Справа № 480/1840/21
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2021-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2021 року Справа № 480/1840/21

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кравченка Є.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Сізової К.О.,

представника позивача - Майбороди Н.Б.,

представника відповідача - Сича Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/1840/21,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Парадіз"

до Слобожанської митниці Держмитслужби

про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Парадіз" (далі - позивач) звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Слобожанської митниці Держмитслужби (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Слобожанської митниці Держмитслужби від 26.02.2021 № UА807000/2021/000333/2 про коригування митної вартості товарів;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови Слобожанської митниці Держмитслужби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА807290/2021/00138 від 26.02.2021.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.02.2021 позивачем було подано до митного оформлення митну декларацію № UA807290/2021/004086 на товар «Інша арматура кріплення: ручні пристрої для закривання: - затискач для обруча тип T30L-112000 шт. - затискач для обруча тип T30N- 136000 шт. Матеріал сталь. Використовується для кріплення кришки на жерстяне відро». Митна вартість визначена позивачем відповідно до ст. 58 Митного кодексу України за ціною господарської операції, вчиненої у відповідності до вимог зовнішньоекономічного контракту 620- FTA від 30.04.2020, становить 29979,78 євро (1015805,01 грн.) та включає в себе ціну товару по контракту 29589,68 євро (1002587,13 грн.) та вартість перевезення до ввезення на митну територію України 13217,88 грн.

Однак 26.02.2021 Слобожанською митницею Держмитслужби прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2021/000333/2, відповідно до якого посадовою особою відповідача було встановлено, що митна вартість товару «Інша арматура кріплення: ручні пристрої для закривання: - затискач для обруча тип T30L-112000 шт. - затискач для обруча тип T30N- 136000 шт. Матеріал сталь. Використовується для кріплення кришки на жерстяне відро» складає 4,1250 євро за 1 кг, а загальна сумарна митна вартість партії товару складає 33202,13 євро.

У зв`язку з прийняттям вказаного рішення, Слобожанською митницею Держмитслужби була оформлена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні виписку чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807290/2021/00138 від

26.02.2021 в картці відмови зазначено, що вона винесена з причин «порушення вимог Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651 в частині заповнення граф митної декларації №44, 45, 43, 46, 47, 48 та в у зв`язку з винесенням рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2021/000333/2 від 26.02.2021 згідно пункту 2 частини 6 статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495 - VI (зі змінами та доповненнями).

Позивач вважає, що рішення відповідача про коригування заявленої митної вартості № UA807290/2021/00138 від 26.02.2021 та картка відмови UA807290/2021/00138 від 26.02.2021 є протиправними, оскільки вони були прийняті з порушенням визначеного законом порядку, без дотримання основних принципів митного регулювання: законності та визнання рівності та правомірності інтересів усіх суб`єктів господарювання.

Так, позивачем було надано всі необхідні підтверджуючі документи, як дають можливість однозначно вирахувати митну вартість імпортованої партії продукції.

Позивач зауважує, що в спірному рішенні взагалі не вказано жодних підстав та обґрунтувань, чому використані декларантом відомості не є об`єктивними та достатньо підтвердженими документально. У рішенні не зазначено, які ж саме подані декларантом відомості є не об`єктивними, чим це підтверджується, чому подані декларантом документи не є достатнім документальним підтвердженням, чому з поданих документів неможливо встановити складові митної вартості. Також, у рішенні відсутнє обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Ухвалою суду від 10.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, зазначивши, що 24 лютого 2021 року декларантом позивача подано електронну МД (типу імпорт) UA807290/2021/004086 (далі - МД), відповідно до 31 графи якої до митного оформлення пред`явлено товар «Інша арматура кріплення: ручні пристрої для закривання: - затискач для обруча тип T30L-112000шт. - затискач для обруча тип T30N-136000шт. Матеріал сталь. Використовується для кріплення кришки на жерстяне відро. Торгівельна марка - немає даних. Виробник: BERGER. Країна виробництва - EU».

