Справа № 640/26401/20
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2021-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2021 року м. Київ № 640/26401/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до треті особи, Київської міської державної адміністрації Київської міської ради Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: 1) Обслуговуючий кооператив «Товариство індивідуальних забудовників «Чорнобилець 2005»; 2) Державна екологічна інспекція України; 3) Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація
про зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач та/вбо ОСОБА_1 ) з позовом до Київської міської державної адміністрації (далі - відповідач-1 та/або КМДА), Київської міської ради (далі - відповідач-2 та/або КМР), Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідач-3 та/або Департамент) за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Обслуговуючого кооперативу «Товариство індивідуальних забудовників «Чорнобилець 2005» (далі - третя особа-1 та/або Кооператив), Державної екологічної інспекції України (далі - третя особа-2), Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - третя особа-3 та/або Оболонська РДА) та просить суд:

1. Зобов`язати Київську міську державну адміністрацію, Київську міську раду, Департамент міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації):

- провести перевірку щодо незаконного встановлення споруд - паркану та воріт, яким обмежено доступ до вулиць Любимивської, Рожнівської, Сваромської, Хотянівської, Абрикосової, Вербної, Сетомльської та Аркасівської Оболонського району місті Києва;

- провести перевірку щодо незаконно влаштованого звалища, розташованого там же;

- видати відповідні приписи та вжити заходів щодо ліквідації незаконних споруд та звалища.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що вдовж вулиць Любимивської, Рожнівської, Сваромської, Хотянівської, Абрикосової, Вербної, Сетомльської та Аркасівської Оболонського району місті Києва встановлено огорожу та ворота незаконно, за парканом наявне звалище, відповідачами не вжито належних та всіх заходів відповідно до закону у зв`язку із наявними порушеннями. Вказане і стало підставою для звернення до суду із даним адміністративним позовом.

Представником відповідачів 2, 3 подано відзив на позовну заяву, у якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог та просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову. Зокрема, представник відповідачів 2, 3 посилаючись на статті 316, 317 Цивільного кодексу України зазначає, що прийняття Департаментом доручення про демонтаж огорожі на відповідній ділянці є неможливим, оскільки вона перебуває в приватній власності та не є землями комунальної власності та стверджує, що здійснення контролю за благоустроєм, використанням об`єктів нерухомого майна усіх форм власності доручено районним в місті Києві державним адміністраціям відповідно до розпорядження Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.11.2011 №121. Також представник відповідачів 2, 3 вказує, що позивачем не надано належних та достатніх доказів на підтвердження знаходження на відповідній земельній ділянці хімічних відходів.

Представником позивача подано відповідь на відзив на позовну заяву, де зазначає, що твердження представника відповідачів 2,3 в частині перебування земельної ділянки у приватній власності не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки остання перебуває у комунальній власності, а тому останні ухиляються від проведення перевірки та виконання покладених на них завдань. Окрім цього, представник позивача вказує, що огорожа навколо земельної ділянки встановлена незаконно, без наявності дозволів.

Іншими учасниками справи відношення до позову не висловлено, заяв та клопотань до суду не надходили.

З урахуванням наведеного справа вирішується на підставі наявних в ній матеріалів.

Розглянувши подані матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд звертає увагу на наступне.

ОСОБА_1 з метою захисту своїх порушених прав звертався до суб`єктів владних повноважень щодо несанкціонованого сміттєзвалища по вул. Любимівка, Рожнівська, Сваромськка, Хотянівська, Абрикосова, Вербна, Сетомльсьа, Аркасівська в Облонському районі та за наслідком розгляду його звернень отримано наступні відповіді:

- лист Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №003-В-16242 від 13.01.2020, згідно з яким звернення позивача опрацьовано, Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація направила лист балансоутримувачу земельної ділянки щодо приведення території до належного санітарного стану;

