Справа № 569/6862/21
Суддя: Гордійчук І. О.
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/6862/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Гордійчук І.О.

секретар судового засідання Трохимчук В.М.

за участі представника позивача - Троцюк О.С.

та представника відповідача Бикова О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції Ярмошевич Наталії Михайлівни та Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАН №3946283 від 20.03.2021 р.,-

ВСТАНОВИВ:

До Рівненського міського суду Рівненської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАН №3946283 від 20.03.2021 р.

В обґрунтування позову зазначає, що в оскаржуваній постанові, окрім пояснення позивача відсутні посилання на зібрані відповідачем докази обставин, на підставі який інспектор дійшла до висновку про наявність у діях позивача адміністративного порушення, при розгляді справи позивачу не було роз`яснено його права. Також позивач зазначає, що в оскаржуваній постанові відповідачем не вказано технічний засіб , за допомогою якого здійснено відеозапис порушення, інші докази вчинення позивачем правопорушення у справі відсутні.

Від відповідача представника УПП в Рівненській області ДПП до суду надійшов відзив на позов від 21.04.2021 року. Проти задоволення позову запречує у повному обсязі. На обґрунтування заперечень зазначає, що подія фіксувалася на персональний відео реєстратор поліцейського ВК-00122, про що є відмітка у постанові, дане є доказом в справі про адміністративне правопорушення. Поліцейський виявив порушення, на яке належним чином відреагував, оскаржувана постанова є правомірною та винесеною у повній відповідності нормам чинного законодавства в межах компетенції поліцейського патрульної поліції. Зазначає, що позивачем не надано доказів, що спростовують факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність.

Ухвалою суду від 07.04.2021 року відкрито провадження по даній справі.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги довірителя та просив позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві та відповіді на відзив від 30.04.2021 року. Представник позивача зазначив, що позивач був позбавлений права скористуватися правовою допомогою під час розгляду справи, оскільки останній бажав скористатися правовою допомогою під час розгляду адміністративного матеріалу, про що заявляв клопотання, матеріали справи не містять жодних доказів на спростування таких доводів позивача, як і жодних відомостей, що реалізація такого права позивача інспектором була забезпечена.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову. Підтримав письмові заперечення. У судовому засіданні надав копію письмових пояснень ОСОБА_1 наданих під час розгляду справи про адміністративне правопорушення 20.03.2021 року. Зазначив, що інспектором надавалася позивачу можливість скористатися правовою допомогою.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Постановою про адміністративне правопорушення серії ЕАН №3946283 від 20.03.2021 року, встановлено, що ОСОБА_1 20.03.2021 керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутим ременем безпеки, чим порушив п.2.3.в пдр, адміністративна відповідальність за дане порушення передбачена частиною 5 статті 121 КУпАП, внаслідок чого поліцейським на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 510 грн.

Відповідно частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до пункту 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306(надалі - Правила дорожнього руху), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил,а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Слід зазначити, що оскаржувана постанова не є беззаперечним доказом вчинення позивачем правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Згідно положень ч.1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. 2.3в ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких заважають користуватися ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Згідно ст.121 КУпАП адміністративна відповідальність водіїв настає за порушення водієм правил керування транспортним засобом, правил користування ременями безпеки або мотошоломами, зокрема: ч.5 статті за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Суд не приймає до уваги письмові пояснення ОСОБА_1 від 20.03.2021 року долучені до оскаржуваної постанови, оскільки сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі № 537/2088/17, де вказано, що правомірність постанови має ґрунтуватися на тому, що факт правопорушення є доведеним і при її ухваленні процедура була дотримана.

Також згідно з ч.3 ст.283 КУпАП передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото- або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові посилань на технічний запис, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.02.2020 у справі № 524/9716/16-а.

Доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення постанови.

У графі 7 оскаржуваної постанови, де вказуються додатки до постанови, не додано жодного доказу вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення, у тому числі не зазначено жодних відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався), а тому відповідач не має права посилатися у майбутньому на ці докази.

Слід зазначити, що в оскаржуваній постанові долученій відповідачем до відзиву з лівого краю наявний запис (проводилася фіксація не тех. пристрій РК-00122 ) дописаний рукою, у дослідженній у судовому засіданні копії оскаржуваної постанови наданої позивачем такий запис відсутній(а.с.8-9).

Разом з тим, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача, що відповідач порушив порядок розгляду справи, у зв`язку з тим, що позивач виявив бажання скористатись правом на правову допомогу, зокрема допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, що і не заперечував у судовому засіданні представник відповідача, однак відповідачем не вжито жодних дій щодо надання можливості позивачу реалізувати своє право на отримання такої допомоги, що на думку cуду свідчить про порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Так, згідно ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до частини другої статті 271 КУпАП інтереси потерпілого може представляти представник - адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Верховний Суд у своїй постанові від 18 лютого 2020 року у справі №524/9827/16а зазначив, що ненадання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги є підставою для скасування постанови.

А тому, інспектором не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, такими діями інспектор порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Приписами ч. 1 ст. 143 КАС України визначено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішення, постанові або ухвалі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про необхідність стягнення на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції, витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 454 грн.

Керуючись статтями 9, 19, 77, 241-246, 255, 286, 295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції Ярмошевич Наталії Михайлівни та Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАН №3946283 від 20.03.2021 р. - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення Серії ЕАН №3946283 від 20.03.2021 року винесену інспектором 1 батальйону 2 роти УПП в Рівненській області лейтенантом поліції Ярмошевич Наталією Михайлівною, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частиною 5 статті 121 КУпАП - скасувати. Закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані за сплатою судового збору у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, м.Рівне вул..С.Бандери 14а.

Відповідач Інспектор 1 батальйону 2 роти управління патрульної поліції в Рівненській області лейтенант поліції Ярмошевич Н.М., м.Рівне вул..С.Бандери 14а.

Суддя І.О.Гордійчук