По результатам вивчення поданих до митного оформлення документів, порівняння заявленої митної вартості з рівнем митної вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, оформлених митницями Держмитслужби раніше, та враховуючі рекомендації профілів ризиків, які були згенеровані автоматизованою системою аналізу та управління ризиками Держмитслужби (АСАУР), було встановлено наступні обставини:

- подані до митного оформлення документи, відповідно до частини другої статті 53 МКУ, містили розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

- подані до митного оформлення документи - зовнішньоекономічний контракт, інвойс, платіжне доручення, довідка та рахунок про транспортні витрати не підтверджують в повній мірі задекларований найменший рівень митної вартості;

- довідка про транспортні витрати № 16/02-1 від 16.02.2021 та рахунок-фактура на оплату № 02022021-1 від 17.02.2021 надані від ФОП ОСОБА_1 тобто від особи, яка безпосередньо не транспортувала товар, виходячи з наданого до митного оформлення СМR № 790753 від 03.02.2021. Відповідно до цього СМR перевезення здійснювалось РЕ ВЕLЕN МYКНАІLО. Разом з тим договір щодо надання транспортних послуг між перевізником та експедитором до митного оформлення декларантом надано не було. Таким чином ця складова митної вартості документально декларантом не підтверджена.

Декларанту було запропоновано надати додаткові документи. Згідно електронного повідомлення, яке було відправлено митницею, було запропоновано надати інформацію, зокрема: попередні оформлення (інвойси, МД), каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; витрати щодо доставки ТЗ (рахунок); висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Декларантом надані не всі запропоновані документи, а саме, не надано: копію митної декларації країни відправлення, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, договір щодо надання транспортних послуг між перевізником та експедитором, висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

Листом від 26.02.2021 декларант повідомив про неможливість надання інших документів.

Таким чином, зважаючи на наявність підстав вважати подані декларантом документи необ`єктивними і такими, що мають розбіжності та не підтверджують в повному обсязі складові митної вартості заявленого товару - відповідач дійшов висновку про неможливість використання основного методу визначення митної вартості товару - за ціною договору, а тому й про вимушеність коригування відповідачем заявленої митної вартості за другорядним методом згідно з положеннями статті 64 МК України.

Згідно вимог п. 2.4 Методичних рекомендацій, під час порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною в органу доходів і зборів інформацією про рівень цін на такі товари, виявлено, що в ціновій базі ЄАІС були відсутні факти митних оформлень товарів з такими ж торговими марками в зв`язку із недекларуванням торгівельної марки оцінюваних товарів.

Враховуючі вищевикладене, керуючись частиною 6 статті 54, статтями 53, 55, 57 - 64 МКУ Слобожанською митницею Держмитслужби 26.02.2021 було прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UА807000/2021/000333/2 від 27.08.2020 за резервним методом на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитслужби за фактами митних оформлень по Україні на рівні 5,01 USD/кг.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій з аргументами відповідача не погодився, наполягав на задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 11.05.2021 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні у судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 24.02.2021 декларантом позивача було подано до митного оформлення митну декларацію № UA807290/2021/004086 на товар «Інша арматура кріплення: ручні пристрої для закривання: - затискач для обруча тип T30L-112000 шт. - затискач для обруча тип T30N- 136000 шт. Матеріал сталь. Використовується для кріплення кришки на жерстяне відро» (а.с. 18).

Митна вартість визначена позивачем відповідно до ст. 58 Митного кодексу України за ціною господарської операції, вчиненої у відповідності до вимог зовнішньоекономічного контракту 620-FTA від 30.04.2020 (а.с. 29-35) та становить 29979,78 євро (1015805,01 грн.) дана митна вартість включає в себе ціну товару по контракту 29589,68 євро (1002587,13 грн.) та вартість перевезення до ввезення на митну територію України 13217,88 грн.

Разом із митною декларацією декларантом позивача до Слобожанської митниці Держмитслужби подано такі скан-копії товаросупровідних документів:

- рахунок-фактура (інвойс) від 03.02.2021 № 2190045 (а.с. 37-40);

- автотранспортна накладна від 03.02.2021 № 790753 (а.с. 43);

- сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR. 1 від 03.02.2021 № 0913424;

- платіжне доручення в іноземній валюті від 21.01.2021 № 47 (а.с. 41);

- довідка з транспортно-експедиційних витрат від 16.02.2021 № 16/02-1 (а.с. 44);

- доповнення до зовнішньоекономічного договору від 18.01.2021 специфікація 3 (а.с. 36);

- зовнішньоекономічний договір від 30.04.2020 № 620-FTA (а.с. 29-35);

- інші некласифіковані документи - креслення від 30.03.2011 (а.с. 46);

- заява підприємства, подання якої передує митному оформленню товарів та транспортних засобів;

- пакувальний лист від 03.02.2021 (а.с. 42).

