Справа № 340/5455/20
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 травня 2021 року м. Дніпросправа № 340/5455/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Волкової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства «Урожай»

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 (суддя Притула К.М.) по справі №340/5455/20 за позовом Селянського (фермерського) господарства «Урожай» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування рішень, -

в с т а н о в и В :

Селянське (фермерське) господарство «Урожай» звернулося до суду з позовом, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати наказ від 01.01.2020 № 1297 про проведення фактичної перевірки СФГ "Урожай";

- визнати протиправними і скасувати податкове повідомлення - рішення від 23 жовтня 2020 року № 5.

Підставами позову визначено те, що відповідачем не було дотримано процедури проведення фактичної перевірки, а висновки контролюючого органу про те, що підприємство здійснювало зберігання пального без відповідної ліцензії є необґрунтованими та жодними доказами не підтвердженні.

РішеннямПостановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні вимог щодо скасування наказу про проведення перевірки, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки контролюючим органом було проведено перевірку, за наслідками перевірки прийнято рішення про застосування штрафних санкцій, то оскаржуваний наказ, як акт індивідуально-правової дії, вичерпав свою дію, а отже належним способом захисту права, у такому випадку, є оскарження наслідків самої перевірки, тобто оскарження податкового повідомлення-рішення, яким до підприємства застосовані штрафні санкції.

З приводу заявлених вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доведено факт зберігання позивачем пального без відповідної ліцензії, що є підставою для застосування штрафних санкцій на підставі положень ст..17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне

з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач висловлює свою незгоду з висновками суду першої інстанції як в частині дотримання відповідачем процедури проведення фактичної перевірки так і в частині доведеності факту зберігання позивачем пального без відповідної ліцензії. Позивач, зокрема, вказує на те, що акт перевірки не містить підтверджень висновків щодо безпосереднього зберігання підприємством пального і таких доказів відповідачем не було надано у судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що відповідно до наказу від 01.10.2020 №1297, направлень на перевірку від 01.10.2020 №1439, №1441 та №1440 (а.с.38-40) посадові особи Головного управління ДПС в Кіровоградській області здійснили фактичну перевірку місця зберігання палива за адресою: вул. Боженка, 20, смт. Петрове, Кіровоградська область, що належить СФГ Урожай з метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

За результатами перевірки складений акт від 05.10.2020 № 115/11/11/РРО/20642385 (а.с.41-44), в якому вказано на порушення СФГ Урожай вимог частини 1 статті 15 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" (далі Закон України №481), в частині зберігання пального без наявності відповідної ліцензії.

Таких висновків контролюючий орган, з огляду на акт перевірки, дійшов з таких підстав.

Відповідно до зазначеного в Акті, посадовими особами 01.10.2020 здійснено виїзд на місце зберігання палива за адресою отримання пального згідно акцизних накладних та юридичною адресою СФГ Урожай, а саме: вул. Боженко, 20, смт. Петрове.

Перевіркою встановлено, що СФГ Урожай, згідно договору поставки нафтопродуктів від 22.04.2020 № АП-22/04/2020 із постачальником ТОВ Актіал Прод (п.н.43089930), придбало дизпаливо ДТ-3-К5, сорт F (код УКТ ЗЕД ) об`ємом 20280 л. (копія видаткової накладної від 27.04.2020), відвантаження якого згідно акцизної накладної від 27.04.2020 № 3 відбулося за адресою: вул. Боженка, 20, смт. Петрове, Петрівською р-ну, Кіровоградської обл.

При цьому, згідно наданого договору зберігання від 22.04.2020 № Х04-22 між СФГ Урожай та ТОВ ТВК Діо Пласт Україна (п.н. 37045437), вищевказане паливо повинно зберігатися у ТОВ ТВК Діз Пласт Україна за адресою складу нафтопродуктів зберігання, а саме: на 32 км автодороги Київ-Одеса, в районі с.Путрівка, Васильківського району, Київської області по вул. Коцюбинського, 133 на яку ТОВ ТВК Діо Пласт Україна не отримувала ліцензію на право зберігання пального.

В підтвердження переміщення палива від СФГ Урожай на адресу розміщення нафтобази ТОВ ТВК Діо Пласт Україна, зокрема товарно-транспортної накладної, заявки на переміщення пального не подавалась, як не були надані і інші первинні документи (видаткові накладні) на переміщення пальною.

З цих підстав контролюючим органом зроблено висновок про те, що СФГ Урожай фактично відвантажило та зберігало пальне для власного споживання за адресою: вул. Боженка, 20, смт. Петрове, Петрівською району, на яке воно не отримувало ліцензію на зберігання пального.

На підставі висновків перевірки відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, абзацу 8 частини 2 статті 17 Закону №481/95-ВР контролюючий орган податковим повідомленням-рішенням від 23.10.2020 № 5 застосував до СФГ Урожай штраф в розмірі 500000,00 грн. (а.с.20).

