Справа № 560/5504/20
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2021-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/5504/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

26 травня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Смілянця Е. С. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області, в якому просила:

- визнати протиправною та скасувати постанову про відмову у страхових виплатах та наданні соціальних послуг від 07.09.2020 р. №1605;

- зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячну страхову виплату в разі смерті потерпілого та одноразову допомогу як члену сім`ї ОСОБА_2 , що дорівнює 100 розмірам мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 22.06.2020 з її чоловіком, ОСОБА_2 , стався нещасний випадок, в результаті якого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер. Оскільки ОСОБА_2 із 2005 був зареєстрований як фізична особа підприємець, ІНФОРМАЦІЯ_3 дочка померлого звернулася у Державну службу України з питань праці Управління Держпраці у Хмельницькій області із повідомленням про вказаний нещасний випадок. Відповідно до акту спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 22.06.2020, (форма Н-1/П) від 22.07.2020 з фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 , згідно з пунктом 52 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 №337, вказаний нещасний випадок вважається пов`язаним з виробництвом. Зазначає, що в липні 2020 року звернулася в Хмельницьке міське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області із заявою про призначення страхових виплат у зв`язку із смертю чоловіка. Постановою №1605 від 07.09.2020 відповідач відмовив у призначенні страхових виплат, у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не є застрахованою особою в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідно до статті 1 закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування". Позивачка вважає вказану відмову протиправною, оскільки її чоловік був застрахований ще з 08.08.2002, та отримав свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування №. Враховуючи викладене, просить позов задовольнити.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 29.01.2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову Хмельницького міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області від 07.09.2020 №1605 "Про відмову у страхових виплатах та наданні соціальних послуг".

Зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення страхових виплат у відповідності до вимог закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат №11, та з врахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що наявність у позивача свідоцтва № від 08.08.2002 року не може слугувати безумовною підставою для підтвердження статусу "застрахованої особи".

До Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив від позивача, в якому вона просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29.01.2021 року - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними в справі матеріалами, ОСОБА_2 з 05.03.2004 зареєстрований як фізична особа-підприємець.

22.06.2020 з ОСОБА_2 стався нещасний випадок, в результаті якого ІНФОРМАЦІЯ_2 він помер.

Актом спеціального розслідування нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 22 червня 2020 р. о 10 год. 00 хв. з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 встановлено, що нещасний випадок, відповідно до пункту 52 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 №337, вважається пов`язаним з виробництвом.

31.07.2020 у зв`язку із смертю чоловіка, ОСОБА_2 , позивачка ОСОБА_1 звернулась до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області із заявою про призначення страхових виплат.

Постановою від 07.09.2020 №1605 Хмельницьке міське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області відмовило позивачці у призначенні страхових виплат у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не є застрахованою особою в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідно до статті 1 закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Вважаючи постанову відповідача від 07.09.2020 №1605 "Про відмову у страхових виплатах та наданні соціальних послуг" протиправною, позивачка звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов`язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві, визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV (далі Закон № 1105-XIV).

Основними принципами страхування від нещасного випадку, зокрема, є: своєчасне та повне відшкодування шкоди страховиком; обов`язковість страхування від нещасного випадку осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) та інших підставах, передбачених законодавством про працю, а також добровільність такого страхування для осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, та громадян-суб`єктів підприємницької діяльності.

Пунктом 1 частини 1 статті 35 Закону №1105-XIV передбачено, що страхуванню від нещасного випадку підлягають: особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів, або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню від нещасного випадку на інших підставах.

Страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами (ч. 1, 3 ст. 36 Закону № 1105-XIV).

Відповідно до частина 7 статті 36 Закону №1105-XIV страхові виплати складаються із страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого).

Згідно з положеннями частини 1 статті 41 Закону№1105-XIV визначено, що у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

Частиною 6 статті 42 Закону №1105-XIV регламентовано, що у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та одноразова допомога кожній особі, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

Відповідно до частини 1 статті 43 Закону №1105-XIV для розгляду справ про страхові виплати до Фонду подаються: 1) акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та/або висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть; 2) документи про необхідність подання додаткових видів допомоги.