Під час здійснення митного контролю автоматизованою системою аналізу та управління ризиками Держмитслужби згенеровано наступні профілі ризиків:

- 105-2 (Контроль правильності визначення митної вартості товарів);

- 106-2 (Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів) - «Необхідно посилити контроль правильності визначення митної вартості. Проаналізувати зазначене рішення на предмет можливості застосування при поточному оформленні зазначеного товару».

По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1). Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 № 689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України». Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 МКУ.»

24.02.2020 після прийняття МД до митного оформлення посадовою особою відповідача направлено декларантові електронне повідомлення, в якому повідомлялося, що в зв`язку з надходженням до ВКВ запиту ПМО щодо вирішення спірного питання правильності визначення митної вартості товару № 1, з зв`язку з недостатністю документів для визначення складових митної вартості товарів У відповідності до вимог п.5 ст.55. та п.4 ст.57 Митного кодексу України проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з кетою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору метолу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. На виконання вимог статті 54 МКУ відповідно до вимог статті 53 МКУ в зв`язку з тим, що документи, зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за лі товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати за наявності ) такі додаткові документи: її договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про оплату комісійних, транспортних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи. авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. 9) договір (угоду, контракт) транспортних послуг (а.с. 21).

Через декілька годин 24.02.2021 посадовою особою відповідача направлено декларантові ще одне електронне повідомлення, в якому повідомлялося, що згідно програмного комплексу АСМО Інспектор мінімальна митна вартість ідентичного/подібного товару № 1 митне оформлення якого вже здійснено в максимально наближений термін складає 5,01 USD/кг, викладено прохання повідомити про надання додаткових документів протягом терміну визначеному у частині 3 статті 53 МКУ, або про відмову (неможливість) з наданні зазначених додаткових, документів протягом зазначеного терміну (а.с. 22).

У відповідь позивач направив відповідачу лист від 25.02.2021 (а.с. 23), в якому зазначив, що ним надано всі документально підтверджені дані щодо вартості товару та дані, що підтверджують вартість перевезення. Відповідно всі складові митної вартості підтверджені і не має жодних розбіжностей та підстав для запиту додаткових документів. Для пришвидшення митного оформлення, також додатково надав митному органу копії таких документів:

- договору № 1 від 02.02.2021 (а.с. 49-50);

- заявки № 1 від 02.02.2021 (а.с. 51);

- рахунка-фактури № 02022021-1 від 17.02.2021 (а.с. 52).

- кредит ноти № 2190018 від 12.01.2021 (а.с. 53).

Листом від 26.02.2021 позивач повідомив митний орган, що на запит до митної декларації № UА807290/2021/004086 від 24.02.2021 інших документів надати неможливо (а.с. 25).

26.02.2021 Слобожанською митницею Держмитслужби прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2021/000333/2, яким визначена митна вартість товару «Інша арматура кріплення: ручні пристрої для закривання: - затискач для обруча тип T30L-112000 шт. - затискач для обруча тип T30N- 136000 шт. Матеріал сталь. Використовується для кріплення кришки на жерстяне відро» на рівні 5,01 доларів США за 1 кг, а загальна сумарна митна вартість партії товару складає 33202,03 Євро.

В графі 33 даного рішення вказано обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме зазначено наступне.

«У відповідності до вимог пункту 5 статті 55 та пункту 4 статті 57 Митного кодексу України проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Результати проведеної консультації направлено електронним повідомленням. Обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано: 1) довідка про транспортні витрати №16/02-1 від 16.02.2021 та рахунок - фактура на оплату № 02022021-1 від 17.02.2021 надані від ФОП ОСОБА_1 тобто від особи, яка безпосередньо не транспортувала товар, виходячи з наданого до митного оформлення CMR № 790753 від 03.02.2021. Відповідно до цього CMR перевезення здійснювалося PE BELEN MYKHAILO. Разом з тим договір щодо надання транспортних послуг між перевізником та експедитором до митного оформлення декларантом надано не було. Таким чином ця складова митної вартості документально декларантом не підтверджена;

2) Вартість товарів не відповідає рівню вартості подібних та аналогічних товарів.