- лист Департаменту міського благоустрою N9064-064/6-4-205 від 14.02.2020, згідно з яким за наявними в Департаменті відомостями земельна ділянка з кадастровим №:78:255:0001 на підставі рішення Київської міської ради від 16.03.2006 №255/3346 надана в оренду Товариству індивідуальних забудовників «Чорнобилець 2005» на 5 років, рішенням Київської міської ради від 12.07.2007 №1121/1782 внесені зміни до рішення Київської міської ради від 16.03.2006 №255/3346, а саме: слова та цифри «у короткострокову оренду на 5 років» замінені словами та цифрами «у короткострокову оренду на 25 років». Територія біля паркану та воріт навколо Товариства індивідуальних забудовників «Чорнобилець 2005» перебуває у належному стані;

- лист Управління екології та природних ресурсів від 06.02.2020 №077- В-75/1-214, згідно з яким земельна ділянка житлового масиву, який складається з вулиць Любимівська, Рожнівська, Сваромська, Хотянівська, Абрикосова, Вербна, Сетомльська та Аркасівська передана кооперативу «Товариство індивідуальних забудовників «Чорнобилець 2005» у приватну власність відповідно до рішення Київської міської ради від 12.07.2007 №1121/1782 «Про приватизацію земельних ділянок членів кооперативу Товариство індивідуальних забудовників «Чорнобилець 2005» для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд». Повідомлено, що територія біля огорожі та воріт приведена до належного санітарного стану;

- лист Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №003/1-В-16242 від 17.02.2020, у якому вказано, що сміттєзвалище за зазначеною адресою відсутнє та додано фотографії огорожі навколо житлового масиву;

- лист Державної екологічної інспекції Столичного округу №В-23/07- 24 від 21.01.2020, згідно з яким звернення позивача було направлено до Державної екологічної інспекції та Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації;

- лист Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації від 05.02.2020 №104-104/В-25/1-398, згідно з яким земельна ділянка житлового масиву, який складається з вулиць Любимівська, Рожнівська, Сваромська, Хотянівська, Абрикосова, Вербна, Сетомльська та Аркасівська передана кооперативу «Товариство індивідуальних забудовників «Чорнобилець 2005» у приватну власність відповідно до рішення Київської міської ради від 12.07.2007 №1121/1782 «Про приватизацію земельних ділянок членів кооперативу «Товариство індивідуальних забудовників «Чорнобилець 2005» для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд». Повідомлено, що територія біля огорожі та воріт приведена до належного санітарного стану;

- лист Державної екологічної інспекції України від 13.02.2020 №1154/2.3/16-20, яким було зобов`язано Державну екологічну інспекцію Столичного округу розглянути в межах повноваження звернення позивача;

- лист Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації №104-В-75-311 104-104/В-125-312 від 29.01.2020, згідно з яким було перенаправлено лист позивача до Державної екологічної інспекції Столичного округу;

- листи Державної екологічної інспекції Столичного округу від 24.01.2020 №2/2/07-27/265 та №9/07-31/534 від 17.02.2020, якими було зобов`язано Київську міську раду та Київську міську державну адміністрацію вжити заходів щодо ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища та посилення контролю щодо недопущення утворення несанкціонованого розміщення відходів на підпорядкованій території;

- лист Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 04.02.2020 №26/1.5-12.1.1-2981, яким повідомлено позивача, що Міністерство доручило керівнику Державної екологічної інспекції України опрацювати порушені питання та вжити заходів. До листа було додано копію відповіді Державної екологічної інспекції України №653/2.3/11-20 від 29.01.2020;

- лист Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації №104-В-125, 104-08/В-408-768 від 03.03.2020, згідно з яким територія біля огорожі та воріт приведена до належного санітарного стану.

ОСОБА_1 вважає, що відповідачами не було вжито всіх дій відповідно до закону у зв`язку з виявленими порушеннями, що, в свою чергу, обумовило його звернення до суду із даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд звертає увагу на наступне.

Згідно із статтею 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Кожному гарантується право вільного доступу до інформації про стан довкілля, про якість харчових продуктів і предметів побуту, а також право на її поширення. Така інформація ніким не може бути засекречена.

Законом України від 06.07.1999 №832-XIV ратифіковано Конвенцію про доступ до інформації, участі громадськості в процесі прийняття рішень та доступ до правосуддя з питань, що стосуються довкілля (Орхуська Конвенція) (далі - Конвенція).

