Справа № 276/205/21
Суддя: Збаражський А. М.
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 276/205/21
Провадження по справі №2-а/276/16/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Збаражського А.М.,

за участі секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Кондратюка Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Хорошівської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення адміністративної комісії при виконавчому комітеті Хорошівської селищної ради №7/2021 у справі про адміністративне правопорушення від 05 лютого 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч.2 ст.156 КУпАП; провадження у справі закрити; стягнути на свою користь понесені нею судові витрати.

Позовні вимоги мотивувала тим, що 05 лютого 2021 року адміністративна комісія при виконавчому комітеті Хорошівської селищної ради розглянула адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Рішенням №7/2021, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 13 600 грн. (тринадцять тисяч шістсот гривень). Позивач вказує, що 19.01.2021 року перебуваючи на своєму робочому місці в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 , здійснювала торгівлю через вікно на вулицю, тобто покупці, у зв`язку з діючими карантинними обмеженнями, у саме приміщення магазину не заходили та не допускались.

Близько 11 години 19.01.2021 року до віконця підійшло двоє чоловіків, які були одягнені в зимній одяг, на обличчі були одягненні медичні маски. Один з них, попросив її продати цигарки марки «Pull». При цьому по голосу та його статурі вона бачила, що йому біля 40 років. Вона продала йому вказані цигарки, а також надала відповідний касовий чек. В подальшому, менш ніж через хвилин п`ять до магазину підійшли працівники поліції та повідомили її, що вона «нібито» здійснила продаж цигарок неповнолітній особі, на що позивач категорично заперечила. При цьому, позивач бачила, що особи, які підходили до магазину, перебували в автомобілі поліції. З їх поведінки вона зрозуміла, що такі їхні дії щодо купівлі цигарок були заздалегідь спланованими.

Працівник поліції склав протокол, в якому позивач зазначила, що «хлопці які купували цигарки на вигляд 40 років, привезла поліція з конкретною задачею». Також у неї було відібране пояснення, в якому вона розповіла обставини продажу нею цигарок саме повнолітній особі. В подальшому, особи, які купували цигарки поїхали разом із працівниками поліції, що свідчить про завчасно сплановані провокаційні дії. Такі дії працівників поліції вважає незаконними та провокацією вчинення адміністративного правопорушення, з метою подальшого притягнення її до адміністративної відповідальності.

На підставі зазначеного позивач вважає рішення адміністративної комісії від 05.02.2021 за №7/2021 незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою судді від 17.02.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі без повідомлення сторін та встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу п`ятиденний строк для подання відповіді на відзив. Копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження надіслано сторонам.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, де останній заперечив проти позову та не визнав позовні вимоги ОСОБА_1 . В обґрунтування заперечень проти позову відповідач вказує, що адміністративна комісія законно винесла рішення про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 13 600,00 гривень. Вважає безпідставними доводи позивача щодо спланування подій працівниками поліції, що призвели до правопорушення, дані відомості не підтверджені доказами. Також зазначено, до матеріалів справи долучено свідчення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які адміністративна комісія належним чином дослідила та взяла до уваги при винесенні рішення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 23.03.2021 року по справі №276/205/21 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін в розгляд справи за правилами спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначено судове засідання.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені вимоги за обставин, викладених у позовній заяві та просили їх задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідачем до суду подано заяву про розгляд справи без участі представника селищної ради, у зв`язку з його хворобою. Доказів на підтвердження поважності причин неявки представника до суду не надано.

Згідно ч.1 ст.205 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд, врахувавши думку учасників справи, зважаючи на подану відповідачем заяву, ухвалив провести судовий розгляд справи без участі представника відповідача.

З`ясувавши позиції сторін, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що 19.01.2021 р. інспектором ювенальної превенції Хорошівського ВП капітаном поліції Кривець В.І. було складено протокол серії АПР18 № 700400 про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 156 КупАП відносно ОСОБА_1 . Згідно з протоколом, адміністративне правопорушення полягає у тому, що 19.01.2021 року близько 11 год. 00 хв. гр.. ОСОБА_1 , перебуваючи на своєму робочому місці в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », по АДРЕСА_1 , здійснила продаж цигарок «PULL» неповнолітньому ОСОБА_4 , 2003 року народження (а.сп.11).