Декларанту було запропоновано надати додаткові документи. Згідно електронного повідомлення, яке було направлено митницею вам, вам було запропоновано надати інформацію, зокрема:

- Попередні митні оформлення (інвойси, МД), каталоги, прейскуранти (прайс-листи)

виробника товару;

- копію митної декларації країни відправлення;

- витрати щодо доставки ТЗ (рахунок);

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Декларантом надані не всі запропоновані документи, а саме не надано: копію митної декларації країни відправлення; прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертною організацією. Листом від 26.02.2021 декларант повідомив о неможливості надання інших документів.

У відповідності до вимог пункту 5 статті 55 та пункту 4 статті 57 Митного кодексу України проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Результати проведеної консультації наведено у електронному повідомленні, направленим декларанту.

Обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано:

1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально а також у зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (не надано договір на перевезення товару, не надано митну декларацію країни відправлення, серед поданих до митного оформлення документів відсутня будь яка цінова інформація від виробника продукції (прайс-лист, калькуляція, тощо), а також в зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених частиною 3 ст. 53 МКУ, та відмовою декларанта надати додаткові документи щодо митної вартості. 2) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари; 3) не надана декларантом (відсутня) інформація щодо угод на подібні товари; 4) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація: - щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані; - відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України; - відсутні дані щодо витрат понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування; 5) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару; - на матеріал та витрат, понесених виробником в зв`язку з виробництвом товарів; - витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України; - прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну.

Джерелом інформації для даного рішення з врахуванням спрацювання ризику АСАУР є наявна у митному органі цінова інформація, що наявна в АСМО інспектор та ЄАІС про митні оформлення товарів митне оформлення яких вже здійснено у максимально наближений термін: UA100020/2021/573736 від 09.02.2021, UA807170/2021/9882 від 22.02.2021. При прийнятті даного рішення застосовані Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійснені контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДФС України від 11.09.2015 №689. Коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом у відповідності до статті 64 МК України. Розрахунок митної вартості складає: товар 1) 5,01 USD/ кг, або разом 33202,03 EUR. Вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених пунктом 3 статті 53 Митного кодексу України, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом наведено у електронному повідомленні декларанту» (а.с. 16).

У зв`язку з прийняттям вищевказаного рішення, Слобожанською митницею Держмитслужби була оформлена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні виписку чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807290/2021/00138 від 26.02.2021 (а.с. 17).

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно із ч. 8 ст. 257 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі - Митний кодекс України), митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, окрім іншого, відомості щодо митної вартості товарів та методу її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 Митного кодексу України).

На виконання статті 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 Митного кодексу України. До таких документів належать: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За приписами частини 3 вказаної статті, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, митний орган має право, серед іншого, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; застосовувати інші передбачені форми митного контролю (ч.5 ст.54 Митного кодексу України).

Відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю, митний орган може виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі, у разі невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу (ч.6 ст. 54 Митного кодексу України).

Згідно ст.55 Митного кодексу України, якщо митний органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, він має право прийняти у письмовій формі рішення про коригування заявленої митної вартості товарів.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту встановлюються статтею 57 Митного кодексу України. До таких методів належать: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); та другорядні - за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що митною вартістю товарів є ціна, яку декларант дійсно сплатив за придбаний товар, щодо якого здійснюється митне оформлення. Така ціна має бути підтверджена належними та достовірними документами, зокрема, зовнішньоекономічним договором (контрактом) або рахунком-фактурою (інвойсом). При цьому, якщо рахунок сплачено, декларант в обов`язковому порядку зобов`язаний надати банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, наявності у них розбіжностей, ознак підробки, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

За приписами статті 337 Митного кодексу України перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом. При цьому, контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи (ч.ч.1,4 ст.337 Митного кодексу України).

В свою чергу, згідно з ч.1 ст. 320 Митного кодексу України, форми та обсяги контролю, обираються 1) посадовими особами митних органів на підставі результатів застосування системи управління ризиками; та/або 2) автоматизованою системою управління ризиками.

Аналізуючи наведені норми, слід дійти висновку, що дані системи управління ризиками є підставою лише для обрання форм і методів митного контролю, однак, самі по собі не є підставою для коригування митної вартості.

З матеріалів справи встановлено, що під час митного контролю при обробці документів, наданих декларантом, спрацювала система управління ризиками АСАУР «Інспектор», у зв`язку з чим направлено уповноваженій особі позивача повідомлення про надання додаткових документів.