Відповідно до статті 2 Конвенція прийнята з метою захисту кожної людини нинішнього і прийдешніх поколінь жити в навколишньому середовищі, сприятливому для її здоров`я та добробуту, кожна зі Сторін гарантує права на доступ до інформації, участь громадськості в процесі прийняття рішень і на доступ до правосуддя з питань, що стосуються навколишнього середовища, відповідно до положень Конвенції.

Згідно із частиною 1 статті 3 Конвенції кожна зі Сторін здійснює необхідні законодавчі, регулятивні та інші заходи, включаючи заходи щодо досягнення відповідності положень, які регламентують порядок виконання положень цієї Конвенції, стосовно інформації, участі громадськості та її доступу до правосуддя, а також відповідних заходів для забезпечення умов їх застосування, для створення і підтримки чіткої, прозорої, злагодженої структури на виконання положень цієї Конвенції.

Частиною 1 статті 9 Конвенції, серед іншого, встановлено, що кожна із Сторін у рамках свого національного законодавства гарантує кожній особі, яка вважає, що її запит з отримання інформації відповідно до умов статті 4 було проігноровано, неправомірно відхилено частково чи повністю, неадекватно задоволено, або підхід до розгляду такого запиту не відповідав положенням зазначеної статті, доступ до процедури розгляду прийнятого рішення в суді або іншому належному та неупередженому органі, заснованому згідно зі законом.

Враховуючи наведені положення Конституції України та Конвенції суд зазначає про наявність права позивача на доступ до правосуддя з метою захисту своїх прав з питань щодо довкілля.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування відповідно до Конституції України визначає Закон України «Про місцеве самоврядування» від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР).

Згідно із статтею 1 Закону №280/97-ВР виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Громадяни України реалізують своє право на участь у місцевому самоврядуванні за належністю до відповідних територіальних громад (ч. 1 ст. 3 Закону №280/97-ВР).

Статтею 4 Закону №280/97-ВР визначено, що місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах: народовладдя; законності; гласності; колегіальності; поєднання місцевих і державних інтересів; виборності; правової, організаційної та матеріально-фінансової самостійності в межах повноважень, визначених цим та іншими законами; підзвітності та відповідальності перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб; державної підтримки та гарантії місцевого самоврядування.

В свою чергу, система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення (ч. 1 ст. 5 Закону №280/97-ВР).

Згідно із статтею 11 Закону №280/97-ВР виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

У сільських радах, що представляють територіальні громади, які налічують до 500 жителів, за рішенням відповідної територіальної громади або сільської ради виконавчий орган ради може не створюватися. У цьому випадку функції виконавчого органу ради (крім розпорядження земельними та природними ресурсами) здійснює сільський голова одноособово.

Відповідно до частини 1 статті 33 Закону №280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать:

а) власні (самоврядні) повноваження:

1) підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо встановлення ставки земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, вилучення (викупу), а також надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад; визначення в установленому порядку розмірів відшкодувань підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності за забруднення довкілля та інші екологічні збитки; встановлення платежів за користування комунальними та санітарними мережами відповідних населених пунктів;

2) підготовка і подання на затвердження ради проектів місцевих програм охорони довкілля, участь у підготовці загальнодержавних і регіональних програм охорони довкілля;

3) підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо прийняття рішень про організацію територій і об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні; внесення пропозицій до відповідних державних органів про оголошення природних та інших об`єктів, що мають екологічну, історичну, культурну або наукову цінність, пам`ятками природи, історії або культури, які охороняються законом, підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо прийняття рішень про оголошення в місцях масового розмноження та вирощування потомства дикими тваринами "сезону тиші" з обмеженням господарської діяльності та добуванням об`єктів тваринного світу;

5) оприлюднення у мережі Інтернет геопросторових даних та метаданих, що створені за рахунок коштів місцевого бюджету, коштів міжнародної технічної допомоги та передані органу місцевого самоврядування, згідно із Законом України "Про національну інфраструктуру геопросторових даних";

б) делеговані повноваження:

1) здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів;

3) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів;

4) погодження клопотань про надання дозволу на спеціальне використання природних ресурсів загальнодержавного значення;

5) вирішення земельних спорів у порядку, встановленому законом;