Рішенням адміністративної комісії при виконавчому комітеті Хорошівської селищної ради від 05 лютого 2021 №7/2021 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 13 600 грн. (тринадцять тисяч шістсот гривень). Адміністративна комісія встановила, що 19.01.2021 року близько 11 год. 00 хв. гр.. ОСОБА_1 перебуваючи на своєму робочому місці в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », по АДРЕСА_1 , здійснила продаж цигарок «PULL» неповнолітньому ОСОБА_4 , 2003 р.н., чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.156 КУпАП (а.сп.10).

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначено Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Приписами статті 15-3 вищевказаного Закону встановлені обмеження щодо продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів, а саме: заборонено здійснювати продаж алкогольних напоїв і тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов`язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

У разі відмови покупця надати такий документ продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів такій особі забороняється.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Згідно з частиною 2 статті 156 КУпАП, порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби, - тягне за собою накладення штрафу від ста до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що продавець при реалізації тютюнових виробів зобов`язаний вжити передбачені законодавством заходи, спрямовані на недопущення продажу такої продукції особам, які не досягли 18-ти річного віку, а в разі вчинення таких дій несе адміністративну відповідальність, визначену законом.

Суд зазначає, що заборона продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів особам, які не досягли 18-ти років та наділення продавця правом отримувати у покупця документи, які підтверджують його вік, спонукає дотримуватися відповідного рівня обачності, який би унеможливлював порушення чітко визначеної заборони продавати неповнолітній особі зазначену продукцію. Разом з цим, документи, які підтверджують вік покупця, перевіряються продавцем у разі виникнення сумнівів щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

Під час судового засідання позивачем зазначено, що 19.01.2021 вона перебувала на робочому місці в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та здійснювала торгівлю через вікно на вулицю, у зв`язку з карантинними обмеженнями. Покупці в приміщення не допускались. Близько 11 години до віконця підійшло двоє чоловіків, які були одягнені в зимовий одяг, на обличчі медичні маски. Один з них попросив продати йому цигарки марки «Pull». При цьому, по голосу та зовнішнім виглядом йому було біля 40 років. Жодних сумнівів того, що покупець був неповнолітній, у неї не виникло, а тому вона продала товар цій особі.

Вказане також підтверджено поясненнями ОСОБА_1 , внесених до протоколу про адміністративне правопорушення від 19.01.2021, а також її письмовими поясненнями, наданими 19.01.2021 інспектору ювенальної превенції Хорошівського ВП (а.сп.11-12).

З дослідженого під час судового засідання відеозапису, наданого позивачем, в автомобілі поліції знаходились чоловіки в зимовому одязі із закритим обличчям, які уникали спілкування з ОСОБА_1 .

Крім того, в судовому засіданні допитано як свідка ОСОБА_5 , який пояснив, що, зі слів дружини - ОСОБА_1 , купував цигарки дорослий чоловік, а після продажу товару з працівником поліції підійшов інший молодший, якого потім сховали в автомобіль патрульної поліції. ОСОБА_5 стверджує, що, приїхавши до магазину після того як йому зателефонувала дружина, бачив обох чоловіків, які на вигляд були повнолітніми.

За приписами статті 256КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Суд не бере до уваги як доказ письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 19.01.2021, які повідомили про продаж позивачем неповнолітньому ОСОБА_4 , 2003 року народження, цигарок, оскільки відомості про зазначених свідків чи понятих взагалі відсутні в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 . Факт присутності цих свідків при продажі товару 19.01.2021, а також під час складання протоколу заперечується і позивачем.

Також, показання ОСОБА_3 , як свідка вчинення адміністративного правопорушення, судом оцінюється критично, оскільки саме нею, як начальником служби у справах дітей Хорошівської селищної ради, підписано наказ №10 від 18.01.2021 року про проведення профілактичного рейду «Діти вулиці», «Вокзал», відповідно до якого 19.01.2021 року заплановано в смт.Хорошів та Поромівському старостинському окрузі провести профілактичний рейд спільно з працівниками Хорошівського відділення поліції.

