Справа № 240/1695/21
Суддя: Слюсарчук Н. Ф.
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №240/1695/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Слюсарчук Н.Ф.

при секретарі Наральник Н. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Державної митної служби, третя особа: Т.в.о. заступник начальник Київської митниці Державної митної служби Стояновський А. О. про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовною заявою до Київської митниці Державної митної служби, третя особа: Т.в.о. заступник начальник Київської митниці Державної митної служби Стояновський А. О. про скасування постанов у справі про порушення митних правил № 1443/10000/20, № 1442/10000/20.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в його присутності протоколу про порушення митних правил не складалося. 08.10.2020 року позивачу на електронну адресу надійшло повідомлення про перенесення розгляду справи про порушення митних правил № 1443-1442/10000/20 за ст. 485 МК України.

Відповідач неодноразово відкладав розгляд справи, а в подальшому у відсутність позивача, порушуючи його права прийняв постонову про порушення останнім митних правил.

Ухвалою від 12.03.2021 року у даній справі було відкрите спрощене провадження з участю сторін.

26.04.2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог щодо скасування постанови Київської митниці Держмитслужби від 24.12.2020 у справі про порушення митних правил №1443/10000/20 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 16 149,45 грн.

В судове зсідання 19.05.2021 року сторони по справі не з`явились, хоча про час, місце розгляд справи були належним чином повідомлені.

Позивач надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Зважаючи на неявку сторін та керуючись приписами ч.3 ст.194, ч.9 ст.205, ч.4 ст.229, ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 31.05.2019 до відділу митного оформлення № 1 митного поста (Житомир - Центральний) Житомирської митниці ДФС декларантом ОСОБА_1 з метою оформлення в митному режимі (імпорт) товару: «легковий автомобіль марки «Nissan» модель «Qashqai+2» номер кузова НОМЕР_1 », було подано митну декларацію UА101070/2019/032103 та товаросупровідні документи.

При розрахунку митних платежів відповідачем вказано, що позивачем не враховано та не зазначено в митній декларації календарний рік виготовлення транспортного засобу, що у відповідності до службової записки Управління адміністрування митних платежів, митної вартості та класифікації товарів Київської митниці Держмитслужби від 27.07.2020 року №7.8-15-06/3792, призвело до несплати митних плажів в повному об`ємі на загальну суму 5372,12 грн., та відрізняється на вказану суму від суми зазначених платежів в графі 47 митної декларації ІІА101070/2019/032103.

Відповідно постановою Т.в.о. заступника начальника Київської митниці Державної митної служби України Стояновського А.В. від 24 грудня 2020 року серія № 1442/10000/20, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення проступку, передбаченого статтею 485 Митного Кодексу України, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів на суму 16149.45 грн.

В подальшому 10.06.2019 до відділу митного оформлення № 1 митного поста (Житомир - Центральний) Житомирської митниці ДФС декларантом ОСОБА_1 з метою оформлення в митному режимі (імпорт) товару: «легковий автомобіль марки «легковий автомобіль марки «Nissan» модель «Qashqai+2» номер кузова НОМЕР_2 », було подано митну декларацію UА101070/2019/033670 та товаросупровідні документи.

При розрахунку митних платежів відповідачем вказано, що позивачем не враховано та не зазначено в митній декларації календарний рік виготовлення транспортного засобу, що у відповідності до службової записки Управління адміністрування митних платежів, митної вартості та класифікації товарів Київської митниці Держмитслужби від 27.07.2020 року №7.8-15-06/3792, призвело до несплати митних плажів в повному об`ємі на загальну суму 5383.15 грн., та відрізняється на вказану суму від суми зазначених платежів в графі 47 митної декларації UА101070/2019/032103.

Постановою Т.в.о. заступника начальника Київської митниці Державної митної служби України Стояновського А.В. від 24 грудня 2020 року серія № 1443/10000/20, притягнуто мене (позивача) до адміністративної відповідальності за вчинення проступку, передбаченого статтею 485 Митного Кодексу України(далі - МК України), та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів на суму 16116.36 грн.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.1 Митного кодексу України законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно з положеннями ч.1, 6 та 8 ст.257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Враховуючи п.8 ст. 69 МК України, висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер, а рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими.

