Справа № 805/4578/16-а
Суддя: Дашутін І.В.
Дата ухвалення: 2021-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року

м. Київ

справа № 805/4578/16-а

адміністративне провадження № К/9901/40595/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Дашутіна І.В.,

суддів: Желтобрюх І.Л., Яковенка М.М.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Волноваської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 04 травня 2017 року у складі судді Троянової О.В. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2017 року у складі колегії суддів: Шишова О.О., Сіваченка І.В., Чебанова О.О. у справі № 805/4578/16-а за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» до Волноваської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, зобов`язання вчинити певні дії,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

1. Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» (далі - ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Волноваської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (далі - Волноваська ОДПІ, контролюючий орган, відповідач), в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просило визнати противоправною та скасувати податкову вимогу № 303-23 від 21 квітня 2016 року; зобов`язати відповідача внести зміни до інтегрованих карток з земельного податку та орендної плати юридичних осіб ПАТ «ДТЕК ДОНЕЦЬКОБЛЕНЕРГО» шляхом виключення відомостей про наявність податкового боргу (недоїмки) на загальну суму 1079,34 грн.

2. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 04 травня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2017 року, адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

3. Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено:

3.1. ПАТ «ДТЕК ДОНЕЦЬКОБЛЕНЕРГО» є юридичною особою, включено до ЄДРПОУ за номером 00131268, місцезнаходження: 84302, Донецька область, м.Краматорськ вул. Островського, буд. 8, перебуває на податковому обліку у Волноваській ОДПІ в якості платника окремих податків та зборів за неосновним місцем обліку.

3.2. 17 та 18 лютого 2016 року позивачем подано податкові декларації з земельного податку та орендної плати з юридичних осіб із визначенням зобов`язань на 2016 рік.

3.3. 21 квітня 2016 року Волноваська ОДПІ склала податкову вимогу форми «Ю» №303-23, відповідно до якої позивача зобов`язано сплатити суму податкового боргу з земельного податку та орендної плати з юридичних осіб, що виник станом на 21 квітня 2016 року у розмірі 5811,95 грн. Податкова вимога винесена з визначенням податкових зобов`язань за період до березня 2016 року.

3.4. Не погодившись із указаною вимогою, ПАТ «ДТЕК ДОНЕЦЬКОБЛЕНЕРГО» звернулося із скаргами до Головного управління ДФС у Донецькій області та Державної фіскальної служби України.

3.5. Рішеннями Головного управління ДФС у Донецькій області від 08 червня 2016 року № 3078/10/05-99-17-01-13-4 та Державної фіскальної служби України від 14 червня 2016 року № 15007/6/99-99-17-01-15 скарги позивача залишено без задоволення.

4. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що якщо платником податків самостійно виявлено помилку в поданій податковій звітності і ним подано до податкового органу уточнюючий розрахунок з виправленням помилок з урахуванням вимог статті 50 Податкового кодексу України, у податкового органу відсутні підстави для застосування штрафних санкцій, передбачених пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, оскільки з поданням уточнюючого розрахунку податкова звітність є виправленою і нівелює правові наслідки помилки, допущеної при її поданні.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

5. Не погодившись із судовими рішеннями, Волноваська ОДПІ звернулася з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 04 травня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ «ДТЕК ДОНЕЦЬКОБЛЕНЕРГО».

6. На обґрунтування касаційної скарги контролюючий орган зазначив, що сума самостійно визначеного позивачем грошового зобов`язання не сплачена в строки, встановлені Податковим кодексом України, у зв`язку з чим набула статусу податкового боргу. Крім того, на думку відповідача, Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» жодних змін до Податкового кодексу України щодо звільнення суб`єктів господарювання від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності не вносилося.

7. У відзиві на касаційну скаргу позивач уважає рішення судів першої та апеляційної інстанцій законними та обґрунтованими, тому в задоволенні касаційної скарги контролюючого органу просив відмовити.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції та висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:

8. Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України та Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02.09.2014 року в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

9. Пунктом 288.7 статті 288 Податкового кодексу України встановлено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

10. Платники плати за землю самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями (пункт 286.2 статті 286 Податкового кодексу України).

11. Податкове зобов`язання щодо плати за землю визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (пункт 287.3 статті 287 Податкового кодексу України).

12. Порядок обчислення орендної плати, строк та порядок сплати плати за землю не є спірним в межах розгляду даної справи. Проблемним питанням цієї справи є наявність/відсутність підстав для звільнення суб`єкта господарювання від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності у спірний період, якщо він здійснює діяльність на території проведення антитерористичної операції.

13. 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» №1669-VII (далі - Закон № 1669-VII), який набув чинності 15 жовтня 2014 року та визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

14. За положеннями статей 6 та 7 Закону № 1669-VII (в редакції, чинній до 8 червня 2016 року) під час проведення антитерористичної операції звільнено суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Скасовано на період проведення антитерористичної операції орендну плату за користування державним та комунальним майном суб`єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

15. Статтею 10 Закону № 1669-VII визначено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

16. За змістом статті 1 вказаного Закону встановлено, що територією проведення антитерористичної операції є територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

17. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669-VII затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком.

18. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053» зупинена дія розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».

19. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, до якого включено, зокрема, м. Волноваха.

20. Отже, на момент винесення контролюючим органом спірної податкової вимоги позивач знаходився на території здійснення антитерористичної операції, що підтверджується законодавчо встановленими положеннями. Оцінка спірних взаємовідносин має здійснюватися з урахуванням комплексного правового регулювання як положеннями Податкового кодексу України, так і нормами Закону № 1669-VII.

21. Згідно з частиною третьою статті 11 Закону № 1669-VII закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону. Положення цього Закону підлягають застосуванню у межах спірних відносин виходячи із положень податкового принципу презумпції правомірності рішень платника податку закріпленого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України та пункту 56.21 статті 56 цього кодексу.

22. Суд уважає обґрунтованим висновок судів попередніх інстанцій, що у межах спірних правовідносинах має місце скасування на період проведення антитерористичної операції обов`язку сплати орендної плати за користування земельними ділянками державної та комунальної форм власності.

23. Доводи Волноваської ОДПІ щодо відсутності порядку застосування податкових пільг є неприйнятними з огляду на пряму дію положень статті 6 Закону № 1669-VII та принцип презумпції правомірності рішень платника податку.

24. Сертифікат Торгово-промислової палати України із засвідченням форс-мажорних обставин» мав значення до затвердження Переліків, після чого ці обставини стали загальновідомими, та його наявність встановлена статтею 10 Закону № 1669-VII для звільнення від відповідальності, у той час як спірним питанням у справі є звільнення платника податку від обов`язку.

25. Право на податкову пільгу реалізовано позивачем шляхом подання уточнюючих розрахунків до декларацій, що спростовує посилання контролюючого органу на відсутність порядку застосування зазначених у статті 6 Закону № 1669-VII податкових пільг.

26. Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27 квітня 2018 року у справі № 805/1329/16-а, від 05 червня 2018 року у справі №805/4569/16-а, від 29 січня 2019 року у справі № 805/4573/16-а.

27. За положеннями пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України притягнення платника податків до відповідальності у вигляді штрафу з підстав, визначених цією нормою, передбачене саме за несплату узгодженої суми грошового зобов`язання. При цьому, за змістом вказаної норми розмір штрафу залежить від кількості днів затримки строку сплати суми грошового зобов`язання та визначається у відсотках від погашеної суми податкового боргу.

28. Наказом Міністерства фінансів України № 422 від 07 квітня 2016 року затверджено Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Так, відповідно до пункту 7 зазначеного Порядку визначено правила нарахування та погашення пені за несвоєчасно сплачені суми платежів, що контролюються органами ДФС.

29. Нарахування пені розпочинається: після закінчення строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня: при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного Податковим кодексом України.

30. Нарахування пені (крім пені, передбаченої підпунктами 129.1.2 та 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 глави 12 розділу ІІ Податкового кодексу України) здійснюється у день фактичного погашення податкового боргу (частини податкового боргу).

31. Нарахування пені закінчується: у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу Казначейства та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань; у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов`язань відповідного бюджету перед таким платником податків; у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України); при прийнятті рішення про скасування або списання суми податкового боргу (його частини).

32. У разі погашення суми податкового боргу (його частини) іншим шляхом, зокрема при поданні платником податків декларацій (у тому числі уточнюючих) з від`ємним значенням суми податкових зобов`язань тощо, нарахування пені закінчується датою фактичного здійснення такого погашення, зафіксованою у відповідних документах.

33. Відсутність (відстрочення в силу закону) обов`язку сплати земельного податку у період з 15 жовтня 2014 року до 08 червня 2016 року унеможливлювала складання відповідачем та направлення позивачу спірної вимоги станом на 21 квітня 2016 року.

34. Відповідачем у картках особового рахунку позивача за несвоєчасну сплату відповідних зобов`язань самостійно нараховано та в подальшому погашено пеню за рахунок фактичної сплати зобов`язань та за наданими уточнюючими податковими деклараціями на 2016 рік у загальному розмірі 1079,34 грн.

35. Тобто при погашенні позивачем своїх зобов`язань починаючи з 08 червня 2016 року, Волноваська ОДПІ зараховувала суми грошових коштів у рахунок зобов`язань, які виникли починаючи з 01 січня 2016 року, у зв`язку з чим і виникла пеня.

36. Ураховуючи вищевикладене у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що рішення судів попередніх інстанцій є законним та обґрунтованим, натомість підстави для задоволення касаційної скарги відповідача відсутні.

37. Згідно з частиною першою статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

38. Положення статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України застосовуються Верховним Судом з урахуванням положень пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15.01.2020 № 460-IX.

39. Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

40. Касаційну скаргу Волноваської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області залишити без задоволення.

41. Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 04 травня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2017 року залишити без змін.

42. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Дашутін

Судді І.Л. Желтобрюх

М. М. Яковенко