Справа № 360/2206/21
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2021-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

27 травня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2206/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

23.04.2021 на адресу Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі відповідач, Білокуракинське ОУПФУ), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 01.04.2021 № 10 відповідача про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком по списку 2 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003;

- зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком по списку 2 з 23.03.2021 відповідно до заяви від 23.03.2021 та ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на те, що свою трудову діяльність почав з травня 1982 року та працює по теперішній час, загальний стаж складає понад 34 роки.

Протягом трудової діяльності позивач працював понад 14 років на посадах, які відносяться до шкідливих і дають йому право на призначення пенсії по сп. 2 відповідно до ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме такі періоди: з 15.04.1997 по 09.02.2011 у Сватівському райавтодорі на посаді асфальтобетоника - варильника; з 26.06.2012 по 01.10.2012 у Сватівській обласній психіатричній лікарні на посаді молодшої медичної сестри психо-туберкульозного з активними формами туберкульозу відділення № 5.

23.03.2021 позивач звернувся з заявою про призначення пенсії за віком по списку 2 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як особа, яка досягла 55 річного віку та має страхового стажу не менше 34 років, в тому числі стажу роботи по списку 2 - понад 14 років.

Проте, на підставі рішення відповідача про відмову в призначення пенсії від 01.04.2021 № 10 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком по списку 2 відповідно до ст. 114 Закону № 1058 з 23.03.2021.

Відмова мотивована відсутністю у позивача загального та пільгового стажу роботи, який необхідний для призначення пенсії за віком відповідно до ст. 114 Закону № 1058. Так згідно даних відповідача, загальний стаж позивача складає 22 роки, 9 місяців та 22 дні, в тому числі стаж роботи по списку 2 складає - 01 рік, 08 місяців, 17 днів. При цьому згідно рішення про відмову в призначення пенсії відповідачем не було враховано до загального стажу роботи період роботи з 23.04.1985 по 18.03.1997 у Сватівській автоколоні Луганського ОПС, через не завірення печаткою запису про звільнення, а пільговий стаж враховано не згідно записів трудової книжки, а згідно копії вибірок днів роботи працівників за 2001-2010 роки, які видані філією «Сватівський райавтодор», внаслідок чого він склав 01 рік, 08 місяців, 17 днів.

Позивач вважає рішення відповідача від 01.04.2021 № 10 про відмову в призначенні пенсії незаконним, оскільки законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її неналежне ведення не може позбавити позивача права на включення всіх періодів роботи до страхового стажу і на отримання пенсії з врахуванням цього стажу.

На період роботи позивача чинними були списки затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 та від 16.01.2003 № 36.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 (розділ XXVII «Будівництво, реконструкція, технічне переоснащення, реставрація та ремонт будівель, споруд та інших об`єктів) посада асфальтобетонник - варильник передбачена та надає право на пенсію по списку 2 (код 2290000а-11141).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 (розділ XXVII «Будівництво) посада асфальтобетонник - варильник передбачена та надає право на пенсію по списку 2. (код 27а), (розділ XXIV «Охорона здоров`я та соціальна допомога») посада молодшої медичної сестри у психіатричних закладах передбачена і надає право на пенсію по списку 2 (код 24в).

Надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення, що стало підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою суду від 28.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

12.05.2021 відповідач на адресу суду надав відзив на позовну заяву (арк. спр. 50-55), в обґрунтування якого зазначив, що ОСОБА_1 23.03.2021 звернувся до управління із заявою про призначення пенсії за віком по списку 2 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків і не менше 23 років у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Таким чином, записи в трудовій книжці лише підтверджують період знаходження працівника в трудових відносинах з підприємством, а не тривалість пільгового стажу. Тому в Порядку № 637 і передбачено окремий розділ «Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників».

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 встановлено, що у періоді роботи у Сватівській автоколоні Луганського ОПС з 23.04.1985 по 18.03.1997 запис про звільнення не завірений печаткою, що унеможливлює взяття управлінням зазначеного періоду до страхового стажу.

Документів на підтвердження періоду роботи з 23.04.1985 по 18.03.1997 позивач не надав.

Згідно пункту 2 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій і посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 №1451/11731 (далі - Порядок №383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Відповідно до п. 7 Порядку № 383 у разі неритмічної роботи підприємства чи організації підрахунок пільгового стажу здійснюється в такому порядку: загальна кількість днів, протягом якого працівник повний робочий день був зайнятий на роботах із шкідливими умовами праці ділиться на 25.4 - при шестиденному робочому тижні і на 21,2 - при п`ятиденному робочому тижні.

