було відмовлено у наданні позивачеві дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Пийтерфолвівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області в контурі 128-у зв`язку з тим, що в даному контурі немає вільних земель. Не погоджуючись з рішенням відповідача від 09 серпня 2018 року № 281 «Про розгляд заяви» позивач звернула до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового рознляду.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду клопотання від 12.05.2021 р. №02-23/666 про розгляд справи без його участі, згідно якого, також, не заперечував проти задоволення позовних вимог по даній справі.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 13 липня 2018 року позивач звернулася до відповідача з клопотанням про надання їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Пийтерфолвівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області в контурі 128 (а.с. 13). До клопотання були додані графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (а.с. 14).

Рішенням відповідача від 09 серпня 2018 року № 281 «Про розгляд заяви» було відмовлено позивачеві у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Пийтерфолвівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області в контурі 128-у зв`язку з тим, що в даному контурі немає вільних земель (а.с. 15).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів «а», «б» частини першої статті 12 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, між іншим, належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково- дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей (ч. 1 ст. 22 ЗК України).

До земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо) (ч. 2 ст. 22 ЗК України).

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства (п. «а» ч. З ст. 22 ЗК України).

Порядок набуття права на землю громадянами та юридичними особами регламентований главою 19 ЗК України.

Статтею 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Згідно з пунктом «б» частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в розмірі не більше 2,0 гектара.

Статтею 118 ЗК України визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Зокрема, відповідно до частини першої статті 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки (ч. 2 ст. 118 ЗК України).

Згідно з частиною шостою статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідно до частини сьомої статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обгрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, підставою відмови у наданні позивачеві дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Пийтерфолвівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області в контурі 128, відповідачем зазначено відсутність вільних земель у зазначеному контурі.

Натомість, як вбачається з доданих до клопотання позивача від 13 липня 2018 року графічних матеріалів (викопіювання з публічної кадастрової карти України), твердження відповідача щодо відсутності вільних земель у зазначеному контурі не відповідає дійсності, оскільки в контурі 128 є вільні землі сільськогосподарського призначення комунальної власності (а.с. 14).

Крім того суд зауважує, що Верховний Суд у постанові від 05 березня 2019 року в адміністративній справі № 360/2334/17 висловив правову позицію, згідно з якою передача земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 ЗК України є завершальним етапом визначеної законом процедури безоплатної приватизації земельних ділянок. При цьому, отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про передачу її у власність.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року в адміністративній справі № 815/5987/14 та постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в адміністративній справі № 545/808/17.

Так, чинним законодавством України не передбачено відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, у зв`язку з наданням такого дозволу іншій особі.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права наведена в постановах Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року в справі № 21-358а 13, від 19 січня 2016 року в справі № 824/167/15-а, від 07 червня 2016 року в справі № 820/3507/15, від 11 жовтня 2016 року в справі № 806/3787/13-а, постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі №545/808/17.

Системний аналіз наведених норм права, крізь призму встановлених обставин справи дає підстави для висновку, щодо протиправності оскаржуваного рішення Пийтерфолвівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 09 серпня 2018 року № 281 «Про розгляд заяви».

Таким чином, відмова відповідача у наданні позивачеві дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Пийтерфолвівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області в контурі 128, є протиправною.

Відповідно до ч.10, ч. 11 ст. 118 ЗК України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Згідно приписів ч.3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (ч. 1 ст. 155 ЗК України).

Стаття 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналогічні за змістом приписи містяться у частині третій статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно з якою органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

З огляду на вищевикладене, з метою захисту порушених прав позивача, суд приходить висновку про зобов`язання відповідача розглянути на пленарному засіданні найближчої сесії Пийтерфолвівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області в порядку та строки, передбачені Земельним кодексом України, клопотання ОСОБА_1 від 13 липня 2018 року про надання їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Пийтерфолвівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області в контурі 128, та прийняти вмотивоване рішення у відповідності до вимог статті 118 Земельного кодексу України.

Згідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, а також, визнані відповідачем, а відтак позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 241, ч. 3 ст. 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Пийтерфолвівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області (вул. Ференца Раковці, буд. 137,с. Пийтерфолво, Виноградівський район, Закарпатська область,90354, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Пийтерфолвівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 09 серпня 2018 року № 281 «Про розгляд заяви».

3. Зобов`язати Пийтерфолвівську сільську раду Виноградівського району Закарпатської області розглянути на пленарному засіданні найближчої сесії Пийтерфолвівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області в порядку та строки, передбачені Земельним кодексом України, клопотання ОСОБА_1 від 13 липня 2018 року про надання їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Пийтерфолвівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області в контурі 128, та прийняти вмотивоване рішення у відповідності до вимог статті 118 Земельного кодексу України.

4. Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду в строки визначені ст. 295 КАС України. Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяМ.М. Луцович

Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України рішення суду у повному обсязі складено 25.05.2021 року.