Справа № 280/7751/20
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року Справа № 280/7751/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕОС» (вул. Академіка Чабаненка, буд. 11, м. Запоріжжя, 69002) про стягнення коштів за податковим боргом,

ВСТАНОВИВ:

29.10.2020 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі позивач, ГУ ДПС у Запорізькій області) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕОС» (далі відповідач, ТОВ «ЕОС»), в якій позивач просить суд: постановити рішення про стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, що належить такому платнику податків відповідачу, а також за рахунок готівки, податкового боргу:

з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 510,00 грн.;

з земельного податку з юридичних осіб в сумі 2824,49 грн.;

з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 5816,77 грн.;

з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 3732,07 грн.;

з податку на прибуток приватних підприємств на суму 1020,00 грн.

Крім того, просить розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідача наявний узгоджений податковий борг. З метою погашення податкового боргу, 15.04.2018 боржнику (відповідачу) направлялась податкова вимога від 12.04.2018 №2095-49/826, яка повернулась на адресу податкового органу з відміткою про закінчення терміну зберігання. Відповідно до вимог ст.ст.42, 59 Податкового кодексу України така вимога вважається врученою платнику податків. Проте. податковий борг добровільно сплачений не був. В зв`язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою від 03.11.2020 позов був залишений без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позову.

11.11.2020 від позивача до суду надійшло клопотання щодо усунення недоліків позовної заяви.

В період з 10.11.2020 по 27.11.2020 суддя перебував на лікарняному.

Ухвалою від 30.11.2020 у справі відкрите спрощене позовне провадження, судове засідання призначене на 28.12.2020 з повідомленням (викликом) сторін.

28.12.2020 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та зазначає, що сума боргу не змінилась.

У судове засідання представник відповідача не прибув, відзив на позов не надав, про причини неявки суду не повідомив. На адресу суду повернулась судова кореспонденція, яка направлялась відповідачу за місцем реєстрації, з відміткою поштового відділення: «за закінченням терміну зберігання».

Місце державної реєстрації відповідача підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на офіційному сайті Міністерства юстиції України.

Відповідно до вимог ч.8 ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань

За приписами ч. 11 ст.126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Частиною 6 ст.162 КАС України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За приписами ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням вимог ст.ст. 205, 229 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження та на підставі наявних у ній доказів.

Суд, розглянувши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ЕОС» () зареєстровано як юридична особа 14.01.1999, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі ПК України).

Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. 6.1 ст. 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Також, підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Судом встановлено, що відповідач має узгоджений податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді з/п у розмірі 510,00 грн., із земельного податку з юридичних осіб на суму 2824,49 грн., з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 5816,77 грн., з податку па додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 3732,07 грн., з податку на прибуток приватних підприємств на суму 1020,00 грн.

Заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати виник на підставі податкового повідомлення-рішення (Форми «ПС») № від 25.10.2019 на суму 510,00 грн. (а.с. 9). Зазначене податкове повідомлення-рішення винесено контролюючим органом на підставі Акту перевірки від 10.09.2019 №5085/08-01-49-07/13615424 (а.с. 9 зворотній бік, 10). Акт перевірки та податкове повідомлення-рішення надсилались на адресу відповідача рекомендованими листами з повідомленням про вручення (а.с. 9, 10).

Наявність заборгованості з податку на доходи фізичних осіб підтверджується розрахунком заборгованості та витягом з особової картки платника податків (а.с. 7, 8).

Заборгованість по орендній платі з юридичних осіб виникла на підставі:

По-перше, поновлення виключних/скасованих штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням (Форми «ПС») № від 08.06.2017 на суму 170,00 грн. (а.с. 14). Податкове повідомлення-рішення винесено контролюючим органом на підставі Акту перевірки від 15.05.2017 №192/12/13615424 (а.с. 14 зворотній бік). Вищезазначені документи надсилались на адресу відповідача, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 14, 15 зворотній бік).