Відповідно до наданих позивачем довідок, що уточнюють особливий характер роботи, видані філією «Сватівський райавтодор» дочірнього підприємства «Луганський облавтодор» від 16.02.2021 №24, 24/1, та Комунальним некомерційним підприємством Луганської обласної ради «Сватівська обласна психіатрична лікарня з надання психіатричної допомоги» від 22.03.2021 №38/05 та копій вибірок днів роботи працівників, які зайняті на шкідливих роботах у будівельний сезон за 2001- 2002, 2005-2010 року, які видані філією «Сватівський райавтодор» дочірнього підприємства «Луганський облавтодор» встановлено, що його пільговий стаж, який обчислено відповідно до п. 7 Порядку № 383 складає 01 рік 08 місяців 17 днів.

Загальний страховий стаж ОСОБА_1 згідно наданих ним документів для призначення пенсії по списку 2 становить 22 роки 09 місяців 22 дні.

Тому за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 23.03.2021 про призначення пенсії за віком по Списку 2 управлінням прийнято рішення відмовити позивачу в призначенні пенсії за віком по списку 2 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність у нього необхідного страхового та пільгового стажу роботи по списку 2, необхідного для призначення зазначеного виду пенсії.

На підставі викладеного відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 КАС України, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносин.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями паспорту громадянина України та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера (арк. спр. 9-11).

Трудова книжка від 21.05.1982 НОМЕР_1 , видана на ім`я ОСОБА_1 , містить такі записи щодо спірних періодів роботи позивача:

Сватівська автоколона Луганського ОПС:

№ 7 від 23.04.1985 прийнято водієм ІІІ класу;

№ 8 від 18.03.1997 звільнено за переводом в Сватівське РайДРБУ;

Сватово Райавтодор:

№ 9 від 21.03.1997 прийнято водієм ІІ класу;

№ 10 від 15.04.1997 переведено варильщиком асфальтобетонником;

28.04.2003 присвоєно 4-й розряд асфальтобетонника-варильщика;

03.04.2006 присвоєно 5-й розряд асфальтобетонника-варильщика;

№ 17 від 09.02.2011 звільнено за власним бажанням;

Сватівська обласна психіатрична лікарня:

№ 18 від 26.06.2012 прийнято на посаду молодшої медсестри палатної психо-туберкульозного з активними формами туберкульозу відділення № 5;

№ 20 від 01.10.2012 звільнено за власним бажанням (арк. спр. 12-13).

23.03.2021 ОСОБА_1 звернувся до Білокуракинського ОУПФУ з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (арк. спр. 58-61).

01.04.2021 Білокуракинським ОУПФУ прийнято рішення № 10 про відмову в призначенні пенсії через відсутність необхідного страхового та пільгового стажу роботи за списком №2. В обґрунтування оскарженого рішення відповідач послався на те, що відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 встановлено, що у періоді роботи у Сватівській автоколоні Луганського ОПС з 23.04.1985 по 18.03.1997 запис про звільнення не завірений печаткою, що унеможливлює взяття управлінням зазначеного періоду до страхового стажу. Документів на підтвердження періоду роботи з 23.04.1985 по 18.03.1997 ОСОБА_1 не надав. Відповідно до наданих ОСОБА_1 довідок, що уточнюють особливий характер роботи (які видані філією «Сватівський райавтодор» дочірнього підприємства «Луганський облавтодор» 16.02.2021 №24, 24/1, та Комунальним некомерційним підприємством Луганської обласної ради «Сватівська обласна психіатрична лікарня з надання психіатричної допомоги» 22.03.2021 № 38/05) та копій вибірок днів роботи працівників, які зайняті на шкідливих роботах у будівельний сезон за 2001-2002, 2005-2010 року, які видані філією «Сватівський райавтодор» дочірнього підприємства «Луганський облавтодор») встановлено, що його пільговий стаж, який обчислено в обліковому часі відповідно до п.7 Порядку № 383 складає 01 рік 08 місяців 17 днів. Загальний страховий стаж ОСОБА_1 згідно наданих ним документів для призначення пенсії по списку 2 становить 22 роки 09 місяців 22 дні (арк. спр. 128-130).