6) вжиття необхідних заходів щодо ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій відповідно до закону, інформування про них населення, залучення в установленому законом порядку до цих робіт підприємств, установ та організацій, а також населення;

7) визначення території для розміщення відходів відповідно до законодавства;

7-1) здійснення контролю за діяльністю суб`єктів підприємницької діяльності у сфері поводження з відходами;

8) підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування;

9) організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою;

10) здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою;

11) створення та забезпечення функціонування місцевих екологічних автоматизованих інформаційно-аналітичних систем, які є складовою мережі загальнодержавної екологічної автоматизованої інформаційно-аналітичної системи забезпечення доступу до екологічної інформації;

12) здійснення контролю за додержанням юридичними та фізичними особами вимог у сфері поводження з побутовими та виробничими відходами та розгляд справ про адміністративні правопорушення або передача їх матеріалів на розгляд інших державних органів у разі порушення законодавства про відходи;

13) надання відомостей з Державного земельного кадастру відповідно до закону;

14) здійснення контролю за забезпеченням безперешкодного і безоплатного доступу громадян до узбережжя водних об`єктів та островів для загального водокористування відповідно до закону;

15) надання податковим органам у строки та в порядку, встановлені Податковим кодексом України, інформації щодо власників та користувачів, у тому числі на правах оренди (суборенди), емфітевзису, земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих на території відповідної сільської, селищної, міської ради, ради об`єднаної територіальної громади, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад.

До відання виконавчих органів міських (за винятком міст районного значення) рад, крім повноважень, зазначених у пункті "б" частини першої цієї статті, належить координація на відповідній території діяльності спеціально уповноважених державних органів управління з охорони природи.

Між тим, спеціальний статус міста Києва як столиці України, особливості здійснення виконавчої влади та місцевого самоврядування у місті відповідно до Конституції України та законів України визначає Закон України «Про столицю України - місто-герой Київ» від 15.01.1999 № 401-XIV (далі - Закон № 401-XIV).

Відповідно до пункту б частини 1 статті 4 Закону № 401-XIV органи місцевого самоврядування і виконавчої влади у місті Києві забезпечують в межах своїх повноважень, визначених законами України, здійснення містом таких функцій виконання інших функцій міста Києва, передбачених у законодавстві України, специфічних для функціонування Києва як столиці держави, в межах законодавства України.

Здійснення столичних функцій забезпечується органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування у місті Києві та гарантується державою (ч. 2 ст. 4 Закону № 401-XIV).

Статтею 6 Закону № 401-XIV встановлено, що місцеве самоврядування у місті Києві здійснюється територіальною громадою міста як безпосередньо, так і через Київську міську раду, районні в місті ради (у разі їх утворення) та їх виконавчі органи.

Місцеві державні адміністрації підзвітні і підконтрольні відповідним радам у частині повноважень, делегованих їм відповідними радами.

Місцеве самоврядування у місті Києві здійснюється територіальною громадою міста як безпосередньо, так і через Київську міську раду, районні в місті ради (у разі їх утворення) та їх виконавчі органи (ч. 1 ст. 8 Закону № 401-XIV).

Відповідно до статті 11 Закону № 401-XIV питання організації управління районами в місті Києві належать до компетенції Київської міської ради і вирішуються відповідно до Конституції, цього та інших законів України, рішень міської ради про управління районами міста.

У районах міста Києва діють районні в місті Києві державні адміністрації, які підпорядковуються Київській міській державній адміністрації, а в разі утворення районних у місті Києві рад також є підзвітними і підконтрольними відповідним радам як виконавчі органи таких рад.

У разі утворення районної в місті Києві ради на посаду голови районної в місті Києві державної адміністрації Президентом України призначається особа, яка обрана головою районної у місті Києві ради.

У разі неутворення районної у місті Києві ради голова районної у місті Києві державної адміністрації призначається на посаду та звільняється з посади Президентом України відповідно до Конституції України.

