Справа № 200/10941/20-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

25 травня 2021 року справа №200/10941/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Суддя Першого апеляційного адміністративного суду Геращенко І.В., розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року у справі № 200/10941/20-а (головуючий І інстанції Дмитрієв В.С.) за позовом Харківського національного університету Внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення сум,-

ВСТАНОВИВ:

До Першого апеляційного адміністративного суду окремо від справи надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року.

Ознайомившись з даною апеляційною скаргою, суд вважає, що вона не відповідає вимогам ст. 296 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Як вже було зазначено, апелянт оскаржує рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року.

З електронного сервісу Єдиний державний реєстр судових рішень вбачається, що оскаржуване рішення судом першої інстанції складено 19 квітня 2021 року. В реєстрі вказане рішення оприлюднено 22 квітня 2021 року.

Апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції апелянтом було надіслано 20 травня 2021 року, тобто з порушенням строку звернення встановленого ст. 295 КАС України.

Проте, апелянтом не порушувалось питання щодо поновлення пропущеного процесуального строку.

Враховуючи викладене апелянту необхідно надати до суду апеляційної інстанції заяву про поновлення строку.

Крім того, пунктом 1 частини 5 ст. 296 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

За приписами ч. 6. ст. 296 КАС України якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

Апелянтом судовий збір не сплачено. В апеляційній скарзі скаржник заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтовано скрутним майновим станом заявника та тим, що розмір судового збору перевищує 5% розміру річного доходу позивача, який за 2020 рік складає 30829,38грн. та не надано доказів, які б підтверджували наявність правових підстав для його звільнення від сплати судового збору.

Ознайомившись з вказаним клопотанням, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 8 липня 2011 року (далі - Закон № 3674-VI) визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позов подано в листопаді 2020 року

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2102,00 грн.

З оскаржуваного рішення суду першої інстанції вбачається, що позивачем були заявлені вимоги майнового характеру на загальну суму 80663,41 грн.

Згідно підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI, ставка судового збору за подання до адміністративного суду позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, встановлена у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI, ставки судового збору за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами встановлюються в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, при поданні позовної заяви повинно було бути сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн, оскільки 1,5 відсотка від ціни позову складає менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже, при поданні даної апеляційної скарги судовий збір повинен сплачуватися у розмірі 3153,00грн (2102,00грн*150%).

Стаття 5 Закону № 3674-VI, визначає вичерпний перелік звільнених від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Відповідно до вказаної статті, в редакції на час звернення з апеляційною скаргою, апелянт не входить до переліку осіб, яких звільнено від сплати судового збору.

Згідно положень статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Суд зауважує, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, водночас суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, який є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

В якості доказів підтверджуючих скрутний майновий стан апелянтом до апеляційної скарги приєднано довідки з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України за 2020 рік, з яких вбачається, що за 2020 рік апелянтом отримано 30829,38грн.

Інші докази майнового стану відсутні.

Проте, надані довідки не відображають об`єктивного майнового стану апелянта виходячи з наступного.

Згідно з позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 686/114/16-ц, положення Закону України «Про судовий збір» не містять вичерпного й чітко визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи; у кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням. Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ у справі «Kniat v. Poland», заява № 71731/01; п. 63- 64 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland», заява № 73547/01).

Також необхідно зазначити, що право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. У випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пунктові 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (див. рішення у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, cерія А, № 93).

Відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

З апеляційною скаргою заявник звернувся у травні 2021 року, проте інформація щодо майнового стану апелянта за перший квартал 2021 року скаржником до апеляційного суду не надана.

Враховуючи вищенаведені норми, суддя-доповідач дійшов висновку про відмову у задоволенні зазначеного клопотання апелянта, оскільки ним не надано в повному обсязі належних доказів в підтвердження його майнового стану, а саме: довідки з податкового органу щодо отримання доходів за 2020 рік - перший квартал 2021 року, а також витяги, довідки щодо перебування або відсутності у володінні рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища тощо, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості вирішити об`єктивно зазначене клопотання за відсутності належних доказів.

Отже, об`єктивна інформація щодо майнового стану апелянта на час звернення з даною апеляційною скаргою у суду відсутня.

Таким чином, апелянту необхідно усунути встановлені судом недоліки апеляційної скарги, а саме, надати до Першого апеляційного адміністративного суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, оригінал квитанції про сплату судового збору у сумі 3153 (три тисячі сто п`ятдесят три) гривні 00 копійок, або належні докази підтверджуючі майновий стан, а саме, довідки з податкового органу щодо отримання доходів за 2020 рік та перший квартал 2021 року, а також витяги, довідки щодо перебування або відсутності у володінні рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища тощо.

Несплачену суму судового збору належить перераховувати за наступними реквізитами: отримувач коштів - Донецьке ГУК/Краматорська МТГ/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37967785, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (IBAN) - UA1005630, код класифікації бюджету - 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету - судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), відомча ознака - «81» Апеляційні адміністративні суди.

За приписами частини 2 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

З огляду на викладене, враховуючи норми Закону України «Про судовий збір» та процесуального законодавства, вважаю, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху із наданням апелянту строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

Враховуючи те, що справа № 200/10941/20-а не знаходиться на зберіганні в суді апеляційної інстанції, суд дійшов висновку про необхідність витребувати дану справу у Донецького окружного адміністративного суду.

Керуючись ст. ст. 169, 296, 298, 321, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року у справі № 200/10941/20-а - залишити без руху.

Встановити строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги - десять днів з моменту отримання ухвали.

Апелянту у встановлений строк надати до Першого апеляційного адміністративного суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, оригінал квитанції про сплату судового збору у сумі 3153 (три тисячі сто п`ятдесят три) гривні 00 копійок, або належні докази підтверджуючі майновий стан, а саме, довідки з податкового органу щодо отримання доходів за 2020 рік та перший квартал 2021 року, а також витяги, довідки щодо перебування або відсутності у володінні рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища тощо.

Роз`яснити, що в разі невиконанні вимог даної ухвали щодо надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження, що позбавляє апелянта права повторного звернення до апеляційного суду з цього питання.

Витребувати у Донецького окружного адміністративного справу № 200/10941/20-а.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: І.В. Геращенко