Справа № 387/300/21
Суддя: Майстер І. П.
Дата ухвалення: 2021-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 387/300/21
Номер провадження по справі 2-а/387/13/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року смт Добровеличківка

Добровеличківський районний суд, Кіровоградської області, в складі:

Головуючого судді Майстера І. П.

при секретарі судового засідання Поляруш С.Ю.

розглянувши в письмовому провадженні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СР ПП Добровеличківського відділення поліції Новоукраїнського відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області Сніжкова Павла Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якій зазначив, що 09.04.2021 поліцейським було винесено постанову серії БАА №2195478 по справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 122, ч.1 ст. 126 КпАП України та накладено на позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень, за те, що останній, 09.04.2021 о 08 годині 10 хвилини, керуючи транспортним засобом ИЖ 21251 д/н НОМЕР_1 на дорозі сполученням Добровеличківка-Новолутківка, виїхав на зустрічну смугу руху та не включив поворот, та під час перевірки документів не надав для перевірки посвідчення водія та реєстраційні документи, чим порушив п. 2.1а, 9.2 в, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КпАП України. Позивач вважає вказану постанову про адміністративне правопорушення незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки позивачу на місці зупинки відмовлено у клопотанні щодо надання можливості ознайомитись з доказами вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, викладені в постанові обставини справи не підтверджені належними та допустимими доказами та у діях позивачу відсутні ознаки та склад правопорушення, тому звернувся до суду із даним позовом.

Позивач вважає вказану постанову про адміністративне правопорушення незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки розгляд справи та накладення адміністративного стягнення відбувся з порушенням норм КпАП України. Крім того викладені у постанові обставини справи не підтверджені належними та допустимими доказами .

На підставі ст. 262 КАС України, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі здійснення розгляду справи за відсутності учасників, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ознайомившись із позовною заявою по суті спору, письмові докази, суд вважає, що позов обґрунтований з таких підстав.

Постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 195478 від 09.04.2021 поліцейський СР ПП Добровеличківського відділення поліції Новоукраїнського відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області Сніжков Павло Миколайович притягнув до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч.1 ст. 126 КпАП України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 гривень. Зі змісту постанови ОСОБА_1 09.04.2021 о 08 годині 10 хвилин керуючи транспортним засобом ИЖ 21251 реєстраційний номер НОМЕР_1 , на автодорозі сполученням смт Добровеличківка - с Новолутківка , виїхав на зустрічну смугу руху та не включив поворот, а також під час перевірки документів не надав для перевірки посвідчення водія та реєстраційні документи, чим порушив п.2.1а, 9.2в ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122, ч.1 ст.126 КпАП України.

Частиною 2 статті 122 КпАП України передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно до частини 1 статті 126 КпАП України керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Відповідно до пункту 9.2 ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно до пункту 2.1.а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 1 статті 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Разом з тим, з аналізу положень ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КпАП України, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення, однак будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, в графі "до постанови додається" не зазначено жодних доказів.

В разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності до статті 252 КпАП України повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Всупереч даним вимогам, суб`єктом владних повноважень жодного доказу в обґрунтування законності винесеної ним постанови та накладення на ОСОБА_1 штрафу, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КпАП України, не було в наявності та не долучено до матеріалів справи.

Крім того, судом встановлено, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАА №195478 від 09.04.2021 складена за порушення п. 9.2. В ПДР України, однак вказаний пункт у ПДР України відсутній, тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України.

З урахуванням наведеного, оскільки поліцейський СР ПП Добровеличківського ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області Сніжковим П.М. належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України, то суд доходить до висновку про неправомірність вимоги посадової особи відповідача до позивача про пред`явлення посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КпАП України.

Зазначену позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 15 березня 2019 року у справі №686/11314/17.

Враховуючи зазначені законодавчі положення, суду не надано доказів, що працівник поліції під час зупинки транспортного засобу, діяв з дотриманням вимог діючого законодавства .

Стаття 62 Конституції України передбачає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Згідно із ч.1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з п.3 ч.3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, зважаючи на відсутність в діях позивача складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 122, ч.1 ст.126 КупАП та порушення поліцейським процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд доходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю, що відповідає повноваженням суду передбаченим п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Приписами ч.1 ст.139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі ст.ст.122, 126, 245, 247, 251, 258, 268, 285 КпАП України, керуючись ст.ст. 9, 14, 19, 72, 77, 90, 139, 246, 250, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського СР ПП Добровеличківського відділення поліції Новоукраїнського відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області Сніжкова Павла Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративних стягнень за ч. 2 ст.122, ч. 1 ст. 126 КпАП України у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №195478 від 09 квітня 2021 року, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 .

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122, ч.1 ст. 126 КпАП України - закрити.

Стягнути з Департамента патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Майстер І. П.