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі Закон № 1788), Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058).

Відповідно до статті 5 Закону № 1058 цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Статтею 8 Закону № 1058 передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону № 1058-IV).

Частиною третьою статті 24 Закону № 1058 визначено, що за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону № 1058-IV).

Порядок звернення за призначенням пенсії, строки призначення та виплати пенсії, припинення та поновлення виплати пенсії передбачені статтями 44, 45, 49 Закону № 1058.

Статтею 44 Закону статті 24 Закону №1058-IV визначено, що:

- заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (частина перша);

- заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (частина друга);

- органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Частиною першою статті 114 Закону № 1058 передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу, зокрема, з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків і не менше 23 років у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи;

жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Згідно з паспортом громадянина України НОМЕР_3 , дата народження ОСОБА_1 28.07.1964, тобто станом на 23.03.2021 (дата звернення з заявою про призначення пенсії) йому виповнилося 56 років.

Щодо наявності необхідного страхового стажу тривалістю не менше 28 років суд зазначає таке.

Відповідачем обчислено страховий стаж у 22 роки 9 місяці 22 днів та не зараховано періоди роботи з 23.04.1985 по 18.03.1997, тобто 11 років 10 місяців 26 днів.

Надаючи оцінку доводам відповідача про неможливість зарахування до загального стажу роботи ОСОБА_1 періоду роботи з 23.04.1985 по 18.03.1997 на підставі даних трудової книжки, оскільки у трудовій книжці за період з 23.04.1985 по 18.03.1997 відсутня печатка на запису про звільнення, суд виходить з такого.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 № 110 (далі Інструкція № 58) встановлено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637) визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Станом на час внесення спірних записів, зокрема, діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затверджена 20.06.1974 № 162 ДК СРСР по праці і соціальним питанням (далі Інструкція № 162), пункт 2.3 якої містить положення, подібні положенням пункту 2.4 Інструкції № 58.

Пунктом 1.4 Інструкції № 162 визначалося, що питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання та обліку, регулюються постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС віл 06.09.1973 № 656 Про трудові книжки працівників та службовців (далі Порядок № 656) та цією Інструкцією.

Відповідно до пункту 18 Порядку № 656 відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, що призначається наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а у передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Оглядом трудової книжки ОСОБА_1 судом встановлено, що в записі № 8 від 18.03.1997 про звільнення ОСОБА_1 з Сватівської автоколони Луганського ОПС відсутня печатка підприємства про звільнення.

Суд зауважує, що в даному випадку записи у трудовій книжці виконані без дефектів, містять підписи посадових осіб, при цьому відсутність печатки підприємства не є тим недоліком, який може мати наслідком порушення конституційного права позивача на пенсійне забезпечення, тому спірні періоди роботи з 23.04.1985 по 18.03.1997 мають бути зараховані позивачу до загального страхового стажу.

Такий правовий висновок в повній мірі узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 06.02.2018 у справі № 677/277/17, згідно із яким відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 Про трудові книжки працівників відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення.

Окрім того, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 25 квітня 2019 року у справі №593/283/17 та від 30 вересня 2019 року у справі №638/18467/15-а.

Також суд зауважує, що позивачем на підтвердження відомостей про стаж його роботи в спірний період надано суду архівну довідку Архівного управління адміністрації м. Луганськ від 17.09.2020 № 03-28/10300, згідно з якою ОСОБА_1 23.04.1985 прийнято в Сватівське АТП ОПС на посаду водія ІІІ класу та наказом від 18.03.1997 № 13 ОСОБА_1 звільнено по переводу в РайРРСУ (арк. спр. 19).

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07.02.2008, пункт 59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19.10.2004, пункт 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011, пункт 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Отже, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини, пункту 4 частини першої Європейської Соціальної хартії та частини третьої статті 46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до консультативного висновку «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» від 21 червня 1971 року Міжнародного суду ООН документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Суд приймає до уваги і практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» має застосовуватися при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду справ проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), проти Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі "Cyprus v. Turkey", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Таким чином, документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З наведених підстав суд приймає до уваги інформацію, що міститься у архівній довідці від 17.09.2020 № 03-28/10300, виданою установою, яка розміщується на тимчасово окупованій території України.

Щодо наявності необхідного пільгового стажу тривалістю не менше 10 років суд зазначає, що відповідачем обчислено пільговий стаж у 1 рік 8 місяців 17 днів, оскільки відповідно до наданих ОСОБА_1 довідок, що уточнюють особливий характер роботи (які видані філією «Сватівський райавтодор» дочірнього підприємства «Луганський облавтодор» 16.02.2021 №24, 24/1, та Комунальним некомерційним підприємством Луганської обласної ради «Сватівська обласна психіатрична лікарня з надання психіатричної допомоги» 22.03.2021 № 38/05) та копій вибірок днів роботи працівників, які зайняті на шкідливих роботах у будівельний сезон за 2001-2002, 2005-2010 року, які видані філією «Сватівський райавтодор» дочірнього підприємства «Луганський облавтодор») встановлено, що його пільговий стаж, який обчислено в обліковому часі відповідно до п.7 Порядку № 383 складає 01 рік 08 місяців 17 днів.

Надаючи правову оцінку вказаним доводам відповідача, суд зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 48 КЗпП України та статтею 62 Закону № 1788 основним документом про трудову діяльність працівника, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до абзаців 1, 2 п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як установлено судом, відповідно до записів трудової книжки позивача в період з 15.04.1997 по 09.02.2011 ОСОБА_1 працював в Сватівському Райавтодорі на посаді асфальтобетонника-варильника.

Вищевказана посада, на якій ОСОБА_1 працював у спірний період, була передбачена:

- списком № 2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, а саме: розділом XXVII «Будівництво, реконструкція, технічне переоснащення, реставрація та ремонт будівель, споруд та інших об`єктів» а) робітники, зокрема, 2290000а-11141 Асфальтобетонники-варильники.

- списком № 2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, а саме: розділом XXVII «Будівництво» а) робітники, зокрема, 27а - Асфальтобетонники-варильники.

Таким чином, судом установлено, що в спірний період ОСОБА_1 працював в Сватівському Райавтодорі на посаді, яка дає йому право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2.

Також на підтвердження вказаних обставин позивачем надано довідки Філії «Сватівський райавтодор» дочірнього підприємства «Луганський облавтодор» від 16.02.2021 № 24 та № 24/1 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (арк. спр. 20-21).

Дослідженням вказаних довідок встановлено, що ОСОБА_1 працював повний робочий день у Філії «Сватівський райавтодор» ДП «Луганський облавтодор» та в період з 15.04.1997 по 22.05.2002 виконував роботи під час виготовлення чорних в`яжучих матеріалів та асфальтових сумішей для дорожнього покриття, за професією асфальтобетонник-варильник, що передбачена списком 2 розділ XXVII, що становить 5 років 01 місяць 8 днів; в період з 28.11.2005 по 27.11.2010 виконував роботи під час виготовлення чорних в`яжучих матеріалів та асфальтових сумішей для дорожнього покриття, за професією асфальтобетонник-варильник, що передбачена списком 2 розділ XXVII, що становить 5 років 0 місяць 0 днів.

При вирішенні питання про зарахування періоду роботи позивача з 15.04.1997 по 22.05.2002 та з 28.11.2005 по 27.11.2010 в Філії «Сватівський райавтодор» дочірнього підприємства «Луганський облавтодор» на пільгових умовах суд також бере до уваги таке.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 р. за № 1451/11731, затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок № 383).

Цей Порядок регулює застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників ( 36-2003-п ) (далі - Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів а, б статті 13 та статті 100 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Згідно з п. 2 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками ( 36-2003-п ), не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Відповідно до п. 7 Порядку № 383 у разі неритмічної роботи підприємства чи організації підрахунок пільгового стажу здійснюється в такому порядку: загальна кількість днів, протягом яких працівник повний робочий день був зайнятий на роботах із шкідливими умовами праці, ділиться на 25,4 - при шестиденному робочому тижні і на 21,2 - при п`ятиденному робочому тижні.

Судом встановлено, що в матеріалах справи наявні довідки Філії «Сватівський райавтодор» дочірнього підприємства «Луганський облавтодор» про вибірку днів роботи асфальтобетонників-варильників, машиніста асфальтоукладника в шкідливих умовах праці в будівельний сезон за 2005-2010 роки, згідно з якими ОСОБА_1 :

- у 2005 році в шкідливих умовах праці в будівельний сезон був зайнятий 30 днів 240 годин;

- у 2006 році в шкідливих умовах праці в будівельний сезон був зайнятий 72 дні 576 годин;

- у 2007 році в шкідливих умовах праці в будівельний сезон був зайнятий 60 днів 510 годин;

- у 2008 році в шкідливих умовах праці в будівельний сезон був зайнятий 22 дні 176 годин;

- у 2009 році в шкідливих умовах праці в будівельний сезон був зайнятий 17 днів 152 години;

- у 2010 році в шкідливих умовах праці в будівельний сезон був зайнятий 10,5 днів 84 години (арк. спр. 27-32).