По-друге, податкового повідомлень-рішень (Форми «ПС») № від 10.05.2018 на суму 1020,00 грн. (а.с. 17). Зазначене податкове повідомлення-рішення винесено контролюючим органом на підставі Акту перевірки від 27.03.2018 №0479/08-01-49-01/13615424 (а.с. 18, 19). Акт та ППР надсилались на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с. 18, 19).

По-третє, податкових декларацій з плати на землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності):

- № від 04.04.2017, яка відобразилася в обліковій картці відповідача 12.04.2020 (термін сплати 30.10.2017) на суму 1156,68 грн.;

- № від 04.04.2017, яка відобразилася в обліковій картці відповідача 12.04.2020 (термін сплати 30.11.2017) на суму 1156,68 грн.;

- № від 04.04.2017, яка відобразилася в обліковій картці відповідача 12.04.2020 (термін сплати 30.12.2017) на суму 1156,68 грн.;

- № від 04.04.2017, яка відобразилася в обліковій картці відповідача 12.04.2020 (термін сплати 30.01.2018) на суму 1156,73 грн.

Наявність заборгованості по орендній платі з юридичних осіб підтверджується розрахунком заборгованості та витягом з особової картки платника податків (а.с. 11-13).

Заборгованість із земельного податку з юридичних осіб виникла на підставі:

По-перше, поновлення виключних/скасованих штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням (Форми «Ш») № від 08.06.2017 на суму 36,57 грн. (а.с. 24). Податкове повідомлення-рішення винесено контролюючим органом на підставі Акту перевірки від 15.05.2017 за №199/12/13615424 (а.с. 24 зворотній бік). Податкове повідомлення-рішення та Акт перевірки надсилались на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с. 24-25).

По-друге, податкових повідомлень-рішень (Форми «ПС»):

- № від 14.11.2017 на суму 170,00 грн. (а.с. 26). ППР винесена контролюючим органом на підставі Акту перевірки від 15.05.2017 №191/12/13615424. (а.с. 27). Податкове повідомлення-рішення та Акт перевірки надсилались на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с.26-27 зворотній бік).

- № від 10.05.2018 на суму 1020,00 грн. (а.с. 28). ППР винесена контролюючим органом на підставі Акту перевірки від 27.03.2018 №0479/08-01-49-01/13615424 (а.с. 29-30). Податкове повідомлення-рішення та Акт перевірки надсилались на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с. 29-30).

По-третє, податкових декларацій з плати на землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності):

- № від 04.04.2017, яка відобразилася в обліковій картці відповідача 12.04.2017 (термін сплати 30.10.2017) на суму 399,47 грн.;

- № від 04.04.2017, яка відобразилася в обліковій картці відповідача 12.04.2017 (термін сплати 30.11.2017) на суму 399,47 грн.;

- № від 04.04.2017, яка відобразилася в обліковій картці відповідача 12.04.2017 (термін сплати 30.12.2017) на суму 399,47 грн.;

- № від 04.04.2017, яка відобразилася в обліковій картці відповідача 12.04.2017 (термін сплати 30.01.2018 р.) на суму 399,51 грн.

Наявність заборгованості із земельного податку з юридичних осіб підтверджується розрахунком заборгованості та витягом з особової картки платника податків (а.с. 20-21).

Заборгованість з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) виникла на підставі:

По-перше, поновлення виключних/скасованих штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням (Форми «ПС») № від 16.06.2017 на суму 4080,00 грн. (а.с. 35), але у зв`язку із сплатою у розмірі 539,06 грн., сума боргу складає 3540,94 грн. ППР винесена контролюючим органом на підставі Акту перевірки від 24.05.2017 року №281/12-01/13615424 (а.с. 35 зворотній бік). Зазначені документи надсилались на адресу відповідача рекомендованими листами з повідомленням про вручення (а.с. 35-36).

По-друге, на підставі п. 129.1.2 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України відповідачу була нарахована пеня в сумі 191,13 грн. (а.с. 34).

