Справа № 380/4746/21
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2021-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/4746/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Кухар Н.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся в суд з позовом до Міністерства внутрішніх справ України (01601, вул. Богомольця, 10, м. Київ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача, які полягають у «поверненні матеріалів щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 для доопрацювання та подальшого надсилання за належністю до Національної поліції України»;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України затвердити висновок про призначення одноразової грошової допомоги та призначити одноразову грошову допомогу позивачу відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 р. № 850;

- стягнути з МВС України судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.12.2020 року у справі №380/6492/20 Управлінням Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ в Київській області складено висновок про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» і Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850, і подано цей висновок та документи щодо виплати зазначеної одноразової грошової допомоги до Міністерства внутрішніх справ України. Проте, від МВС України на адресу Управління Державної служби охорони надійшов лист від 17.02.2021 №6228/15-2021 про повернення розглянутих матеріалів для доопрацювання без затвердженого Висновку щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги. Оскільки позивач вважає, що відповідачем порушено його права, за їх захистом звернувся до суду із цим позовом.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Кухар Н.А.

Ухвалою суду від 01 квітня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою про відкриття провадження запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву, а також роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Представник відповідача на адресу суду надіслав відзив на позовну заяву, де просив у задоволенні позову відмовити з огляду на наступне. МВС України не уповноважене здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги позивачу, оскільки у разі здійснення цього буде порушено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850. Право на отримання одноразової грошової допомоги виникає з часу встановлення інвалідності, правила п. 15 Прикінцевих положень Закону України «Про Національну поліцію» поширюються виключно на тих працівників, яким інвалідність встановлено до 07.11.2015 часу набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію». Кабінетом Міністрів України визначено, що виплата одноразової грошової допомоги колишнім працівникам міліції охорони здійснюється за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції. У Державному бюджеті України видатки на забезпечення діяльності Державної служби охорони та його структурних підрозділів для МВС додатково не передбачені.

Представник позивача через канцелярію суду подав відповідь на відзив, де зазначив наступне. Позивач звільнений зі служби в ОВС і не проходив службу в Національній поліції,. Відтак, при визначенні права позивача на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням групи інвалідності, спричиненої захворюванням, пов`язаним із проходженням служби в ОВС, необхідно застосувати Закон України «Про міліцію» і Порядок №850.

Суд, розглянувши відповідно до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши докази і письмові пояснення, викладених у заяві по суті справи, встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив з 04.12.1992 по 20.12.2006 службу в ОВС, у тому числі і в підрозділах державної служби охорони.

За результатами медичного огляду, Львівський обласний центр медико-соціальної експертної комісії №1 встановив ОСОБА_1 третю групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного в період проходження служби в органах внутрішніх справ, інвалідність встановлена на строк до 01.04.2021.

Обласною медико-соціальною експертною комісією №1 у зв`язку із захворюванням пов`язаним з проходження служби в органах внутрішніх справ визначено ОСОБА_1 45% ступеня втрати працездатності.

15.07.2020 ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку скерував до голови ліквідаційної комісії Управління державної служби охорони при ГУМВС України в Київській області заяву/рапорт, у якій просив виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням йому третьої групи інвалідності, спричиненої захворюванням, пов`язаних з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

23.07.2020 Голова ліквідаційної комісії УДСО при ГУ МВСУ в Київській області скерував на адресу ОСОБА_1 лист №0-143/43/30/03-2020, у якому повідомив ОСОБА_1 , що Закон України «Про міліцію» втратив чинність на підставі Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015. Відповідно до Виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією датою встановлення втрати працездатності є 10.03.2020. Тобто, станом на 10.03.2020 Закон України «Про міліцію» втратив чинність, тому призначення та виплата одноразової грошової допомоги згідно з ст.23 Закону України «Про міліцію» та відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі, інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015р. № 850 не мають юридичного підґрунтя. Зазначив, що заява ОСОБА_1 про виплату ОГД не встановленого зразка, повернув останньому пакет документів згідно з описом та відмовив у виплаті ОГД відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку 850.

Не погодившись з такими діями, позивач звернувся до суду з позовом.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року у справі № 380/6492/20, позов задоволено частково: визнано протиправною відмову Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ в Київській області у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги; зобов`язано Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ в Київській області повторно розглянути заяву/рапорт про виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 від 15.07.2020; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року у справі № 380/6492/20 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено: скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року у справі № 380/6492/20 у частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 та задовольнити його позовні вимоги; зобов`язано Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ в Київській області скласти висновок про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» і Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850, і подати цей висновок та документи щодо виплати зазначеної одноразової грошової допомоги до Міністерства внутрішніх справ України; у решті рішення суду першої інстанції від 19 жовтня 2020 року залишено без змін.

На виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.12.2020 року у справі №380/6492/20 Управлінням Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ в Київській області складено висновок про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» і Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850, і подано цей висновок та документи щодо виплати зазначеної одноразової грошової допомоги до Міністерства внутрішніх справ України.

