Справа № 240/7855/21
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви

25 травня 2021 року м. Житомир справа № 240/7855/21

категорія 112010201

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Лавренчук О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток,

встановив:
ОСОБА_1 27.04.2021, згідно відмітки пошти на конверті, звернувся до суду з позовом у якому просить визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо виключення мене зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 без проведення зі мною остаточного розрахунку щодо речового забезпечення (компенсації за неотримане речове майно) на момент звільнення та зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити мені. ОСОБА_1 , середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а саме: за період з 28.04.2020 по 19.06.2020 у сумі 581,32 грн. (Двадцять сім тисяч п п`ятсот вісімдесят одна) грн. 32 коп.

До позовної заяви додано заяву про поновлення строку звернення до суду в якій позивач вказує, що Сьомий апеляційний адміністративний суд у справі №240/13143/20 встановив, що останнім днем звернення до суду було 06.08.2020, а до суду звернувся 09.08.2020.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року визнано неповажними підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, що вказані у заяві, яку додано до позовної заяви. Позовну заяву із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску у період із 20.06.2020 по 25 липня 2020 року та із 20.03.2021 по 26.04.2021.

До суду 20.05.2021 надійшла заява ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 звертався до суду з позовом , в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати йому середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 та Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а саме за період з 28.04.2020 до 19.06.2020 у сумі 27581,32 грн.

Рішенням Житомирського окружного адміністарвтиного суду від11 листопада 2020 року усправі №240/13143/20 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021 у справі №240/13143/20 Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року скасувовано. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії залишено без розгляду. Вказано, що: " перебіг строку звернення до суду у цій справі для позивача розпочався 20 червня 2020 року і закінчився 20 липня 2020 року, проте з урахуванням приписів Закону №731-IX останнім днем для звернення до суду є 06 серпня 2020 року. Звернення до суду з позовом ОСОБА_1 мало місце 09 серпня 2020 року, що підтверджено приєднаним до матеріалів справи (а.с.16) конвертом відправки з штрих-кодовим номером 257, тобто поза межами встановленого строку.З урахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов висновку про те, що позовну заяву необхідно залишити без розгляду, у зв`язку з пропуском строку звернення до суду та відсутністю клопотання про поновлення пропущеного строку з обґрунтуванням поважності причин його пропуску.

ОСОБА_1 27.04.2021 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою до якої додано заяву про поновлення строку звернення до суду в якій позивач вказує, що Сьомий апеляційний адміністративний суд у справі №240/13143/20 встановив, що останнім днем звернення до суду було 06.08.2020, а до суду звернувся 09.08.2020. Вказує, що станом на дату звернення до суду із даною позовною заявою, копії постанови апеляційного суду не отримував, про її існування дізнався із єдиного державного реєстру судових рішень після телефонного дзвінка з канцелярії Сьомого апеляційного адміністративного суду.

До суду 20.05.2021, на виконання вимог ухвали про залишеня позовної заяви без руху надійшла заява ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду. В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду вказує, що електронна адреса, яка вказана у позовній заяві, містить помилку, а тому постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021 у справі №240/13143/20 не отримував. Щодо неможливості звернення до суду з позовом у період із 20.06.2020 по 25.07.2020 повідомляє, що особливо остерігався будь-яких контактів під час дії карантину. Вказує на приписи п. 3 розділу VI Прикінцевих положень КАС України.

Надаючи оцінку поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, суд зазначає наступне

Частинами 1, 2 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними, після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Встановлений ст. 122 КАС України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, процесуальне законодавство пов`язує початок перебігу строку на звернення до адміністративного суду з моментом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Згідно з ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Суд також зазначає, що доказами того, що особа знала про порушення своїх прав є не тільки її дії, спрямовані на захист порушених прав, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Суд відмічає, що предметом даного адміністративного спору є стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, що не входить до структури заробітної плати.

Отже, оскільки спірні правовідносини пов`язані із стягненням середнього заробітку за час затримку виплати позивачу грошової компенсації за неотримане речове майно при звільненні з публічної служби, то під час обчислення строку звернення до суду із позовом цієї категорії застосуванню підлягають положення КАС України, як норми спеціального закону, а не положення КЗпП України. Зазначеного висновку, дійшов Верховний Суд у постанові від 22.01.2020 у справі №620/1982/19 та постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 815/2681/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

У даній категорії справ законодавець визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що 19.06.2020 з ним здійснено остаточний розрахунок, а 09.08.2020 звернувся до суду з позовом. Рішенням суду від 11.11.2020 у справі №240/13143/20 у задоволенні позову відмовлено. Постановою суду апеляційної інстанції від 11.03.2021 рішення суду першої інстанції скасовано, а позовну заяву залишено без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до суду. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху, Сьомий апеляційний адміністративний суд зазначив, що перебіг строку звернення до суду у цій справі для позивача розпочався 20 червня 2020 року і закінчився 20 липня 2020 року, проте з урахуванням приписів Закону №731-IX останнім днем для звернення до суду є 06 серпня 2020 року, а звернення до суду з позовом ОСОБА_1 мало місце 09 серпня 2020 року, тобто поза межами встановленого місячного строку.

Суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем у жодній із поданих до суду заяв про поновлення строку звернення до суду не вказано про поважність причин пропуску строку звернення до суду за період із 06.08.2020 по 09.08.2020.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку за період із 20.03.2021 по 26.04.2021, ОСОБА_1 вказує, що електронна адреса, яка вказана у позовній заяві, містить помилку, а тому рішення суду апеляційної інстанції у справі №240/13143/20 не отримував. Про його існування дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень після телефонного дзвінка з Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Однак, як встановлено судом, адміністративна справа №240/13143/20 була направлена Сьомим апеляційним адміністративним судом до Житомирського окружного адміністративного суду 24.03.2021, що дає підстави вважати, що до цієї дати працівники Сьомого апеляційного адміністративного суду мали можливість повідомити ОСОБА_1 про прийняте рішення від 11.03.2021.

Окрім того, згідно зі частинами першою та другою статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки..

Отже, позивач, будучи ініціатором судового розгляду справи, в першу чергу має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права, тобто здійснювати їх з метою, з якою такі права були надані.

Разом з тим, саме на позивача покладено обов`язок вказувати у позовній заяві відомі номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти сторін, зокрема і свої.

Позивачем не заперечується, що і у позовній заяві у даній адміністративній справі та у справі №240/13143/20, а також у апеляційній скарзі на рішення суду першої інстанції у справі №240/13143/20, ОСОБА_1 вказано одну і ту ж електронну адресу, яка, є неправильною, про що зазначає у заяві (вх. №27151/21 від 21.05.2021) позивач.

Однак, суд не наділений повноваженнями та обов`язком перевіряти правильність зазначених у позовній заяві електронних адрес, оскільки такий обов`язок, згідно приписів п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України покладено саме на позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи може поновити пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд зазначає, що пропущений процесуальний строк може бути поновлений, якщо суд визнає причини його пропуску поважними.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, в тому числі звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Разом з тим, судом під час розгляду позовної заяви та заяв про поновлення строку звернення до адміністративного суду не було встановлено наявності поважних причин, за яких позивач не міг звернутися до адміністративного суду в межах передбаченого законом строку.

Отже, враховуючи викладене, суд визнає неповажними причини пропуску строку звернення до суду за період із 06.08.2020 по 09.08.2020 та із 24.03.2021 по 26.04.2021.

Враховуючи викладене суд вважає, що позивачем не надано належних доказів наявності обставин, які б давали підстави для висновку про наявність об`єктивних, тобто таких, що не залежали від волі позивача, обставин, які б зумовили поважність пропуску встановленого процесуальним законом строку звернення до суду у цій категорії спорів.

При вирішенні процесуального питання щодо дотримання строків звернення до суду суд також враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, у справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії" Суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У Справі "Пономарьов проти України" Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Також прецедентна практика Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" та "Круз проти Польщі" виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Згідно з п. 9 ч. 4 ст. 123 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Частинами 1 та 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення (ч. 5, 6 ст. 169 КАС України).

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Беручи до уваги встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід повернути позивачу.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток, - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду, у строк та в порядку, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Лавренчук