Справа № 380/5608/21
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2021-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/5608/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Кухар Н.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Управління державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова про зобов`язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, вул. Митрополита Андрея,10, м. Львів) за участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова (79005, м. Львів, вул. Дж. Дудадєва, 19) про зобов`язання до вчинення дій, в якому просить суд:

- зобов`язати Головне управління ПФУ у Львівській області сформувати подання до Управління Державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова Львівської області подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 12 555,10 грн., сплаченого згідно квитанції №Н195258 від 14.09.2020 року;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, сплачений позивачем судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14 вересня 2020 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Актив» було укладено договір купівлі-продажу квартири, який посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Бабій О.В. та зареєстровано в реєстрі за №6178. Відповідно до ст. 49 Закону України «Про нотаріат», однією із підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії є невнесення особою, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, плати за її вчинення. Отже, позивачем був сплачений збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1% від вартості об`єкта купівлі-продажу, що становить 12 555,10 грн. (квитанція № Н195258 від 14.09.2020 року), хоча житло придбавалось вперше.

11 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ПФУ у Львівській області із заявою про повернення коштів, сплачених на обов`язкове державне пенсійне страхування при купівлі житла вперше. Листом від 19.03.2021 № 1300-5604-8/25459 відповідач відмовив позивачу у поверненні коштів посилаючись на наступне. Позивачем не надано документи та інформацію, зазначену у підпунктах «в» і «г» пункту 152 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, а тому не має підстави для формування подання про повернення коштів як помилково сплачених.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого - суддю Кухар Н.А.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою про відкриття провадження запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву, а також роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Представник відповідача через канцелярію суду подав до суду відзив на позовну заяву. Відзив обґрунтований тим, що законодавством передбачено звільнення від сплати судового збору громадян, які вперше придбавають житло, тобто вперше набувають права власності на житло з будь яких підстав, право на звільнення від сплати збору у цьому випадку розповсюджується на тих громадян, які не мають житла у власність, що повинно бути підтверджено при нотаріальному посвідченні договору купівлі продажу житла відповідною довідкою органу, що здійснює державну реєстрацію права власності на житло. Вказують, на те, що Пенсійний фонд України та його органи не володіють інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно, а видача довідок щодо звільнення від сплати збору осіб, які придбавають майно вперше, не належить до його компетенції. Просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року про відкриття провадження 16 квітня 2021 року надіслано на електронну адресу Управління державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова Львівської області. Станом на дату винесення рішення третя особа пояснень щодо предмету позову не надала.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 14 вересня 2020 року, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Бабій О.В. та зареєстрованим в реєстрі за №6178, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Актив» продало, а ОСОБА_1 купив квартиру АДРЕСА_2 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №247267935 від 09.03.2021 року, власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_1

Згідно з квитанцією №Н195258 від 14.09.2020 року ОСОБА_1 сплатив 12 555,10 грн. збору з операції придбання (купівлі продажу) нерухомого майна на рахунок УДК у Галицькому районі м. Львова.

Позивач вважаючи, що безпідставно (помилково) сплатив збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1% від вартості придбаного ним майна, 11 березня 2021 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою, в якій просив повернути безпідставно сплачений ним збір у розмірі 1% від вартості квартири.

Згідно з відповіддю Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 19.03.2021 № 1300-5604-8/25459 відповідач відмовив позивачу у поверненні коштів посилаючись на наступне. Позивачем не надано документи та інформацію, зазначену у підпунктах «в» і «г» пункту 152 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, а тому не має підстави для формування подання про повернення коштів як помилково сплачених.

Не погоджуючись з такою відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» платниками збору з операцій купівлі-продажу нерухомого майна є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ, організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Згідно з вимогами пункту 151 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Пунктом 8 статті 2 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що об`єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Пунктом 15-3 цього Порядку № 1740 передбачено, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

У позовній заяві позивач стверджує, що ним придбано житло вперше, до укладення договору купівлі-продажу від 14.09.2020 інша нерухомість ним не придбавалась.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №247267935 від 09.03.2021 року, у власності ОСОБА_1 станом на день формування довідки, перебувають декілька об`єктів нерухомого майна.

Також, відповідно до вище вказаного витягу позивач володіє житловим будинком, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Підставою для державної реєстрації стала декларація про готовність об`єкта до експлуатації серії ЛВ №29, виданий 27.08.2014 року Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області.

Відповідно до наведених вище норм права жилий будинок належить до об`єктів нерухомого майна, а тому, враховуючи, що станом на момент сплати збору за купівлю квартири АДРЕСА_2 , позивач вже придбавав житло, а тому не може вважатися особою, яка придбавала житло вперше, у розумінні Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, суд дійшов висновку, що у межах спірних правовідносин позивач не придбав житло вперше, а тому відсутні підстави для звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 251, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Управління державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова про зобов`язання до вчинення дій відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27.05.2021 року.

Суддя Кухар Н.А.