Згідно із пунктами 1, 2 частини 1 статті 22 Закону № 401-XIV у зв`язку зі здійсненням містом Києвом функцій столиці України Київська міська рада та Київська міська державна адміністрація, кожна в межах своєї компетенції, встановленої законами України, мають право: придбавати у власність жилі і нежилі приміщення, адміністративні, виробничі та інші об`єкти, що належать до інших форм власності, якщо вони необхідні для здійснення містом столичних функцій; встановлювати порядок утримання та експлуатації об`єктів, розташованих у місті, та прилеглої до них території, правила благоустрою, торговельного, побутового, транспортного, житлово-комунального та іншого соціально-культурного обслуговування, визначати особливості землекористування та використання інших природних ресурсів.

Разом з цим, правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів і спрямований на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини визначає Закону України «Про благоустрій населених пунктів» від 06.09.2005 №2807-IV (далі - Закон №2807-IV).

Відповідно до пунктів 6, 7 частини 1 статті 3 Закону №2807-IV система благоустрою населених пунктів включає здійснення державного, самоврядного і громадського контролю у сфері благоустрою населених пунктів; встановлення відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів.

Законодавство з питань благоустрою населених пунктів складається з цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, що регулюють відносини у цій сфері (ч. 1 ст. 4 Закону №2807-IV).

Згідно із частиною 1 статті 5 Закону №2807-IV управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень.

До повноважень місцевих державних адміністрацій у сфері благоустрою населених пунктів належить забезпечення реалізації державної політики у цій сфері (п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону №2807-IV).

До повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів (п. 2 ч. 1 ст. 10 Закону №2807-IV).

Відповідно до пунктів 2, 5 частини 2 статті 10 Закону №2807-IV організація забезпечення на території населеного пункту чистоти і порядку, дотримання тиші в громадських місцях; здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.

Організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом (ч. 1 ст. 20 Закону №2807-IV).

Рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 №1051/1051 затверджено Правила благоустрою міста Києва (далі - Правила №1051/1051), які визначають правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою міста і спрямовані на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини.

Відповідно до розділу I Правил №1051/1051 благоустрій - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюється на території міста з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля; територія - сукупність земельних ділянок, які використовуються для розміщення об`єктів загального користування: парків, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, шляхів, майданів, набережних, прибудинкових територій, пляжів, кладовищ, рекреаційних, оздоровчих, навчальних, спортивних, історико-культурних, об`єктів промисловості, комунально-складських та інших об`єктів у межах міста; утримання в належному стані території - використання її за призначенням відповідно до Генерального плану міста, іншої містобудівної документації, місцевих правил забудови, правил благоустрою території міста, а також санітарне очищення території, її озеленення, збереження та відновлення об`єктів благоустрою; заходи з благоустрою міста - роботи щодо відновлення, належного утримання та раціонального використання територій, охорони та організації впорядкування об`єктів благоустрою з урахуванням особливостей їх використання.

Відповідно до підпункту 20.2.1 пункту 20.2 Правил №1051/1051 якщо під час перевірки виявлені причини та умови, які можуть спричинити порушення благоустрою, посадова особа контролюючого органу зобов`язана скласти та видати офіційний документ - припис, який є обов`язковим для виконання в термін до трьох діб особами, які є відповідальними за утримання об`єктів благоустрою.

У приписі зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала припис, відомості про особу, на яку складений припис, та надаються пропозиції щодо усунення причин та умов, які спричиняють порушення благоустрою території.

Припис підписується особою, яка його склала, і особою, на яку він складений.

У разі відмови особи отримати припис в графі "Припис одержав" робиться про це запис.

У разі виявлення силами Головного управління контролю за благоустроєм м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) самовільно встановлених елементів благоустрою, його власнику вноситься припис з вимогою усунення порушень шляхом проведення демонтажу у триденний термін (пп. 20.2.11 п. 20.2 Правил №1051/1051).

Так, у відзиві на позовну заяву представник відповідачів 2, 3 посилається на те, що земельна ділянка з кадастровим №:78:255:0001 належить до приватної власності, паркан і ворота встановлені кооперативом «Товариство індивідуальних забудовників «Чорнобилець 2005» відповідно до ордера на тимчасове порушення благоустрою та його відновлення №6050130 від 06.10.2006, в зв`язку з проведенням робіт з вертикального планування, встановленням огорожі. Дана картка видавалась на підставі договору оренди земельної ділянки та акту визначення меж земельної ділянки.