Не погодившись з наказом на проведення фактичної перевірки, податковим повідомленням-рішенням, яке прийнято за результатами перевірки, позивач звернувся з позовом до суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Так, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заявлених вимог, в частині визнання протиправним та скасування наказу на проведення перевірки.

Встановлені обставини справи, зокрема, свідчать про те, що за наслідками проведеної перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення, яке оскаржено позивачем у межах цієї справи.

Пунктом 19 частини першої статті 4 КАС України визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-зп у справі № 3/35-313 вказано, що «…за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.»

У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року № 9-рп/2008 в справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акту індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.

Отже, у разі якщо контролюючим органом була проведена перевірка на підставі наказу про її проведення і за наслідками такої перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення чи інші рішення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження після проведення перевірки та прийняття рішень не є належним способом захисту права платника податків, оскільки наступне скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Належним способом захисту порушеного права платника податків у такому випадку є саме оскарження рішення, прийнятого за результатами перевірки.

Оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень.

Аналогічна правова позиція сформована Верховним Судому складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 лютого 2020 року (справа №826/17123/18).

Отже, наявність порушення при призначенні перевірки може бути покладено в підстави позову про скасування податкового повідомлення-рішення, якщо таке було прийнято за результатами перевірки, а безпосереднє визнання протиправним наказу відповідача не є таким, що захищає або відновлює права позивача.

З цих підстав суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, в цій частині заявлених вимог.

В той же час, суд апеляційної інстанції не може погодитися з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, в частині заявлених вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Законом України від 23 листопада 2018 року № 2628-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів внесено зміни до Закону України від 19 грудня 1995 року № 481 Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів (далі - Закон № 481), зокрема запроваджено ліцензування видів господарської діяльності з виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.

Законом України від 23 листопада 2018 року № 2628-VIII також доповнено частину другу статті 17 Закону №481 новим абзацом відповідно до якого до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень;

Зазначені зміни набирали чинності з 1 липня 2019 року.

Статтею 18 Закону №481 (в редакції Закону N 391-IX від 18.12.2019р.) передбачено, що тимчасово до 31 березня 2020 року до суб`єктів господарювання не застосовується фінансова санкція, у разі зберігання пального без наявності відповідної ліцензії.

Отже з 01.04.2020р. до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції за зберігання пального без відповідної ліцензії.

З акту перевірки, який є носієм доказової бази та на підставі якого прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, вбачається, що порушення позивачем вимог Закону щодо зберігання пального без відповідної ліцензії, контролюючий орган пов`язує з наявністю акцизної накладної від 27.04.2020 №3 на підставі якої позивачем придбавалося пальне.

При цьому, контролюючим органом, з огляду на пояснення позивача та надання відповідних доказів про зберігання вказаного пального не позивачем, а ТОВ ТВК Діо Пласт Україна, зроблено висновок про те, що вказане пальне не зберігалося ТОВ ТВК Діо Пласт Україна. Таких висновків контролюючий орган дійшов з огляду на те, що позивачем не було надано доказів транспортування (переміщення) пального до зазначеного підприємства.

З цих підстав контролюючим органом зроблено висновок про те, що придбане пальне зберігалося у позивача.

З приводу таких висновків контролюючого органу, які фактично і стали підставою для нарахування спірних штрафних санкцій, слід зазначити те, що вони носять характер припущень та жодними доказами не підтвердженні.

Так, фактичну перевірку контролюючим органом проведено 05.10.2020р., натомість висновки відповідача щодо зберігання позивачем пального без ліцензії стосуються періоду квітня 2020 року.

В той же час, відповідачем не було надано жодних доказів, які б свідчили не про придбання позивачем пального (акцизна накладна), а про фактичне зберігання пального позивачем у вказаний період. Натомість, встановлення таких обставин (фактичне зберігання пального) є обов`язковим для вирішення питання щодо наявності правових підстав для застосування фінансових санкцій, в контексті того, що як поняття «зберігання пального» так і поняття «місце зберігання пального» визначено Законом №481 і саме оцінка фактично встановлених обставин із законодавчо визначеними категоріями, є обов`язковою умовою для висновків щодо дотримання чи недотримання суб`єктом господарювання умов зберігання пального.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що оскаржуване рішення відповідача не можливо визнати обґрунтованим, що є підставою для його скасування.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про часткове задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства «Урожай» - задовольнити частково.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року по справі №340/5455/20 скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позову.

Податкове повідомлення-рішення від 23 жовтня 2020 року № 5, яке прийнято ГУ ДПС у Кіровоградській області визнати неправомірним та скасувати.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частину проголошено 25.05.2021р.

Повний текст постанови виготовлено 26.05.2021р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк