Справа № 280/365/21
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

17 травня 2021 року о/об 13 год. 22 хв.Справа № 280/365/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю Романцови і Ко (70643, Запорізька область, Пологівський район, с. Басань, вул. Центральна, буд. 173А, )

до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (69095, м.Запоріжжя, вул. Українська, 50, )

про визнання протиправним та скасування припису,

за участі представників сторін:

від позивача Євсюков А.В.

(діє на підставі довіреності № 11 від 13.05.2021)

від відповідача Кісь Р.Б.

(діє на підставі довіреності № 0-8-0.62-3/62-21 від 04.01.2021)

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Романцови і Ко» (далі - позивач) до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (далі - відповідач), відповідно до якого позивач просить визнати протиправним та скасувати припис № 1072-ДК/0223Пр/03/01/-20, виданий 02 грудня 2020 року державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру у Запорізькій області головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Вільнянському, Запорізькому, Новомиколаївському районах та м. Запоріжжя Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Гаспаряном Самвелом Львовичем.

Ухвалою суду від 25 січня 2021 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, а підготовче засідання призначено на 22 лютого 2021 року.

Ухвалою суду від 22 лютого 2021 року підготовче засідання відкладено на 22 березня 2021 року.

22 березня 2021 року ухвалою суду строк проведення підготовчого провадження продовжено на 30 днів, а наступне підготовче засідання призначено на 19 квітня 2021 року.

19 квітня 2021 року протокольною ухвалою суду за згодою представників сторін підготовче провадження у справі закрито, а справу призначено до розгляду по суті на 19 квітня 2021 року.

Разом з тим, в судовому засіданні оголошено перерву до 17 травня 2021 року.

У судовому засіданні 17 травня 2021 року, на підставі статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позовна заява обґрунтована тим, що одним із способів здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель с проведення перевірок. Водночас, Закон про контроль за використанням земель не регулює питання підстав та процедури проведення державного контролю у формі перевірок, у тому числі посадовою особою відповідача. Вказує, що у порушення вимог Закону про держнагляд до дати видачі Припису, позивач: 1) не повідомлявся про проведення будь-якого заходу державного нагляду (контролю) щодо нього; 2) йому не надавались будь-які передбачені Законом про держнагляд документи щодо здійснення відносно нього будь-якого заходу державного контролю; 3) відносно нього не здійснювалось жодного заходу державного нагляду (контролю) 4) відповідний акт перевірки (уніфікована форма якого затверджена наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 06 листопада 2018 року № 538 «Про затвердження уніфікованої форми акта, що складається за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері використання та охорони земель, та інших форм розпорядчих документів»), посадовою особою відповідача відносно нього не складався. Вказує, що видаючи оскаржуваний Припис (форма якого не відповідає уніфікованій формі, затвердженій наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 06 листопада 2018 року № 538 «Про затвердження уніфікованої форми акта, що складається за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері використання та охорони земель, та інших форм розпорядчих документів»). Посадова особа відповідача обмежилась виключно викликом позивача для надання пояснень з питань, пов`язаних нібито з порушенням вимог земельного законодавства. Зазначене підтверджується повідомленням про виклик для надання пояснень з питань, пов`язаних нібито з порушенням вимог земельного законодавства Таким чином, у порушення норм Конституції України, посадовою особою відповідача видано позивачу припис у спосіб, який грубо суперечить вимогам Закону про держнагляд, а саме без проведення заходу державного нагляду (контролю), результати якого оформлені належним чином (складення відповідного акту). Також вказує, що з тексту Припису, останній видано державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру у Запорізькій області - головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Вільнянському, Запорізькому, Новомиколаївському районах та м. Запоріжжя Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Гаспаряном Самвелом Львовичем. В той же час, земельна ділянка з кадастровим номером :09:022:0010 (як зазначається самою посадовою особою відповідача у виданому ним Приписі) розташована на території Пологівського району Запорізької області, і не входить до сфери контролю посадової особи відповідача.

