Справа № 619/722/21
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2021-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 р.Справа № 619/722/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання Севастьянової А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 15.03.2021 (головуючий суддя І інстанції: Нечипоренко І.М.) по справі № 619/722/21

за позовом ОСОБА_1

до інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капітана поліції Локтіонова Євгена Євгеновича

про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капітана поліції Локтіонова Є.Є. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №672851;

- справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 8 ст. 121 КУпАП закрити.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 15.03.2021 позовну заяву повернуто позивачу.

ОСОБА_1 , не погодившись з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного висновку.

Зазначає, що суд першої інстанції дійшов невірних висновків щодо не виконання позивачем у строк вимог суду по усуненню недоліків позовної заяви, оскільки ухвалу суду не отримував, про її існування дізнався з офіційного сайту «Судова влада України» 12.03.2021, а отже не мав можливості своєчасно виконати вимоги суду, у зв`язку з чим висновки суду про повернення позову є передчасними.

Інспектор взводу № 1 роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капітан поліції Локтіонов Є.Є. (далі - відповідач) не надав відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 02.02.2021 ОСОБА_1 звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовною заявою про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 10.02.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав невідповідності позовної заяви вимогам ст.ст.160,161 КАС України, а саме не надання копій позовної заяви для інших учасників справи, доказів на підтвердження зареєстрованого місця проживання та сплати судового збору, зазначення у позові неналежного відповідача та надано позивачу строк для усунення недоліків 10 днів з дня вручення ухвали суду.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 15.03.2021 позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу у зв`язку з не усуненням в строк недоліків, визначених ухвалою суду від 10.02.2021.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції передчасними, виходячи з наступного.

Частинами 1-3 ст. 169 КАС України обумовлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За приписами частин 5 та 6 ст.169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення.

Отже, чинним законодавством передбачено повернення позовної заяви, якщо у встановлений судом строк позивачем не виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху. Повернення позовної заяви - це процесуальна дія, яка припиняє розгляд конкретної позовної заяви на стадії відкриття провадження без вирішення спору по суті, у випадку неможливості її розгляду з підстав, які можуть бути усунуті особою, яка звернулася до суду.

Позивач вважається таким, що не усунув недоліки, якщо до закінчення встановленого судом строку не усунув усіх або хоча б одного недоліку, зазначеного в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 10.02.2021 ОСОБА_1 встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю десять днів з дня вручення її копії.

Оскільки ухвала про залишення позову без руху відповідно до ч. 1 ст. 241 КАС України є судовим рішенням, питання вручення судових рішень врегульовано ч. 6 ст. 251 КАС України.

Відповідно до ч.6 ст. 251 КАС України, днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Зі змісту наведеної норми слідує, що судове рішення вважається належним чином врученим, якщо воно було вручено учаснику справи під розписку, засобами поштового зв`язку, за електронною адресою особи або у разі проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати відправлення, відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, на підтвердження чого суду надсилається поштове повідомлення з відміткою про вручення поштового відправлення, або конверт з відміткою про причини його невручення одержувачу.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції надсилалось на поштову адресу позивача поштове відправлення №843 з копією ухвали суду від 10.02.2021, що підтверджується реєстром згрупованих поштових відправлень від 15.02.2021 та згідно роздруківки з сайту «Укрпошта» не вручене під час доставки (а.с. 7-9).

Колегія суддів зазначає, що вказана роздруківка не є належним доказом отримання позивачем судового рішення в розумінні КАС України, крім того з її змісту у суду відсутня можливість встановити за яких обставин поштове відправлення не було вручено адресату.

При цьому, належних доказів вручення позивачу копії ухвали від 10.02.2021 про залишення позовної заяви без руху матеріали справи не містять.

Також колегія суддів зауважує, що особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності встановлені у статті 286 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Колегія суддів зазначає, що в позовній заяві позивач, крім поштової адреси, зазначив номер засобу зв`язку (мобільний номер телефону), проте доказів сповіщення позивача за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 268 КАС України щодо повідомлення скаржника про залишення позовної заяви без руху матеріали справи не містять.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 23 жовтня 2020 року у справі № 211/5641/18.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, обчислюючи строк на усунення недоліків позову без належних доказів вручення позивачу судового рішення, не сповістивши позивача за допомогою інших засобів зв`язку про залишення позовної заяви без руху, дійшов передчасного висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Колегія суддів враховує правову позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), сформульовану в рішенні від 8 листопада 2018 року, у справі «Созонов та інші проти України», в якій ЄСПЛ зазначив, що загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи. Принцип рівності вимагає, щоб кожній стороні була надана розумна можливість представити свою справу за умов, які не ставлять її в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною. ЄСПЛ дійшов до висновку, що на національні суди покладено обов`язок з`ясувати, чи були повістки чи інші судові документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, зобов`язані фіксувати таку інформацію у тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів, вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у пункті 39 справи «Устименко проти України», принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представити свою справу за таких умов, які не ставлять його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Кожній стороні повинна бути надана можливість знати про зауваження або докази, надані іншою стороною, включаючи апеляційну скаргу, та надати власні зауваження з цього приводу.

У пунктах 46, 47 цього ж Рішення Європейський суд з прав людини вказує на те, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії»).

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що повернення позову, за встановлених обставин у цій справі, порушує право заявника на доступ до суду, перешкоджає провадженню у справі, а тому ухвалу суду від 15.03.2021 постановлено з порушенням вимог ст. 169 КАС України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції на підставі ст.320 КАС України підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 15.03.2021 по справі № 619/722/21 скасувати.

Справу № 619/722/21 направити до Дергачівського районного суду Харківської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова