Справа № 591/790/21
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2021-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 р.Справа № 591/790/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Сумської міської ради на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 25.03.2021, головуючий суддя І інстанції: Клімашевська І.В., м. Суми, по справі № 591/790/21

за позовом ОСОБА_1

до Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Сумської міської ради

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Зарічного районного суду м. Суми з адміністративним позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Сумської міської ради (далі -відповідач), в якій просила суд:

визнати протиправною та скасувати постанову №1522 від 16 листопада 2020 року, винесеної адміністративною комісією при виконавчому комітеті Сумської міської ради про визнання винним позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1350,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено відсутність урни для збору сміття перед входом в приміщення ТОВ «Споживчий центр». Позивачка працює в ТОВ «Споживчий центр» на посаді фахівця з обслуговування клієнтів, її повноваження не стосуються господарської діяльності. Тому вважає, що не може бути притягнута до відповідальності за вищевказане правопорушення. Про розгляд справи не була повідомлена, постанову отримала поштою.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми суду від 25.03.2021 року по справі № 591/790/21 позов задоволено.

Скасовано постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Сумської міської ради №1522 від 16 листопада 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП у вигляді штрафу 1360,00 грн.

Закрито провадження у справах про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 152 КУпАП.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, вважаючи оскаржуване рішення таким, що ухвалено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню в апеляційному порядку.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що позивачем допущено порушення п.п.11 п. 11.2 розділу ХІ Додатку до рішення Сумської міської ради «Про затвердження Правил благоустрою міста Суми» від 26 грудня 2014 року № 3853-МР, яке зафіксовано на фотознімках. Та вказує, що саме позивач є належним суб`єктом адміністративного правопорушення, оскільки, керівництвом юридичної особи на працівника покладається обов`язок щодо ведення діяльності у відділенні відповідної мережі, що включає організацію трудового процесу та виконання всіх організаційних, адміністративно-господарських обов`язків.

Позивач не реалізував своє процесуальне право на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши обставини справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 9 жовтня 2020 року головним спеціалістом управління «Інспекція з благоустрою міста Суми» СМР Красноусовим М.О. був складений протокол №000965 про адміністративне правопорушення. Зі змісту протоколу вбачається, що 9 жовтня 2020 року о 09-04 год. в м. Суми, по вул. Шевченка, 2 було встановлено факт відсутності урни для збору сміття перед входом ТОВ «Споживчий центр». Протокол складений відносно ОСОБА_1 . У графі місце роботи і посада зазначено: ТОВ «Споживчий центр» фахівець з обслуговування клієнтів.

Також у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено її права і обов`язки та повідомлено про дату та місце розгляду адміністративної справи 16 листопада 2020 року о 15-00 год. Підпис ОСОБА_1 , який би підтверджував ознайомлення її з вказаною інформацією, відсутній. У протоколі зазначено, що від підпису, пояснень та отримання копії протоколу позивач відмовилась. Додатком до протоколу є фотоматеріали.

16 листопада 2020 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Сумської міської ради розглянуто справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП. Справа була розглянута за відсутності ОСОБА_1 .

За результатами розгляду справи прийнято постанову №1522, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1360 грн. (а.с.4)

Не погодившись з вказаною постановою відповідача, ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи рішення про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідач не врахував, що позивач не може бути суб`єктом вказаного правопорушення, а відповідно, відсутній і склад адміністративного правопорушення, оскільки наявність суб`єкта обов`язкова для кваліфікації конкретного діяння як адміністративного правопорушення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду щодо задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, 9 жовтня 2020 року головним спеціалістом управління «Інспекція з благоустрою міста Суми» СМР Красноусовим М.О. був складений протокол №000965 про адміністративне правопорушення. Зі змісту протоколу вбачається, що 9 жовтня 2020 року о 09-04 год. в м. Суми, по вул. Шевченка, 2 було встановлено факт відсутності урни для збору сміття перед входом ТОВ «Споживчий центр»

За результатами розгляду вказаної справи прийнято постанову №1522, якою притягнуто до адміністративної відповідальності позивача за ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1360 грн.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, настає в разі порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" (далі- Закон №2807-4) встановлено, що благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Рішенням Сумської міської ради від 26 грудня 2014 року № 3853-МР затверджено Правила благоустрою міста Суми.

Згідно з п.п. 11 п. 11.2. розділу XI Додатку до рішення Сумської міської ради "Про затвердження Правил благоустрою міста Суми" від 26 грудня 2014 року № 3853-МР підприємства, установи і організації, фізичні особи-підприємці, громадяни, іноземці, особи без громадянства, балансоутримувачі, власники та орендарі об`єктів зобов`язані: забезпечувати розміщення контейнерів, урн для збору смітття та твердих побутових відходів у спеціально визначених місцях, утримання їх в належному санітарно-технічному стані, згідно з санітарними нормами і правилами.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем прийнято постанову №1522, якою притягнуто до адміністративної відповідальності позивача за ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1360 грн. з підстав порушення ним п.п.11 п. 11.2 розділу ХІ Додатку до рішення Сумської міської ради "Про затвердження Правил благоустрою міста Суми" від 26 грудня 2014 року №3853-МР.

В свою чергу, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму дії або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 16.09.2020 по справі № 127/18265/16-а.

Для можливості притягнення конкретної особи до відповідальності, необхідно з`ясувати чи вона є (може бути) суб`єктом адміністративного правопорушення, а саме, з`ясувати можливість притягнення такої особи до відповідальності (вік, осудність, обов`язки, інші спеціальні ознаки тощо) та наявність причинного зв`язку між діянням особи та наслідками.

Тобто, існування такої складової як суб`єкт правопорушення можливе лише за наявності причинного зв`язку між об`єктивною стороною правопорушення та конкретною особою (вчинення саме конкретною особою дій, що мають ознаки правопорушення).

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 18.06.2020 по справі № 686/14075/16-а.

Відповідно до ст.152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб.

Згідно до ст.14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Зі змісту наведених норм випливає, що орган при розгляді справи щодо притягнення посадової особи до відповідальності за порушення певних правил зобов`язаний з`ясувати чи входить до посадових обов`язків такої особи необхідність додержання таких правил.

Відповідно до довідки Вих. №1047-Ф від 30 жовтня 2020 року ОСОБА_2 працює в ТОВ «Споживчий центр» на посаді фахівця з обслуговування клієнтів з 13 серпня 2020 року.

Згідно наданої позивачем посадової інструкції до функціональних обов`язків фахівця з обслуговування клієнтів ТОВ «Споживач центр» відносяться: консультувати клієнтів щодо умов та порядку отримання позик; проводити ідентифікацію та вертифікацію клієнта; заносити інформацію про клієнта, необхідні документи в програму фронт-офісу; заповнювати разом з клієнтом заявку анкету, договір; інформувати клієнта щодо прийнятого рішення; виконувати обов`язки касира відділення; здійснювати підготовку документів необхідних для надання та пролонгації позики; перевіряти наявність усіх додатків, вказаних в касовому ордер та наявність всіх підписів та печаток на цих документах; забезпечувати повернення позик шляхом телефонного та особистого спілкування з позичальником; виконувати інші обов`язки прямо не передбачені Посадовою інструкцією, які пов`язані із забезпеченням ефективної роботи, а також усні розпорядження керуючого відділення.

З вказаної інструкції слідує, що позивач виконує обов`язки касира відділення. Відповідно до посадової інструкції касира ТОВ «Споживач центр» до його обов`язків відносяться: проводити ідентифікацію та вертифікацію клієнта, візуально перевіряти справжність коду та паспорту; перевіряти наявність усіх додатків, вказаних в касовому ордер та наявність всіх підписів та печаток на цих документах; видачу та приймання готівки у клієнтів за умов дотримання чинного законодавства України; під час роботи з готівкою керуватися правилами визначення платіжності та справжності банкнот і монет Національного банку України; заповнювати Журнал реєстрації прибуткових та видаткових касових ордерів, Касову книгу та інші документи, визначені чинним законодавством та/або Головним бухгалтером підприємства; контролювати дотримання ліміту каси згідно з чинним законодавством; виконувати інші обов`язки прямо не передбачені Посадовою інструкцією, які пов`язані із забезпеченням ефективної роботи, а також усні розпорядження безпосереднього керівника.

З наданих посадових інструкцій не вбачається, що до службових обов`язків позивача входять питання, пов`язані з встановлення урни для збору сміття або забезпечення утримання прилеглої до будинку території в належному стані, де знаходиться ТОВ «Споживчий центр».

Таким чином, Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Сумської міської ради не надано жодних доказів на підтвердження того, що саме на позивача, як на особу, яка перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Споживчий центр», покладено обов`язок з дотримання правил благоустрою м. Суми, зокрема, з питань встановлення урни для сміття.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що приймаючи рішення про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідач безпідставно не врахував, що позивач не є суб`єктом вказаного правопорушення, а відповідно, відсутній і склад адміністративного правопорушення, оскільки наявність суб`єкта обов`язкова для кваліфікації конкретного діяння як адміністративного правопорушення, що, в свою чергу, не дає підстав для висновку про правомірність прийнятої постанови та не підтверджує скоєння позивачем адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищезазначеного, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи на які посилався апелянт не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Разом з тим, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Зарічного районного суду м. Суми від 25.03.2021 року по справі № 591/790/21 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Сумської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 25.03.2021 по справі № 591/790/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва В.А. Калиновський