В судовому засіданні представник позивача просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області проти позову заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві (вх.№7988), відповідно до якого зазначає, що за результатами проведеної перевірки відповідачем встановлено в діях ТОВ «Романцови і Ко в особі керівника Романцової Л.Д. вбачається використання земельної ділянки з кадастровим номером :09:022:0010, яка розташована на території Басанської сільської ради Пологівського району, загальною площею 20,9459 га з відхиленням від затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, що є порушенням відповідальність за яке передбачена пунктом «і» статті 211 Земельного Кодексу України та статті 55 КУпАП». Зазначає, що спеціальним Законом встановлений необхідний перелік дій, які мають бути вчинені уповноваженими органами при виявленні порушень вимог земельного законодавства. Відповідно до зазначеного законодавчо визначеного алгоритму необхідних заходів і діяло Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області у правовідносинах, які розглядаються в даній справі. Разом з тим вказує, що чинне законодавство України не встановлює обов`язку державного інспектора повідомляти будь-яких осіб про проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства, а також залучати до проведення вищеназваної перевірки особу правопорушника, свідків. Відповідач зазначає, що у даній судовій справі необхідно застосовувати норми матеріального права, викладені у Законі України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», який має статус спеціального по відношенню до інших норматив но-правових актів. Таким чином, здійснюючи перевірку дотримання вимог земельного законодавства, Головне управління не перевіряло господарську діяльність ТОВ «Романцови І Ко». Посилається на практику Верховного суду, відповідно до якої зазначено, що порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом. Згідно зі статтею 9 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюється шляхом, зокрема: проведення перевірок. Представник відповідача вказує, що стаття 144 Земельного кодексу України не передбачає розширеного тлумачення її змісту, зокрема щодо того, що державний інспектор повинен детально описати, які саме порушення має усунути особа правопорушник та, які дії повинен вчинити правопорушник на виконання припису. Вказує, що дії Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області в повній мірі узгоджується з частиною другою статті 19 Конституції України.

В судовому засіданні представник Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області просив суд відмовити у задоволення позовних вимог повність.

Розглядаючи справу, судом встановлено наступне.

10 листопада 2020 року Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області видано наказ № 1072-ДК «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності».

На виконання зазначеного наказу державним інспектором складено акт обстеження земельної ділянки від 20 листопада 2020 року № 1072-ДК/1211/АО/10/1/-20 та акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки від 20 листопада 2020 року № 1072-ДК/1749/АП/09/01/-20.

Відповідно до Акту перевірки встановлено та зазначено: Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26 жовтня 2020 року № НВ-020, земельна ділянка сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :09:022:0010, державної форми власності, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 20,9459 га, вид угідь - пасовища, земельна ділянка знаходиться в оренді у ТОВ «Романцови і Ко», строк дії речового права до 01 листопада 2030.

Під час візуального обстеження земельної ділянки з кадастровим номером :09:022:0010 було встановлено, що земельна ділянка розорена та засіяна озимою.

У Акті перевірки відповідачем зроблено висновок про те, що в діях ТОВ «Романцови і Ко» в особі керівника Романцової Л.Д. вбачається використання земельної ділянки з кадастровим номером :09:022:0010, яка розташована на території Басанської сільської ради Пологівського району, загальною площею 20,9459 га з відхиленням від затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, що є порушенням відповідальність за яке передбачена пунктом «і» статті 211 Земельного кодексу України та статті 55 КУпАП.

02 грудня 2020 року Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області видано припис № 1072-ДК/0223Пр/03/01/-20, яким визначено усунути виявлені правопорушення.

Позивач, вважаючи припис № 1072-ДК/0223Пр/03/01/-20, виданий 02 грудня 2020 року протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

Враховуючи викладене, заслухавши пояснення представників сторін всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, а також відзив відповідача, суд зазначає про наступне.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (Закон України № 877-V від 05 квітня 2007 року).

Відповідно до статті 1 Закону України «№ 877-V від 05 квітня 2007 року, визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Статтею 2 Закону України «№ 877-V від 05 квітня 2007 року зазначено, що дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами Іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Тобто, об`єкти державного нагляду (контролю), визначені даними законами України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» та «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» є різними.

Відповідно до статті 9 Закону державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом: проведення перевірок; розгляду звернень юридичних і фізичних осіб; участі у прийнятті в експлуатацію меліоративних систем і рекультивованих земель, захисних лісонасаджень, протиерозійних гідротехнічних споруд та інших об`єктів, які споруджуються з метою підвищення родючості ґрунтів та забезпечення охорони земель; розгляду документації із землеустрою, пов`язаної з використанням та охороною земель; проведення моніторингу ґрунтів та агрохімічної паспортизації земель сільськогосподарського призначення.

Таким чином до спірних правовідносин, які розглядаються у даній судовій справі необхідно застосовувати норми матеріального права, викладені у Законі України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», який має статус спеціального по відношенню до інших нормативно-правових актів.

Отже суд приходить до висновку, що державний контроль за охороною та використанням земель може здійснюватися державним інспектором Головного управління Держгеокадастру, у тому числі, шляхом проведення перевірок, а відтак для реалізації завдань у сфері здійснення контролю за використанням та охороною земель державний інспектор має право, зокрема, видавати приписи, складати акти перевірки або протоколи про адміністративні правопорушення з метою притягнення винних осіб до відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 17 грудня 2020 року у справі № 280/748/20, в якій зазначено, що норми Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» стосуються безпосередньо сфери господарської діяльності суб`єктів господарювання та жодним чином не стосуються перевірок земельних ділянок,

Разом з тим, Верховним судом зазначено, що на спірні правовідносини розповсюджуються норми Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», а, відтак, посилання позивача на Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» є безпідставним (така правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 826/11708/17, від 17 вересня 2019 року у справі № 806/1723/18, від 27 лютого 2020 року у справі № 818/1512/17, від 22 жовтня 2020 року у справі №9 826/16214/17).

З урахуванням вищевикладеного суд не приймає посилання позивача щодо порушення порядку здійснення контролю за використанням земель.

Крім того, під час розгляду справи судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваного припису, стало встановлене інспектором порушення, а саме: «…використання земельної ділянки з кадастровим номером :09:022:0010, яка розташована на території Басанської сільської ради Пологівського району, загальною площею 20,9459 га з відхиленням від затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, що є порушенням відповідальність за яке передбачена пунктом «і» статті 211 Земельного кодексу України та статті 55 КУпАП…».

Статтею 4 Земельного кодексу України визначено, що земельне законодавство включає цей Кодекс, інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин.

Завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Земельні відносини, що виникають при використанні надр, лісів, вод, а також рослинного і тваринного світу, атмосферного повітря, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про надра, ліси, води, рослинний і тваринний світ, атмосферне повітря, якщо вони не суперечать цьому Кодексу (частина 2 статті 3 Земельного кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 2 Земельного кодексу України визначено, що суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї) (частина 3 статті 4 Земельного кодексу України).

Частинами 1, 2, пункту «а» частини 3 статті 22 Земельного кодексу України визначено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо). Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до пункту «і» статті 211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення: відхилення від затверджених в установленому порядку проектів землеустрою; використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва без затверджених у випадках, визначених законом, проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь.

Згідно зі статтею 55 КУпАП відхилення від затверджених у встановленому порядку проектів землеустрою тягне за собою накладення штрафу.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26 жовтня 2020 року № НВ-020, земельна ділянка сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :09:022:0010, державної форми власності, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 20,9459 га, вид угідь - пасовища, земельна ділянка знаходиться в оренді у ТОВ «Романцови і Ко», строк дії речового права до 01 листопада 2030.

Однак, під час візуального обстеження земельної ділянки з кадастровим номером :09:022:0010 встановлено, що земельна ділянка розорена та засіяна озимою про що зафіксовано у акті перевірки №1072-ДК/1211/АО/10/1/-20 від 20 листопада 2020 року.

Факт вчинення встановленого порушення позивачем не заперечується.

Акт обстеження підписано Державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Запорізькій області - головним спеціалістом відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Хрущ Андрієм Олександровичем та Державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру у Запорізькій області- в.о. начальника відділу контролю за використанням та охороною земель у Вільнянському, Запорізькому, Новомиколаївському районах та м. Запоріжжі Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Гаспаряном Самвелом Львовичем.

Розглядаючи матеріали справи, судом встановлено, що згідно із Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видами економічної діяльності TOB «Романцови і Ко» є: код 01.11 за ДК 009:2010 - вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); код 01.61 за ДК 009:2010 допоміжна діяльність у рослинництві; код 46.21 за ДК 009:2010 оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; код 01.61 за ДК 009:2010 оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами; код 47.19 за ДК 009:2010 інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах.

25 серпня 2007 року між позивачем та Пологівською районною державною адміністрацією укладено Договір оренди землі, предметом якого, відповідно до пункту 1 цього Договору є надання Пологівською районною державною адміністрацією (Орендодавець), на підставі розпорядження голови Пологівської районної державної адміністрації від 22 січня 2007 № 17 із змінами, та прийняття позивачем (Орендар) в строкове платне користування землі сільськогосподарського призначення державної власності (земельний запас) на території Басанської сільської ради Пологівського району Запорізької області.

Відповідно до пункту 2 вказаного Договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 20,9459 га. пасовища.

Пунктом 15 Договору оренди землі від 25 серпня 2007 року встановлено цільове призначення земельної ділянки, а саме: ведення сільськогосподарського виробництва.

Пунктом 16 вказаного Договору визначені умови збереження стану об`єкта оренди, серед яких, зокрема, використання земельної ділянки лише за цільовим призначенням.

Згідно із пунктом 25 Договору, на орендовану земельну ділянку встановлено обмеження (обтяження): правові зміна цільового призначення (код 1.1), дотримання режиму використання земель для охоронних і санітарно-захисних зон (код 1.3); екологічні заборона розміщення звалищ сміття та відходів (код 4.2.6).

Пунктом 32 Договору визначені обов`язки Орендаря, серед яких, зокрема, обов`язок використовувати орендовану земельну ділянку відповідно до її цільового призначення та умов договору, дотримуючись при цьому вимог чинного земельного і екологічного законодавства, державних і місцевих стандартів, норм і правил щодо використання землі.

Пунктом 43 Договору встановлено, що невід`ємними частинами Договору є: план (схема) земельних ділянок, кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) її використання, акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), акт приймання-передачі земельних ділянок.

В свою чергу, кадастровим планом земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) її використання визначені наступні обмеження (обтяження) на земельній ділянці: правові обмеження зміна цільового використання, дотримання режиму використання земель для охоронних і санітарно-захисних зон; екологічні обмеження заборона розміщення звалищ сміття та відходів.

Згідно з актом визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), на виконання розпорядження голови Пологівської районної державної адміністрації від 22 січня 2007 року № 17 із змінами, директором приватного підприємства «Пологгео» ОСОБА_1 в присутності Орендодавця в особі голови Пологівської районної державної адміністрації ОСОБА_2 та Орендаря в особі директора товариства з обмеженою відповідальністю «Романцови і К» ОСОБА_3 складено цей акт про те, що сторони оглянули на місцевості межі земельної ділянки кадастровий номер :09:022:0010 загальною площею 20,9459 га. пасовища із земель державної власності (земельний запас) та встановили, що межі земельної ділянки визначені межовими знаками між поворотними точками в кількості 8 штук в натурі (на місцевості).

Законом України "Про оренду землі" визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 13 цього ж закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

При цьому за змістом статті 25 Закону України "Про оренду землі" орендар земельної ділянки зобов`язаний:

приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку;

виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі;

дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення;

у п`ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу доходів і зборів.

Статтею 22 Земельного кодексу України встановлено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать:

а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги);

б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що спірна земельна ділянка за своїм цільовим призначенням належить до земель сільськогосподарського призначення, передана відповідачу для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та є пасовищем.

Отже, суд приходить до висновку, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що позивачем використовується земельна ділянка з цільовим призначенням пасовище для вирощування сільськогосподарських культур, зокрема озимої пшениці (у розглядуваному випадку).

З урахуванням викладеного суд зазначає, що передана в оренду земельна ділянка не може бути використана відповідачем для посіву озимини або будь-якої іншої культури, оскільки вказана земельна ділянка повинна використовуватися виключно в межах визначених Договором, законом та кадастрової документації, а саме як пасовища.

Щодо посилань представника позивача на невідповідність спірного припису принципу правової визначеності, суд вважає за необхідне зазначити про наступне.

Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» встановлено, що державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема, давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків.

20 листопада 2020 року виявлено факт правопорушення у діях ТОВ «Романцови і Ко» що підтверджується висновками, викладеними в акті перевірки.

Виявивши під час перевірки наявність правопорушення, державним інспектором у відповідності до вимог Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» видано припис від 02 грудня 2020 року № 1072- ДК/0223Пр/09/01/-20.

По суті позивач просить суд скасувати оскаржуваний припис на тій підставі, що припис не містить способу усунення порушення.

Суд зазначає, що оскільки така земельна ділянка за своїм призначенням не повинна була використовуватись позивачем для вирощування сільськогосподарської культури, то у контролюючого органу, на думку суду, відсутні підстави встановлення алгоритму дій для позивача, оскільки станом на час винесення припису та строку наданого для усунення виявлених порушень, земельна ділянка містила майно ТОВ «Романцови і Ко» у вигляді всходів сільськогосподарської продукції, через що суб`єкт владних повноважень в особі Держгеокадастру не наділений повноваженнями розпоряджатися власністю суб`єкта господарювання.

На думку суду такий недолік припису не може звільняти позивача від обов`язку привести земельну ділянку у стан її цільового призначення.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Згідно вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих на час розгляду справи обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що відповідачем доведено правомірність прийнятого припису, та надано на таке обґрунтування всі необхідні для цього докази.

Із системного аналізу вищезазначеного, з урахуванням з`ясованих на час розгляду справи обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Романцови і Ко є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

З урахуванням статті 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 241, 243-246, 255, 263 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Романцови і Ко (70643, Запорізька область, Пологівський район, с. Басань, вул. Центральна, буд. 173А, ) до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (69095, м.Запоріжжя, вул. Українська, 50, ) про визнання протиправним та скасування припису, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з урахуваннями доповнень пункту 3 розділу VІ Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 27 травня 2021 року.

Суддя Д.В. Татаринов