Частинами 2, 3 статті 43 Закону №1105-XIV встановлено, що Фонд приймає рішення про виплати у разі втрати годувальника за умови подання таких документів, які видаються відповідними організаціями у триденний строк з моменту звернення заявника: 1) копії свідоцтва органу реєстрації актів цивільного стану про смерть потерпілого; 2) довідки житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - довідки виконавчого органу ради чи інших документів про склад сім`ї померлого, у тому числі про тих, хто перебував на його утриманні, або копії відповідного рішення суду; 3) довідки житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - виконавчого органу ради про батьків або іншого члена сім`ї померлого, який не працює та доглядає дітей, братів, сестер чи онуків померлого, які не досягли восьмирічного віку; 4) довідки навчального закладу про те, що член сім`ї потерпілого віком від 18 до 23 років, який має право на відшкодування шкоди, навчається за денною формою навчання; 5) довідки навчального закладу інтернатного типу про те, що член сім`ї потерпілого, який має право на відшкодування шкоди, перебуває на утриманні цього закладу. Факт перебування на утриманні потерпілого у разі відсутності відповідних документів і неможливості їх відновлення встановлюється в судовому порядку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 44 Закону №1105-XIV Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів.

Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім`ї та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.

Статтею 45 Закону №1105-XIV передбачені виключні випадки, у яких Фонд відмовляє у страхових виплатах і наданні соціальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону №1105-XIV Фонд відмовляє у страхових виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому, якщо мали місце: 1) навмисні дії, а також бездіяльність (приховування захворювань, невиконання приписів та обмежень лікаря) потерпілого, спрямовані на створення умов для настання страхового випадку; 2) подання роботодавцем, іншими органами, що беруть участь у встановленні страхового випадку, або потерпілим Фонду свідомо неправдивих відомостей про страховий випадок; 3) вчинення застрахованим умисного злочину, що призвів до настання страхового випадку.

Згідно з положеннями частини 2 статті 45 Закону №1105-XIV Фонд відмовляє у виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому, якщо нещасний випадок згідно із законодавством не визнаний пов`язаним з виробництвом.

Так, з матеріалів справи встановлено, що підставою для прийняття відповідачем постанови від 07.09.2020 року №1605 "Про відмову у страхових виплатах та наданні соціальних послуг" слугувало те, що ОСОБА_2 не є застрахованою особою в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідно до статті 1 закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", оскільки не сплачував єдиний соціальний внесок відповідно до частини 4 статті 4 закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VІ, як отримувач пенсії за віком.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI) визначають єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) як консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Положеннями пункту 3 частини 1 статті 1 Закону №2464 визначено, що застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок.

Згідно з нормами пункту 4 частини 1 статті 4 Закону №2464 платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Взяття на облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини 1 статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників. Зняття з обліку платників єдиного внеску, зазначених в абзацах другому, п`ятому та сьомому пункту 1 та пункті 4 частини 1 статті 4 цього Закону, здійснюється органами доходів і зборів на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, платників єдиного внеску - фізичних осіб-підприємців, - на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, після проведення передбачених законодавством перевірок платників та проведення остаточного розрахунку (абзаци 2 та 7 частина 1 статті 5 Закону №2464).

Частиною 4 статті 4 Закону №2464 особи, зазначені у пункті четвертому частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З огляду на зазначене слідує, що звільнення фізичної особи-підприємця, яка обрала спрощену систему оподаткування, від сплати єдиного внеску за себе, якщо вона є пенсіонером за віком, не позбавляє вказану особу статусу застрахованої особи.

Так, у відповідності до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з 05.03.2004 року був зареєстрований як фізична особа-підприємець. Згідно зі свідоцтвом про загальнообов`язкове державне соціальне страхування № від 08.08.2002 року ОСОБА_2 є застрахованою особою. Отже, не сплата ОСОБА_2 єдиного внеску на підставі частини 4 статті 4 закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" не позбавляє його статусу застрахованої особи.

Водночас, відповідач, зокрема й в апеляційній скарзі, як на підставу для відмови у страхових виплатах та надані соціальних послуг, посилається на те, що ОСОБА_2 не є застрахованою особою в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідно до статті 1 закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", оскільки був звільнений від сплати єдиного соціального внеску відповідно до частини 4 статті 4 закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Однак, колегія суддів вважає зазначені доводи необґрунтованими, крім того положеннями статті 45 Закону №1105-XIV, така підстава відмови не передбачена.

З огляду на зазначене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що постанова від 07.09.2020 №1605 "Про відмову у страхових виплатах та наданні соціальних послуг" протиправною.

Переглядаючи правомірність прийнятого рішення судом першої інстанції в частині зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячну страхову виплату в разі смерті потерпілого та одноразову допомогу як члену сім`ї ОСОБА_2 , що дорівнює 100 розмірам мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, колегія суддів враховує наступне.

Постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 року №11 затверджено Порядок призначення, перерахування та проведення страхових виплат (далі - Порядок № 11), дія якого поширюється на потерпілих від нещасного випадку на виробництві та/або професійного захворювання (далі - потерпілі) та осіб, які мають право на страхові виплати в разі втрати годувальника.