Від Міністерства внутрішніх справ України на адресу Управління Державної служби охорони надійшов лист від 17.02.2021 №6228/15-2021 про повернення розглянутих матеріалів для доопрацювання без затвердженого Висновку щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги.

Позивач вважає, що відповідачем безпідставно відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, що зумовило звернення до суду з відповідним позовом.

При вирішенні даного спору суд керується наступним.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII, визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Однак п. 15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» закріплено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Статтею 23 Закону України «Про міліцію» встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності І групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції визначено постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, якою затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок №850).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Згідно з пунктом 7 Порядку №850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Пункт 8,9 Порядку №850 передбачає, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Отже, Порядком №850 чітко встановлено, що рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги приймає саме Міністерство внутрішніх справ України.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що пунктом 5 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VІІІ Закон України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ визнано таким, що втратив чинність.

Проте, за змістом пункту 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VІІІ право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VІІІ.

Тобто, аналіз наведених вище норм чинного законодавства України дозволяє суду дійти висновку про те, що за позивачем зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ відповідно до Порядку №850, який діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VІІІ, а обов`язок з прийняття рішення про призначення чи відмову в призначенні грошової допомоги покладено саме на Міністерство внутрішніх справ України

З огляду на вказане, суд відхиляє аргументи відповідача про те, що правила пункту Прикінцевих положень Закону України «Про Національну поліцію» поширюється виключно на тих працівників, яким інвалідність встановлена до 07.11.2015 року.

Суд при розгляді справи враховує правові висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах від 13.02.2018 у справі №808/1866/16, від 18.10.2018 у справі №369/13187/17, від 28.03.2019 у справі №296/10138/16-а, від 24.12.2019 у справі № 810/637/18.

Як встановлено судом з матеріалів справи, листом № 6228/15-2020 від 17.02.2021 року Департамент фінансово-облікової політики МВС України скерував Ліквідаційній комісії УДСО при Головному управлінні МВС України в Київській області лист з додатками, відповідно до якого за результатами опрацювання матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги вказано те, що призначення та виплату одноразової допомоги повинен здійснювати орган, у якому колишній працівник міліції проходив службу. Оскільки ОСОБА_1 звільнявся з посади, яку обіймав у системі органів Державної служби охорони, тому за питання призначення йому одноразової грошової допомоги повинен відповідати саме Департамент Державної служби судової охорони при Міністерстві внутрішніх справ України (наразі відповідна ліквідаційна комісія) або його правонаступник Департамент поліції охорони НПУ. Відтак, матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги повертаються на доопрацювання.

Відтак, Міністерством внутрішніх справ України в порушення пункту 9 Порядку №850 не прийнято будь-яке рішення за результатами розгляду заяви позивача разом з висновком Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області

Отже, відповідачем всупереч вимогам пункту 9 Порядку №850 не розглянуто по суті матеріали про призначення та виплату одноразової грошової допомоги позивачу згідно з Порядком №850, повернуто їх та відповідно не прийнято жодного рішень, чим, на думку суду, вчинило протиправні дії.

Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що Порядком №850 не передбачено право МВС України повертати документи без прийняття рішення.

На даний час заява про виплату одноразової допомоги позивачу у встановленому законодавством Порядку не розглянута, відповідне рішення не прийнято, що свідчить про порушення відповідачем прав позивача, яке триває і на момент розгляду справи по суті.

Щодо посилання відповідача, як на підставу для неможливості призначення одноразової грошової допомоги і проведення її виплати, на відсутність видатків на забезпечення діяльності Державної служби охорони у Державному бюджеті України для Міністерства внутрішніх справ, а також на те, що покриття витрат на виплату одноразової допомоги колишнім працівникам Державної служби охорони має здійснюватися поліцією охорони за рахунок власних джерел надходжень, суд зазначає, що такі підстави для неможливості виплати позивачу спірної грошової допомоги не передбачені у пункті 14 Порядку №850, який встановлює вичерпний перелік випадків, за яких особі може бути відмовлено у призначенні такої допомоги.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання МВС України прийняти рішення про призначення одноразової грошової допомоги позивачу, то суд зазначає наступне.

Виходячи з того, що МВС України не прийняло рішення відповідно до пункту 9 Порядку №850, то позовні вимоги про зобов`язання його прийняти рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги та здійснити нарахування (розрахунок) та виплату такої є передчасними, а тому не підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд, керуючись частиною другою статті 9 КАС України, з метою ефективного захисту прав позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень вважає вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача повторно розглянути висновок про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та прийняти рішення відповідно до пункту 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Підсумовуючи свої висновки, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Розподіл судових витрат провести у відповідності до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 94, 139, 241-246 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволити частково.

Визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення матеріалів щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути висновок про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та прийняти рішення відповідно до пункту 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Міністерства внутрішніх справ України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири грн.) 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; НОМЕР_1 ).

Відповідач - Міністерство внутрішніх справ України (01601, вул. Ак. Богомольця,10, м. Київ; ).

Повний текст рішення складено 27.05. 2021 року.

Суддя Кухар Н.А.