Також судом встановлено, що Управлінням контрольно-перевірочної роботи ГУПФУ в Луганській області було здійснено перевірку документів, наданих для призначення пенсії ОСОБА_1 , про що було складено акт від 15.04.2021 № 46 (арк. спр. 133-136).

Актом перевірки, зокрема, встановлено, що ОСОБА_1 з 15.04.1997 по 22.05.2002 та з 28.11.2005 по 27.11.2010 працював в якості асфальтобетонника-варильника. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 №221, наказу ДП «Луганський ОАО» від 22.05.2002 №1 «Сватівський райавтодор» реорганізований в філію «Сватівський райавтодор» дочірнього підприємства «Луганський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». Згідно довідки від 03.11.2015 №651, що видана Сватівським міськрайонним відділом ГУ ДСНС України у Луганській області, внаслідок пожежі на складах озброєння ЗСУ та детонації боєприпасів 29.10.2015 частина документів філії «Сватівський райавтодор» не збереглася. Наказом по підприємству про атестацію робочого місця за умовами праці підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за списком № 2: наказ філії «Сватівський райавтодор» від 28.11.2005 № 117 «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці», професія «асфальтобетоищик-варильщик» (мова оригіналу). Висновком Головного управління праці та соціального захисту населення Луганської обласної адміністрації від 22.03.2006 № 11/1131-33 зазначено, що атестація проведена згідно з вимогами Методичних рекомендацій по її проведенню, затверджених постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 №41. У «Вибірках днів роботи працівників, зайнятих в шкідливих умовах праці в будівельний сезон» за 2001-2002 та 2005-2010 роки зазначено « ОСОБА_2 варильщик» (мова оригіналу). Дані про дні та години, відпрацьовані ОСОБА_1 в шкідливих умовах праці: 2001 рік 65 днів 519 годин; 2002 рік 40 днів 342 годин; 2005 рік 30 днів 240 годин; 2006 рік 72 дні 576 годин; у 2007 рік 60 днів 510 годин; 2008 рік 22 дні 176 годин; 2009 рік 17 днів 152 години; 2010 рік 10,5 днів 84 години.

При цьому суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні відомості Філії «Сватівський райавтодор» дочірнього підприємства «Луганський облавтодор» про вибірку днів роботи асфальтобетонників-варильників в шкідливих умовах праці в будівельний сезон за період роботи ОСОБА_1 з 15.04.1997 по 22.05.2002.

З огляду на наведене суд вважає, що періоди роботи ОСОБА_1 з 15.04.1997 по 22.05.2002, а саме: 5 років 01 місяць 08 днів, в Філії «Сватівський райавтодор» дочірнього підприємства «Луганський облавтодор» повинні бути враховані до пільгового стажу позивача.

Крім цього, органом Пенсійного фонду було зараховано пільговий стаж роботи позивача за Списком № 2, який склав 01 рік 08 місяців 17 днів.

Таким чином, загальний пільговий стаж роботи позивача складає 6 років 9 місяці 25 днів. Проте, вказаного пільгового стажу роботи недостатньо для призначення позивачеві пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, оскільки відповідно до частини другої статті 114 Закону № 1058 у віці 56 років такий стаж роботи має складати не менше 10 років.

Отже, хоча відповідач і безпідставно не зарахував до пільгового стажу роботи позивача період з 15.04.1997 по 22.05.2002, та не зарахував до загального страхового стажу періоди роботи позивача з 23.04.1985 по 18.03.1997, однак дійшов правильного висновку про відмову в призначенні позивачеві пенсії на пільгових умовах за Списком № 2. Відтак, підстав для визнання протиправним та скасування рішення Білокуракинського ОУПФУ від 01.04.2021 № 10 та зобов`язання відповідача призначити позивачеві пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 за заявою від 23.03.2021 немає.

На підставі викладеного у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя І.О. Свергун