В той же час, на виконання вимог ухвали суду, представником Київської міської ради повідомлено суд, що «Товариство індивідуальних забудовників «Чорнобилець 2005» було отримано ордер на тимчасове порушення благоустрою та його відновлення №6050130 від 06.10.2006, в зв`язку з проведенням робіт з вертикального планування, встановленням огорожі. 09.10.2011 вищезазначений ордер було анульовано, а в подальшому знищено, що підтверджується актом, який долучений до матеріалів справи.

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27.01.2011 №94 (у редакції розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації від 11.02.2021 №223) затверджено Положення про Департамент міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), у відповідності до пункту 4 основними завданням Департаменту є: профілактика запобігання правопорушенням у сфері благоустрою міста Києва; здійснення державного контролю за дотриманням законодавства у сфері благоустрою міста Києва; притягнення винних до адміністративної відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів.

Разом з цим, Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31.01.2011 №121 «Про реалізацію районними в місті Києві державними адміністраціями окремих повноважень (із змінами і доповненнями) (далі - Розпорядження) відповідно до Законів України "Про столицю України - місто-герой Київ", "Про місцеве самоврядування в Україні", розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.09.2010 N 787 "Про організаційно-правові заходи, пов`язані з виконанням рішення Київської міської ради від 09.09.2010 N 7/4819 "Про питання організації управління районами в місті Києві", з метою забезпечення ефективного функціонування районних в місті Києві державних адміністрацій та належної реалізації прав мешканців територіальних громад районів в місті Києві доручено районним в місті Києві державним адміністраціям реалізовувати окремі повноваження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), надані виконавчому органу Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації) згідно з Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", іншими актами законодавства згідно з додатками 1 - 11.

Згідно із пунктами 4, 5 Додатку 4 Розпорядження до повноважень районної в місті Києві державної адміністрації належить контроль за належною організацією та здійсненням збирання та транспортування побутових відходів на території відповідного району; організація благоустрою території відповідного району, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою, у т. ч. виробничих територій, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Суд звертає увагу, що доводи відповідача-3 в частині фактично відсутності у нього повноважень щодо здійснення контролю за благоустроєм (арк. 4 відзиву на позовну заяву) не відповідають дійсності, адже згідно Правил №1051/1051 саме на останнього покладено функції щодо перевірки дотримання вимог благоустрою у м. Києві та прийняття відповідних приписів (рішень), за наслідком здійснення перевірки, у випадку встановлення порушень чинного законодавства у сфері благоустрою населених пунктів.

Окрім цього, суд наголошує та звертає увагу Департаменту, що станом на час звернення позивача із відповідними заявами, як і станом на час вирішення спору по суті ордер на тимчасове порушення благоустрою та його відновлення №6050130 від 06.10.2006 в зв`язку з проведенням робіт з вертикального планування, встановленням огорожі анульовано.

Таким чином, враховуючи наведене суд погоджується зі доводами позивача, що відповідачем-3 не вчинено всіх дій у відповідності до закону щодо встановлення дійсних обставин встановлення огорожі на відповідних вулицях, не перевірено наявність правових підстав для її встановлення станом на час звернень позивача, так і станом на час вирішення спору по суті.

Підсумовуючи, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині, які заявлені до відповідача-3 та наявність правових підстав для зобов`язання Департамент міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) провести перевірку щодо встановлення споруд - паркану та воріт, яким обмежено доступ до вулиць Любимивської, Рожнівської, Сваромської, Хотянівської, Абрикосової, Вербної, Сетомльської та Аркасівської Оболонського району місті Києва та прийняти рішення в порядок та спосіб встановлений законом, у випадку встановлення порушень правил благоустрою міста Києва.

Суд відмічає, що позивач також порушує питання щодо наявності несанкціонованого сміттєзвалища на території відповідних вулиць та відходів.

З даного приводу слід вказати наступне.