Заборгованість з податку на прибуток приватних підприємств виникла на підставі поновлення виключних/скасованих штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням (Форми «ПС») № від 16.06.2017 на суму 1020,00 грн (а.с. 39). ППР винесена контролюючим органом на підставі Акту перевірки від 23.05.2017 №264/12/13615424 (а.с. 39 зворотній бік), Податкове повідомлення-рішення та Акт перевірки надсилались на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с. 40).

Наявність заборгованості з податку на прибуток приватних підприємств підтверджується розрахунком заборгованості та витягом з особової картки платника податків (а.с. 37, 38).

Податкові повідомлення - рішення були оскаржені в адміністративному порядку, проте рішенням Головного управління ДФС у Запорізькій області від 22.08.2017 №18674/6/99-99-11-03-01-25 було відмовлено у задоволенні скарги про скасування податкових повідомлень-рішень.

Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПП України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.31.1 ст. 31 ПК України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно з п.38.1 ст.38 ПК України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 54.1. ст.54 ПК України, визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Також, п 46.1 ст. 46 ПК України, визначено, що податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (п. 49.1 ст. 49 ПК України).

Відповідно п.288.7 ст.288 ПК України, податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Згідно з п.285.1 ст. 285 ПК України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями (п.286.2 ст.286 ПК України).

Пунктом 287.3 ст.287 ПК України визначено, що податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

У відповідності до вимог ст. 265 ПК України, податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Підпунктом 266.1.1 п. 266.1 ст.266 ПК України визначено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Також пп. 266.7.5 п. 266.7 ст.266 ПК України визначено, що платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта/об`єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.

Відповідно до абз. б) пп. 266.10.1 п. 266.10 ст.266 ПК України, податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.

Згідно з п.126.1 ст.126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Пунктом 129.1 ст.129 ПК України встановлено, що нарахування пені розпочинається:

при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів (270 календарних днів у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

При цьому, відповідно до п.129.3 ст.129 ПК України, нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.

Враховуючи викладене, на платника податків покладено обов`язок здійснити у встановлені строки сплату узгодженого грошового зобов`язання. Не сплачене у встановлений законом строк грошове зобов`язання визначається сумою податкового боргу платника податків.

Згідно п. 59.1 ст. 59 ПК України, визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

У зв`язку з несплатою платником податків узгоджених сум податкових зобов`язань, контролюючим органом вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку. З метою погашення податкового боргу відповідачу направлялась податкова вимога форми «Ю» від 12.04.2018 №2095-49/826 на суму 16274,37 грн. (а.с. 42). Зазначена вимога повернулась з відміткою «у зв`язку з закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Таким чином, кодексом не передбачено надіслання податкових вимог на кожну суму боргу.

При цьому відповідно до п. 95.2 ст. 95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з п. 95.4 ст. 95 ПК України, орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Доказів оскарження податкової вимоги в судовому чи адміністративному порядку відповідач не надав.

Також відповідачем не надано відзив на адміністративний позов.

Аналіз зазначених вище вимог законодавства, наявні матеріали справи свідчать про те, що відповідачем в порушення вимог законодавства не сплачено суму податкового боргу в розмірі 13903,33 грн., а отже позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕОС» (вул. Академіка Чабаненка, буд. 11, м. Запоріжжя, 69002; ) про стягнення коштів за податковим боргом задовольнити.

Стягнути кошти з рахунків платника податків у банках, що належить такому платнику податків Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕОС» (), а також за рахунок готівки, в рахунок погашення податкового боргу:

з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 510,00 грн. (п`ятсот десять гривен);

з земельного податку з юридичних осіб в сумі 2824,49 грн. (дві тисячі вісімсот двадцять чотири гривні 49 копійок);

з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 5816,77 грн. (п`ять тисяч вісімсот шістнадцять гривен 77 копійок);

з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 3732,07 грн. (три тисячі сімсот тридцять дві гривні 07 копійок);

з податку на прибуток приватних підприємств на суму 1020,00 грн. (одна тисяча двадцять гривен).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі виготовлено та підписано «25» травня 2021 року.

Суддя Р.В. Кисіль