Справа № 520/7189/21
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2021-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

26 травня 2021 р. № 520/7189/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волошина Д.А., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до заяви від 29.01.2021 №78 щодо зміни загального процента розрахунку пенсії згідно Закону України «Про державну службу» від заробітку з 60% на 90 %;

- скасувати рішення від 29.01.2021 відділу перерахунків пенсій №3 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії відповідно до заяви від 25.01.2021 щодо зміни загального процента розрахунку пенсії згідно Закону України «Про державну службу» від заробітку з 60% на 90%;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до заяви від 25.01.2021 та змінити загальний процент розрахунку пенсії від заробітку з 60% на 90%, нарахувати та виплачувати пенсію за віком із розрахунку 90% загальної суми доходів згідно Закону України «Про державну службу» №3723-XII.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Харківській області протиправно відмовлено у здійсненні перерахунку та виплаті його пенсії відповідно до заяви від 25.01.2021 та зміні загального проценту розрахунку пенсії від заробітку з 60% на 90%.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2021 відкрито спрощене провадження в порядку передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач 21.05.2021 надав відзив на позов, в якому зазначив, що з 1 травня 2016 року набув чинності Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993. Порядок призначення таких пенсій затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб", яка застосовуються починаючи з 01 травня 2016 року. Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII втратив чинність Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Враховуючи викладене, відсутні законні підстави щодо зміни ОСОБА_1 загального процента розрахунку пенсії згідно Закону України « Про державну службу» від заробітку з 60% на 90%.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 01.12.2020 згідно наказу №799-0 від 30.11.2020 звільнена з головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у зв`язку з скороченням штату державних службовців відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 83 та п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу».

Позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про перехід на інший вид пенсії згідно Закону України «Про державну службу», оскільки перебувала на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та відповідачем прийнято рішення про переведення ОСОБА_1 на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» та призначено пенсію державного службовця в розмірі 60% від сум її заробітку.

25.01.2021 позивач звернулась з заявою до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якій просила перерахувати пенсію, змінивши загальний процент розрахунку пенсії від заробітку з 60% на 90%.

29.01.2021 відділом перерахунків пенсій № 3 управління пенсійного забезпечення головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до заяви від 25.01.2021 щодо зміни загального процента розрахунку пенсії згідно Закону України «Про державну службу» від заробітку з 60% на 90%.

Не погоджуючись із діями відповідача, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01 травня 2016 року визначалися Законом №3723-ХІІ.

Частина 1 статті 37-1 зазначеного Закону у редакції, чинній до 01 січня 2015 року, передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно, здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Проте, 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" (далі - Закон №76-VIII), яким, зокрема, статтю 37-1 Закону №3723-ХІІ викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям після 01 січня 2015 року делегував Кабінету Міністрів України.

Правове регулювання Урядом зазначеного питання у період з 01 січня до 01 грудня 2015 року знайшло своє відображення у пунктах 4, 5 Постанови Кабінету Міністрів України №865, за змістом яких підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця було передумовою для перерахунку пенсії.

Так, за правилами пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №865 у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом №3723-ХІІ, визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням ПФУ за погодженням з Мінсоцполітики (пункт 5 постанови Кабінету Міністрів України №865).

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", якою підвищено розміри заробітку працюючих державних службовців та яка відповідно до її пункту 6 застосовується з 01 грудня 2015 року, пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України №865 виключено, а пункт 5 викладено в такій редакції: "форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики".

Положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, постанова Кабінету Міністрів України №1013 не містить.

Отже, з 01 січня 2015 року до 01 травня 2016 року законодавство, яке регламентувало пенсійне забезпечення державних службовців, підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців не визначало, як підставу для перерахунку пенсій, призначених за статтею 37 Закону №3723-ХІІ. При цьому, чинна у зазначений період редакція статті 37-1 Закону №3723-ХІІ не визначала передумов перерахунку пенсій, а лише відносила вирішення такого питання до компетенції Кабінету Міністрів України.

У ході реформування системи державного управління 10 грудня 2015 року прийнято новий закон, який регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням - Закон України "Про державну службу" №889-VIII.

З 01.05.2016 набрав чинності Закон України від 10.12.2015 року № 889-VІІІ «Про державну службу» (далі - Закон № 889-VІІІ), на підставі норм якого позивач має право на пенсію за віком державного службовця.

Так, відповідно до пунктів 10, 12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України,, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Як зазначив у позовній заяві позивач та що не заперечується відповідачем, ОСОБА_1 звернулась у 2020 році до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області про перехід на інший вид пенсії згідно Закону України «Про державну службу» та відповідачем прийнято рішення про переведення ОСОБА_1 на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» та призначено пенсію державного службовця в розмірі 60% від сум заробітної плати позивача.

При визначенні позивачу розміру пенсії за віком державного службовця орган пенсійного фонду керувався Порядком призначення пенсій деяким категоріям осіб затвердженого постановою КМУ України, від 14.09.2016, № 622, який застосовується з 01.05.2016 (надалі Порядок № 622).

Відповідно до п. 4 Порядку пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, рішення відділу перерахунків пенсій №3 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 29.01.2021 про відмову у перерахунку пенсії позивачу є правомірним.

Що стосується посилання позивача на те, що пенсію слід виплачувати виходячи із розрахунку 90% від сум заробітної плати, то зазначені доводи є помилковими, оскільки на момент призначення позивачу пенсії, а також на момент звернення за призначенням пенсії, згідно Закону України «Про державну службу» норма статті 37 Закону № 3723-ХІІ передбачала призначення пенсії в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Отже, застосувавши відсоток - 60 при визначенні розміру пенсії при призначенні відповідно до Закону України «Про державну службу», відповідач діяв правомірно та згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, враховуючи все вищезазначене у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 243, ст. 246, ст. 255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.А. Волошин