Разом з тим, враховуючи вищезазначені норми, сам лише факт спрацювання системи управління ризиками не є підставою для проведення коригування заявленої декларантом митної вартості товарів.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. При цьому, митний орган зобов`язаний довести обґрунтованість цього сумніву, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

У той же час, як вбачається з оскаржуваного рішення, однією із причин для невизнання заявленої декларантом митної вартості та її коригування слугувало те, що довідка про транспортні витрати №16/02-1 від 16.02.2021 та рахунок-фактура на оплату № 02022021-1 від 17.02.2021 надані від ФОП ОСОБА_1 тобто від особи, яка безпосередньо не транспортувала товар, виходячи з наданого до митного оформлення CMR № 790753 від 03.02.2021. Відповідно до цього CMR перевезення здійснювалося PE BELEN MYKHAILO. Разом з тим, договір щодо надання транспортних послуг між перевізником та експедитором до митного оформлення декларантом надано не було. Таким чином, на думку митного органу, ця складова митної вартості документально декларантом не підтверджена.

Суд не погодужується із таким висновком відповідача та зазначає наступне.

Частиною 2 та частиною 3 статті 53 МКУ не передбачено обов`язку надання такого документу, як договір між експедитором та перевізником, а в силу ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до ст. 58 МКУ та п. 6 ч. 2 ст. 53 МКУ відомість про вартість перевезення може бути підтверджена будь-яким документом, де така вартість вказана.

ТОВ «ПАРАДІЗ» на підтвердження вказаної вартості перевезення було надано довідку з транспортно-експедиційних витрат № 16/02-1 від 16.02.2021, в якій було чітко вказано, що вартість транспортно-експедиційних витрат по перевезенню вантажу за маршрутом м. Valmadrera (Італія) - м/п Чоп/Захон- м. Суми (Україна) автомобілем: Volvo НОМЕР_1 , п/п НОМЕР_2 становить 23712,22 грн.: від м. Valmadrera (Італія) - м/п Чоп/Захон складають 13217,88 грн. (без ПДВ); від кордону м/п Чоп/Захон до м. Суми Україна) складають 10494,34 грн. (без ПДВ) (а.с. 44).

В даній довідці чітко вказана сума транспортних витрат до кордону (13217,88 грн.), яка і була включена до митної вартості, в цій довідці вказаний той самий маршрут і той самий транспортний засіб, що вказані в CMR, та з неї зрозуміло, що довідка надана експедитором.

Також, ТОВ «ПАРАДІЗ» було додатково надано Договір на надання транспортно- експедиційних послуг № 1 від 02.02.2021 (а.с. 49-50), Заявку №1 від 02.02.2021 (а.с. 51) та рахунок-фактуру № 02022021-1 від 17.02.2021 (а.с. 52).

Зі змісту вищевказаних документів вбачається, що ТОВ «ПАРАДІЗ» здійснює розрахунки за транспортно-експедиційні послуги згідно Договору з експедитором, який і несе всі обов`язки по організації доставки вантажу. В заявці до договору також відображений той же маршрут і той же транспортний засіб, що вказані в CMR.

Відповідно, на думку суду, відсутні підстави для запиту договору між експедитором і перевізником, адже ТОВ «ПАРАДІЗ» сплачує за транспортно-експедиційні послуги саме експедитору, і саме їх вартість зобов`язаний включити до митної вартості товару.

Таким чином, суд вважає, що додаткові документи були запитані відповідачем безпідставно та в порушення вимог встановлених ст. 53 Митного кодексу України.

Крім того, другою причиною для невизнання заявленої декларантом митної вартості та її коригування слугувало те, що вартість товару не відповідає рівню вартості подібних та аналогічних товарів.

Однак, суд зауважує, що саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13.08.2020 у справі № 815/3451/16, від 12.06.2020 у справі № 826/4434/16, від 10.10.2019 у справі № 809/1469/16.

Так, у рішенні вказується на невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МК України, у зв`язку з тим, що надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також у зв`язку з ненаданням декларантом додаткових документів, передбачених пунктом 3 статті 53 Митного кодексу України.

При цьому зі змісту спірного рішення не зрозуміло в чому конкретно виявилася невідповідність поданих документів умовам, наведеним у главі 9 МК України.