Згідно ч. 3 ст. 53 МК України у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Позивач в позовній заяві вказує, що ним до відділу митного оформлення № 1 митного поста (Житомир - Центральний) Житомирської митниці ДФС з метою оформлення в митному режимі (імпорт) товару:

- «легковий автомобіль марки «Nissan» модель «Qashqai+2» номер кузова НОМЕР_2 », було подано митну декларацію UА101070/2019/033670 та товаросупровідні документи;

- «легковий автомобіль марки «Nissan» модель «Qashqai+2» номер кузова НОМЕР_1 », було подано митну декларацію UА101070/2019/032103 та товаросупровідні документи, дані факти не оспорються і відповідачем.

Актами про проведенння огляду ( переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № UA101070/2019/030794 від 19.05.2019, та № UA101070/2019/030273 від 21.05.2019 в гр. 8.3.4 якого «Інформація щодо виконаний завдань та виявлення невідповідностей» зазначено - проведено митний огляд з метою індентифікації транспортних засобів, невідповідностей не виявлено /а.с. 27, 36/, рішеннням про корегування митної вартості № UА101000/2019/200168/2 від 07.06.2019, де в графі 26 «Опис товарів» зазначено календарний рік виготовлення-2012 /а.с. 37/, а також згідно висновку № 06/04/02 від 04.05.2019 експертного товарознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу «Nissan», де в таблиці 1 « Дані про дослідження КТЗ» зазначено рік випуску 2012 /а.с. 38-42/.

Вказані документи були прийняті і перевіренні службовими особами митного поста, жодних зауважень до них виявлено не було, будь-яких письмових вимог співробітників митниці щодо надання додаткових доказів позивач не отримував.

Обов`язковою умовою притягнення особи до відповідальності за статтею 485 МК України є наявність вини у формі умислу.

Диспозиція вказаної правової норми передбачає необхідність спеціальної противної мети у вигляді неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. При цьому, у статті 485 МК України вказано, що застосування адміністративного стягнення до порушника митних правил можливе тільки за заявлення у митній декларації «неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості».

Отже, відповідальність за ст. 485 МК України може наставати лише у випадку, коли правопорушник свідомо, з умислом, спрямованим на зменшення митних платежів, вказав неправдиву інформацію або ж надав органам доходів та зборів документи, в яких містяться відомості, що не відповідають дійсності.

Відповідач, приймаючи оскаржувану постанову про порушення митних правил допустив неповноту провадження у справі, не з`ясувавши усі необхідні дані щодо встановлення суб`єктивної сторони правопорушення, а саме: наявності умислу у діях останнього, спрямованого на ухилення від сплати митних платежів.

Відповідачем не було надано доказів, передбачених ст. 251 КУпАП наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Порядок провадження у справах про порушення митних правил, процесуальні дії та порядок їх проведення, оскарження постанов у справах про порушення митних правил визначено розділом ХІХ Митного кодексу України.

Згідно ст. 458 Митного кодексу України (далі -МК України) порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною 1 ст. 487 Митного кодексу України визначено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення. Провадження у справі про порушення митних правил, відповідно до ч.1 ст.488 МК України вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 508 МК Україниу справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи. До процесуальних дій належать: складення протоколу про порушення митних правил; опитування осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, свідків, інших осіб; витребування документів, необхідних для провадження у справі про порушення митних правил, або належним чином завірених їх копій чи витягів з них; тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів, зазначених у п.3 статті 461 цього Кодексу, та документів на них; митне обстеження; пред`явлення товарів, транспортних засобів і документів для впізнання; експертиза; взяття проб та зразків для проведення дослідження (аналізу, експертизи).

З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що дії відповідача щодо складання оскаржуваного протоколу про порушення митних правил за своєю суттю є діями процесуального характеру у справі про порушення митних правил, а також початком провадження у справі про порушення митних правил.

Ст. 485 МК України передбачено, що склад вказаного вище правопорушення обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу. Диспозиція цієї статті передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети однозначно вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки на момент подачі декларації декларант повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві дані вплинули на розмір митних платежів, які йому доведеться сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.

Вказана стаття Митного кодексуУкраїни передбачає відповідальність у вигляді штрафу в розмірі до 300 відсотків несплаченої суми митних платежів за з`явлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органів доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Отже, як вірно зазначено вище, зазначеною статтею передбачено наявність спеціальної протиправної мети - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини. В даному випадку конкретна мета, як обов`язкова ознака складу правопорушення - є намір особи неправомірно звільнитись від сплати митних платежів чи зменшити їх розмір.