Крім цього, відповідачем не заявлено клопотання про допит вказаних осіб безпосередньо в залі судового засідання з метою встановлення чи спростування обставин вчинення правопорушення, зазначених в протоколі та рішенні адміністративної комісії.

Відповідно до пункту 5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року № 790 (далі - Порядок № 790), підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Відповідно до статті 218 КУпАП, адміністративні комісії при виконавчих органах сільських, селищних рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 92, статтею 99 (коли правопорушення вчинено громадянином), статтями 103-1, 103-2, 104, статтею 136 (за вчинення порушень на автомобільному транспорті), статтями 141, 142, 150-152, статтями, 155, 155-2, частиною другою статті 156, статтями 156-1, 156-2, 159, частиною першою статті 163-17, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, частиною першою статті 182, статтями 183, 186, 212-1 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

За змістом статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

З матеріалів справи вбачається, що адміністративною комісією розглянуто справу про адміністративне правопорушення в межах повноважень, визначених статтею 218 КУпАП, та прийнято рішення №7/2021, яким визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2ст.156 КУпАП з накладенням на нею штрафу.

Проте, в зазначеному рішенні адміністративної комісії відсутні обґрунтування з наведенням доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, не враховано дані, які характеризують особу, не дотримано вимог ст.. 280 КУпАП щодо обов`язку з`ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.

Також, матеріалами справи не встановлено, чи досліджувався адмінкомісією факт реалізації саме позивачем тютюнових виробів неповнолітній особі, не зазначено, чи долучено до протоколу такий розрахунковий документ, що підтверджує факт продажу цигарок «Pull».

Водночас, відповідно до статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 6 липня 1995 року №265/95-ВР (Закон №265/95-ВР) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов`язані, зокрема, проводити розрахункові операції на повну суму покупки через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції; застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, з додержанням встановленого порядку їх застосування.

У статті 2 вказаного Закону визначено, що розрахунковий документ - це документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Суд, також вважає за необхідне зазначити, що особу неповнолітнього встановлено лише з його слів, документи, які б посвідчували особу неповнолітнього, відсутні. Тобто, неможливо достовірно встановити прізвище, ім`я, по-батькові, вік тощо особи, яка назвалась неповнолітньою.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості (протокол, опис вилученої продукції) щодо продукції, реалізованої неповнолітньому. Таким чином, факт продажу цигарок неповнолітньому не підтверджується належними доказами - а ні належним касовим чеком, а ні відомостями вилученої продукції.

Саме ці обставини підлягають доказуванню у справі про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 156 КУпАП, відповідно до Правової позиції, викладеної Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в ухвалі від 25 червня 2018 року у справі № П/811/1104/17 (адміністративне провадження № К/9901/53169/18).

Долучений відповідачем рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним беззаперечним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення, що узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 20 травня 2020 року , справа № 524/5741/16-а .

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

У контексті наведеного слід відзначити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

За змістом статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідачем не доведено належними і допустимими доказами поза розумним сумнівом факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та наявність у його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, підстави, за яких постановлено оскаржуване рішення, не ґрунтуються на всебічному, повному та обґрунтованому дослідженні матеріалів адміністративної справи, тому рішення підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підтвердження понесених судових витрат позивачем надано до суду квитанцію про сплату судового збору в сумі 908,00 грн. (а.с.1). Відтак, з відповідача слід стягнути на користь позивача вказану суму судового збору.

Керуючись ст.ст. 11, 128 КАС України, ст. ст. 247, 280, 288, 289, 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 158-163, 167 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Хорошівської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення адміністративної комісії при виконавчому комітеті Хорошівської селищної ради №7/2021 у справі про адміністративне правопорушення від 05 лютого 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.156 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.156 КУпАП закрити.

Стягнути з Хорошівської селищної ради на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Хорошівська селищна рада, адреса місцязнаходження: смт. Хорошів, вул. Героїв України, 13, Хорошівський район, Житомирська область; .

Повний текст рішення складено 24.05.2021 року.

Суддя А.М. Збаражський