Частиною 2 статті 58 МК України (що міститься у главі 9 МК України) передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Зокрема, ціна товару, що відображена в митній декларації, становить 29979,78 Євро за партію товару, що включає в себе вартість товару 29589,68 Євро та вартість перевезення та ввезення на митну територію України 13217,88 грн. та узгоджується із даними, зазначеними у зовнішньоекономічному договорі від 30.04.2020 № 620-FTA, інвойсі від 03.02.2021 № 2190045, платіжному дорученні в іноземній валюті від 21.01.2021 № 47, довідці з транспортно-експедиційних витрат від 16.02.2021 № 16/02-1; пакувальному листі від 03.02.2021.

Таким чином, позивачем під час проходження процедури митного оформлення товарів, надано до митного органу документально підтверджені дані про ціну договору. Ці дані містилися у документах, поданих за переліком, передбаченим частинами першою, другою, третьою статті 53 Митного кодексу України, та не мали розбіжностей у числових значеннях, що підтверджують складові митної вартості товарів.

Згідно із ч.2 ст. 55 Митного кодексу України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

У той же час, на порушення частини другої статті 55 Митного кодексу України, оскаржуване рішення відповідача про коригування митної вартості товару, не містить роз`яснення прав щодо оскарження рішення, належного обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, оскільки, за приписами зазначеної норми, у рішенні про коригування митної вартості мають бути наявні усі відомості про конкретні факти чи обставини, встановлені під час митного оформлення, оцінивши які в сукупності митниця прийняла рішення про неможливість застосування першого методу для визначення митної вартості імпортованого позивачем товару. Однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості. Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

Враховуючи, що позивач надав Слобожанській митниці Держмитслужби для митного оформлення імпортованого товару всі документи, передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України, відповідач не мав законних підстав для витребовування додаткових документів та, як наслідок, для відмови в митному оформленні товару за заявленою позивачем митною вартістю, оскільки не довів, що подані декларантом документи були недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликали сумнів у достовірності наданої інформації та не доведено наявності визначених законом обставин не застосовувати основний метод визначення митної вартості та витребовувати у позивача додаткові документи.

Відповідно до частин 2-8 ст. 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року № 598 (далі - Правила заповнення), при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 МК України у 33-й графі Рішення здійснюється посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Натомість графа 33 оскаржуваного рішення не містить обґрунтування щодо застосування резервного методу визначення митної вартості. Так, в тексті рішення лише зазначено посилання на наявну в митного органу інформацію: UA100020/2021/573736 від 09.02.2021, UA807170/2021/9882 від 22.02.2021, проте не вказано жодної інформації з цих митних декларацій, тобто які товари, по якій ціні були оформлені згідно даних митних декларацій, на яких умовах поставки, в якій кількості, чи враховано дата замовлення товару та дата поставки, чи обрано митним органом найнижчу вартість серед існуючих, як того вимагає Митний кодекс України.

Щодо обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування, то в рішенні лише вказано, що при прийнятті даного рішення застосовані Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійснені контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДФС України від 11.09.2015 №689. Коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом у відповідності до статті 64 МК України. Розрахунок митної вартості складає: товар 1) 5,01 USD/ кг, або разом 33202,03 EURO.

Проте, спірне рішення не містить жодних обґрунтувань, як саме було обчислено вказану вартість.

Таким чином, відповідачем належним чином не обґрунтовано застосування резервного методу для визначення митної вартості пред`явленого позивачем до митного оформлення товару.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи встановлені судом обставини у справі та досліджені докази, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару 26.02.2021 № UА807000/2021/000333/2 прийняте необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, воно за змістом не відповідає приписам ч.2 ст.55 Митного кодексу України, а відтак, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню та як наслідок, є протиправною та підлягає скасуванню і оскаржувана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення 26.02.2021 № UА807290/2021/00138, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань в рахунок повернення суму судового збору в розмірі 2270,00, сплачених позивачем за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Парадіз" до Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 26.02.2021 № UА807000/2021/000333/2.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Слобожанської митниці Держмитслужби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 26.02.2021 № UА807290/2021/00138.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Парадіз" (вул. Заводська, 3, смт. Степанівка, Сумський район, Сумська область, 42304, ідентифікаційний код 31787786) за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської митниці Держмитслужби (вул. Короленка, буд. 16 Б, м. Харків, Харківська область, 61003, ідентифікаційний код 43332958) судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко

Повний текст рішення складений та підписаний 26.05.2021.