Правові, організаційні та економічні засади діяльності, пов`язаної із запобіганням або зменшенням обсягів утворення відходів, їх збиранням, перевезенням, зберіганням, сортуванням, обробленням, утилізацією та видаленням, знешкодженням та захороненням, а також з відверненням негативного впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров`я людини на території України визначає Закон України «Про відходи» від 05.03.1998 № 187/98-ВР (далі - Закон № 187/98-ВР).

Відповідно до статті 1 Закону № 187/98-ВР відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення; небезпечні відходи - відходи, що мають такі фізичні, хімічні, біологічні чи інші небезпечні властивості, які створюють або можуть створити значну небезпеку для навколишнього природного середовища і здоров`я людини та які потребують спеціальних методів і засобів поводження з ними; виробник відходів - фізична або юридична особа, діяльність якої призводить до утворення відходів; поводження з відходами - дії, спрямовані на запобігання утворенню відходів, їх збирання, перевезення, сортування, зберігання, оброблення, перероблення, утилізацію, видалення, знешкодження і захоронення, включаючи контроль за цими операціями та нагляд за місцями видалення; збирання відходів - діяльність, пов`язана з вилученням, накопиченням і розміщенням відходів у спеціально відведених місцях чи об`єктах, включаючи сортування відходів з метою подальшої утилізації чи видалення; зберігання відходів - тимчасове розміщення відходів у спеціально відведених місцях чи об`єктах (до їх утилізації чи видалення); об`єкти поводження з відходами - місця чи об`єкти, що використовуються для збирання, зберігання, сортування, оброблення, перероблення, утилізації, видалення, знешкодження та захоронення відходів; розміщення відходів - зберігання та захоронення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи об`єктах; джерело утворення побутових відходів - об`єкт, на якому утворюються побутові відходи (житловий будинок, підприємство, установа, організація, земельна ділянка).

Законодавство про відходи складається із законів України "Про охорону навколишнього природного середовища", "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення", "Про поводження з радіоактивними відходами", "Про металобрухт", "Про житлово-комунальні послуги", "Про хімічні джерела струму", "Про ветеринарну медицину", "Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції", Кодексу України про надра, цього Закону та інших нормативно-правових актів (ст. 2 Закону № 187/98-ВР).

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону № 187/98-ВР основними завданнями законодавства про відходи є: а) визначення основних принципів державної політики у сфері поводження з відходами; б) правове регулювання відносин щодо діяльності у сфері поводження з відходами; в) визначення основних умов, вимог і правил щодо екологічно безпечного поводження з відходами, а також системи заходів, пов`язаних з організаційно-економічним стимулюванням ресурсозбереження; г) забезпечення мінімального утворення відходів, розширення їх використання у господарській діяльності, запобігання шкідливому впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров`я людини.

Частиною 1 статті 14 Закону № 187/98-ВР встановлено, що громадяни України, іноземці та особи без громадянства у сфері поводження з відходами мають право на: а) безпечні для їх життя та здоров`я умови при здійсненні операцій щодо поводження з відходами; б) одержання в установленому порядку повної та достовірної інформації про безпеку об`єктів поводження з відходами як тих, що експлуатуються, так і тих, будівництво яких планується; в) відвідування в установленому порядку спеціально відведених місць чи об`єктів поводження з відходами; г) участь в обговоренні питань, пов`язаних із розміщенням, проектуванням, спорудженням та експлуатацією об`єктів поводження з відходами; д) екологічне страхування відповідно до законодавства України; е) відшкодування шкоди, заподіяної їх здоров`ю та майну внаслідок порушення законодавства про відходи.

Згідно із пунктами м), п) частини 1 статті 20 Закону № 187/98-ВР до повноважень місцевих державних адміністрацій у сфері поводження з відходами належить: забезпечення ліквідації несанкціонованих і неконтрольованих звалищ відходів самостійно або за рішенням уповноважених на те органів; здійснення контролю за додержанням юридичними та фізичними особами вимог у сфері поводження з виробничими та побутовими відходами відповідно до закону та розгляд справ про адміністративні правопорушення або передача їх матеріалів на розгляд інших державних органів у разі порушення законодавства про відходи.

Уповноваженими органами виконавчої влади у сфері поводження з відходами є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, інші органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції (ч. 1 ст. 22 Закону № 187/98-ВР).