Відповідно до п. 1.2 вказаного Порядку у разі настання страхового випадку управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, або в межах повноважень відділення виконавчої дирекції Фонду в районах і містах обласного значення (далі - управління (відділення) Фонду) зобов`язані своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну потерпілому внаслідок ушкодження його здоров`я або в разі його смерті особам, які мають на це право, виплачуючи: 1) допомогу по тимчасовій непрацездатності; 2) одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого; 3) щомісячну страхову виплату втраченого заробітку потерпілого (далі - щомісячна страхова виплата); 4) страхову виплату потерпілому у розмірі його середньомісячного заробітку при тимчасовому переведенні його на легшу, нижчеоплачувану роботу; 5) щомісячну страхову виплату особам, які мають на неї право в разі смерті потерпілого; 6) відшкодування вартості поховання потерпілого та пов`язаних з цим ритуальних послуг.

Згідно з положеннями пунктів 1.3., 1.4. Порядку №12 передбачено, що управління (відділення) Фонду розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або осіб, які мають право на страхові виплати, за наявності усіх необхідних документів, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та цим Порядком і приймають відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження останнього документа.

Рішення про страхові виплати приймається начальником управління Фонду або за його письмовим дорученням начальником підпорядкованого відділення Фонду та оформляється постановою (у тому числі в разі призначення страхової виплати за рішенням суду), у якій зазначаються дані про потерпілого та осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах.

Копія постанови на вимогу надається потерпілому або особам, які мають право на страхові виплати у разі смерті потерпілого.

Положеннями пункту 5.1 Порядку №11 визначено, що Управління (відділення) Фонду розглядає справи про призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати в разі смерті потерпілого сім`ї та особам, які мають на це право, за умови подання таких документів: 1) заяви осіб, які мають на це право (колективної чи індивідуальної), для призначення страхових виплат; 2) копія індивідуального податкового номера, засвідчена підписом працівника управління (відділення) Фонду при пред`явленні оригіналу; 3) копії паспортів осіб, які мають на це право, засвідчені підписом працівника управління (відділення) Фонду на підставі оригіналів; 4) акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за встановленою формою (якщо стався нещасний випадок); 5) акт (спеціального) розслідування нещасного випадку (аварії), що стався (сталася), за формою Н-5 (якщо такий складався); 6) акт розслідування хронічного професійного захворювання за встановленою формою; 7) рішення суду про встановлення факту нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (якщо було засідання суду з цього питання); 8) копія свідоцтва органу реєстрації актів цивільного стану про смерть потерпілого (засвідчена працівником управління (відділення) Фонду на підставі оригіналу або в іншому установленому законодавством порядку); 9) копія свідоцтва органу реєстрації актів цивільного стану про шлюб (завірена працівником управління (відділення) Фонду на підставі оригіналу або в іншому установленому законодавством порядку); 10) висновок МСЕК про причинний зв`язок смерті потерпілого з наслідками раніше отриманого трудового каліцтва чи професійного захворювання; 11) довідка про середню заробітну плату (дохід) потерпілого у разі відсутності інформації в Державному реєстрі застрахованих осіб; 12) копія свідоцтва про народження дитини (засвідчена підписом працівника управління (відділення) Фонду на підставі оригіналу або в іншому установленому законодавством порядку); 13) довідка навчального закладу (щосеместру) про те, що член сім`ї потерпілого віком від 18 до 23 років,

Зазначені документи формуються в справу про страхові виплати та зберігаються в управлінні (відділенні) Фонду. До справи додаються відомості про заробітну плату (дохід) потерпілого з Державного реєстру застрахованих осіб. У разі відсутності відповідних документів і неможливості їх відновлення факт перебування на утриманні потерпілого встановлюється в судовому порядку.

Якщо члени сім`ї потерпілого за станом здоров`я чи з інших причин не спроможні самі одержати зазначені документи, їх одержує та подає відповідний страховий експерт Фонду.

Призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати в разі смерті потерпілого сім`ї та особам, які мають на це право здійснюється при розгляді усіх необхідних документів, визначених законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та Порядком №11.

Таким чином, враховуючи, що Хмельницьким міським відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області інші документи подані ОСОБА_1 до заяви про призначення страхових виплат у зв`язку із смертю ОСОБА_2 не досліджувались, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо необхідності зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивачки про призначення страхових виплат, у відповідності до вимог закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат №11, та з врахуванням висновків суду.

Відповідно до положень ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення про задоволення позовних вимог з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 січня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Смілянець Е. С. Сапальова Т.В.