Згідно ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу (ч.1 ст.51 Митного кодексу України).

У відповідності до ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документи, які підтверджують митну вартість визначені ч. 2 ст. 53 МК України.

Згідно ч.3 ст.53 Митного кодексуУкраїни у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Статтею 489 Митного кодексуУкраїни встановлено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 508 МК України у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи.

Доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Зазначена норма МК України узгоджується з положеннями ст. 485 цього Кодексу, якою визнається правопорушенням такі дії, які спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Відповідно до частини першої статті 526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Згідно з частиною другою статті 526 МК України про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил. Частина четверта зазначеної статті передбачає, що справа по порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках , якщо є дані про своєчасне її сповіщення по місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання по перенесення розгляду справи.

Стаття 531 Митного кодексу України передбачає підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Виходячи з системного аналізу вказаних норм права, суд вважає, що безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, що має місце в даній справі через відсутність належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про порушення митних правил, є окремою самостійною і достатньою підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил.

Дана позиція викадена в постанові Верховного суду по справі №156/404/17 адміністративне провадження №К/9901/43877/18.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З досліджених матеріалів справи та відзиву відповідача, встановлено, відсутність належним чином повідомлення позивача ОСОБА_1 про виклик до відповідача щодо розгляду протоколів про порушення митних правил.

Зокрема, в матеріалах справи наявні супровідні листи на адресу ОСОБА_1 про повідомлення про розгляд справ про порушення митних правил, однак відповідачем не надано жодного доказу про отримання даних викликів позивачем та належного повідомлення останього, що на думку суду не є належним повідомлення особи про розгляд протоколів про порушення митних правил.

З адміністративного позову вбачається, що позивач не отримував протокол про порушення митних правил, оскільки останній в його присутності взагалі не складався. Натомість, відповідач направляючи відзив та заперечення проти позову, не надав копії протоколу про порушення митних правил, чим підтверджує доводи позивача.

З досліджених матеріалів справи, судом встановлено відсутність складання протоколів про правопорушення ОСОБА_1 митних правил від 28.08.2020 року за № 1443/10000/20, № 1442/10000/20, що є доказом у справі про порушення митних правил, отже згідно положень ст.485 МК України, дії позивача не містять складу адміністративного правопорушення.

Також, суд звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі №524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі №295/3099/17.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки порушення митних правил (адміністративного правопорушення), передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, тому постанови за № 1443/10000/20, № 1442/10000/20 підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 181 ЦК України, ст. ст. 77, 246, 250 КАС України, п. 10, 57, 60 ст. 4; ст. ст. 93, 95, 192, 200, 460, 470 МК України, Наказом Державної митної служби України від 17 листопада 2005 р. №1118 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», розділом VIII Наказу Міністерства фінансів України від 31.05.2012 р. № 657 «Про виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму», суд-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Київської митниці Державної митної служби, третя особа: Т.в.о. заступник начальник Київської митниці Державної митної служби Стояновський А. О. про скасування постанови у справі про порушення митних правил - задовольнити.

Скасувати постанову Т.в.о. заступника начальника Київської митниці Державної митної служби України Стояновського Андрія Олександровича від 24 грудня 2020 року серія № 1443/10000/20, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за вчинення проступку, передбаченого статтею 485 Митного Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів на суму 16116.36 грн., а також закрити справу про адміністративне правопорушення.

Скасувати постанову Т.в.о, заступника начальника Київської митниці Державної митної служби України Стояновського Андрія Олександровича від 24 грудня 2020 року серія № 1442/10000/20, про притягнення ОСОБА_2 від 24 грудня 2020 року до адміністративної відповідальності за вчинення проступку, передбаченого статтею 485 Митного Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів на суму 16149.45 грн., а також закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Державної митної служби України судовий збір у розмірі 908 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Богунський районний суд міста Житомира до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач Київська митниця Державної митної служби (юридична адреса: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 8-а).

Третя особа: Т.в.о. заступник начальник Київської митниці Державної митної служби Стояновський А. О. (юридична адреса: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 8-а).

Суддя Н.Ф. Слюсарчук