Тобто, уповноваженими органами виконавчої влади у сфері поводження з відходами є, зокрема, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації.

Суд при вирішенні спору по суті також враховує листи Державної екологічної інспекції Столичного округу від 24.01.2020 №2/2/07-27/265 та №9/07-31/534 від 17.02.2020, якими було зобов`язано Київську міську раду та Київську міську державну адміністрацію вжити заходів щодо ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища та посилення контролю щодо недопущення утворення несанкціонованого розміщення відходів на підпорядкованій території.

Разом з цим, матеріалами справи підтверджено, що відповідачами 1-2 фактично обмежено розгляд вказаного питання наданням листа про відсутність сміттєзвалища, жодних фактичних перевірок наявності чи відсутності останнього ними не здійснювались.

Таким чином, суд вважає, що відповідачами не забезпечено виконання своїх функцій, вставлених законом, у тому числі, щодо контролю за відходами.

Підсумовуючи вище викладене, з урахуванням того, що питання порушенні позивачем стосуються навколишнього природного середовища та довкілля суд вважає обґрунтованими позовні вимоги позивача та наявність підстав для зобов`язання Київську міську раду, Київську міську державну адміністрацію здійснити перевірку наявності/відсутності незаконно влаштованого сміттєзвалища, розташованого по вулицям Любимивської, Рожнівської, Сваромської, Хотянівської, Абрикосової, Вербної, Сетомльської та Аркасівської Оболонського району місті Києва та прийняти рішення в порядок та спосіб встановлений законом, у випадку виявлення порушень чинного законодавства.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Підсумовуючи вищевикладене, з урахуванням наведеної оцінки спірному рішенню суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Положеннями частини 1 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що адміністративний позов підлягає до задоволення, судові витрати понесені позивачем по сплаті судового збору підлягають стягненню на користь позивача із відповідачів пропорційно задоволеним вимог щодо кожного з них.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 5, 72-73, 76-78, 132, 134, 139, 143, 243-246, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Київської міської державної адміністрації (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, б. 36, ), Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, б. 36, ), Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (04074, м. Київ, вул. Вишгородська, б. 21, ) за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Обслуговуючого кооперативу «Товариство індивідуальних забудовників «Чорнобилець 2005» (04209, м. Київ, вул. Богатирська, б. 44-А, ), Державної екологічної інспекції України (01042, м. Київ, провулок Новопечерський, б. 3, корп. 2, код ЄДРПОУ 4216367), Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації (04205, м. Київ, вул. Тимошенко, б. 16, ) про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

2. Зобов`язати Департамент міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) провести перевірку щодо встановлення споруд - паркану та воріт, яким обмежено доступ до вулиць Любимивської, Рожнівської, Сваромської, Хотянівської, Абрикосової, Вербної, Сетомльської та Аркасівської Оболонського району місті Києва та прийняти рішення в порядок та спосіб встановлений законом, у випадку встановлення порушень правил благоустрою міста Києва.

3. Зобов`язати Київську міську раду здійснити перевірку наявності/відсутності незаконно влаштованого сміттєзвалища, розташованого по вулицям Любимивської, Рожнівської, Сваромської, Хотянівської, Абрикосової, Вербної, Сетомльської та Аркасівської Оболонського району місті Києва та прийняти рішення в порядок та спосіб встановлений законом, у випадку виявлення порушень чинного законодавства.

4. Зобов`язати Київську міську державну адміністрацію здійснити перевірку наявності/відсутності незаконно влаштованого сміттєзвалища, розташованого по вулицям Любимивської, Рожнівської, Сваромської, Хотянівської, Абрикосової, Вербної, Сетомльської та Аркасівської Оболонського району місті Києва та прийняти рішення в порядок та спосіб встановлений законом, у випадку виявлення порушень чинного законодавства.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Київської міської державної адміністрації (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, б. 36, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) сплачений ним судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) 80 грн.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, б. 36, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) сплачений ним судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) 80 грн.

7. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (04074, м. Київ, вул. Вишгородська, б. 21, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) сплачений ним судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) 80 грн.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги

Суддя М.А. Бояринцева