Справа № 400/212/21
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2021-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/212/21
Головуючий в 1 інстанції: Малих О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І. О.,

суддів Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 січня 2021 року про відмову в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» до ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження,

за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Публічного акціонерного товариства «Дельта банк»

В С Т А Н О В И В:

24 грудня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук В. Ю. вчинено виконавчий напис №1923, яким пропонується звернути стягнення на нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 434,00 кв. м., житловою площею 175,3 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . За рахунок коштів, отриманих від реалізації майна, запропоновано задовольнити вимоги ПАТ «Дельта Банк» у розмірі 1 386 370,05 грн.

Зазначене майно житловий будинок, на підставі договору іпотеки, посвідченого 25 травня 2007 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Георгієвою О. Г., є забезпеченням виконання зобов`язань ОСОБА_1 , згідно договору про надання споживчого кредиту від 25 травня 2007 року.

13 травня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» (далі ТОВ «Укрдебт Плюс») укладено договір про відступлення прав вимоги №2245/К.

Відповідно до умов даного договору про відступлення прав вимоги, ТОВ «Укрдебт Плюс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги щодо осіб, які є боржниками ПАТ «Дельта Банк».

13 січня 2021 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла заява ТОВ «Укрдебт Плюс» про заміну сторони виконавчого провадження, на підставі статті 379 КАС України.

Так, заявник просив замінити стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №1923 від 24 грудня 2014 року, а саме: ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Укрдебт Плюс».

В обґрунтування даної заяви вказав, що до ТОВ «Укрдебт Плюс» перейшли права кредитора, відповідно до договору про відступлення прав вимоги №2245/К від 13.05.2020 року, а тому наявні підстави для заміни стягувача у виконавчому провадженні.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 січня 2021 року в задоволенні заяви ТОВ «Укрдебт Плюс» про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

Приймаючи таку ухвалу, суд першої інстанції, керуючись статтею 379 КАС України та Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII), дійшов висновку, що виконавчі листи та виконавчі написи нотаріуса є різними видами виконавчих документів.

Суд першої інстанції вказав, що виконавчий напис нотаріуса підлягає зверненню до примусового виконання та тільки після відкриття виконавчого провадження кредитор набуває статусу стягувача у виконавчому провадженні.

Водночас, заявник, звертаючись із заявою в порядку статті 379 КАС України, просить замінити стягувача у виконавчому провадженні, однак не надає доказів існування відкритого виконавчого провадження, на підставі виконавчого напису нотаріуса №1923 від 24 грудня 2014 року.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ТОВ «Укрдебт Плюс» подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення заяви.

Обґрунтування вимог апеляційної скарги складається з цитування норм Цивільного кодексу України, Закону №1404-VIII.

Крім того, скаржник посилається на практику Верховного Суду у складі колегії суддів судової палати Касаційного цивільного суду, яка свідчить про те, що заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Учасники справи не скористались правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, враховуючи відсутність клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглянута в порядку письмового провадження.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для залишення апеляційної скарги без задоволення, з огляду на таке.

Так, спірні правовідносини у даній справі склались з приводу наявності/відсутності підстав заміни стягувача у виконавчому написі нотаріуса його правонаступником до відкриття виконавчого провадження.

18 березня 2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалив постанову у справі № 200/6545/20-а (адміністративне провадження № К/9901/36282/20) за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Довіра та Гарантія» про заміну стягувача за виконавчим написом нотаріуса. У даній постанові Верховний Суд дійшов таких висновків, які, відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, враховуються судом.

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 3 зазначеного Закону відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Положеннями частини п`ятої статті 15 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Зазначеним нормам кореспондують положення частини 1 статті 379 КАС України, за змістом якої, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч.4 ст.379 КАС України).

Аналізуючи положення наведених норм, Верховний Суд у постановах від 27 січня 2021 року (справа №ЗВ/380/22/20), 28 січня 2021 року (справа №824/387/20-а) зазначив, що до відкриття виконавчого провадження у порядку, визначеному статтею 379 КАС України, може бути замінено боржника або стягувача лише у виконавчому листі, під яким розуміється виконавчий документ, виданий судом, який розглядав адміністративну справу як суд першої інстанції.

Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа у розумінні статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже, положення частини четвертої статті 379 КАС України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито.

Ураховуючи наведене нормативне регулювання та праворозуміння, Верховний Суд зробив висновок, що вимоги про заміну сторони у виконавчому провадженні у виконавчому написі нотаріуса до відкриття виконавчого провадження у порядку статті 379 КАС України є передчасними, оскільки у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю державного чи приватного виконавця після подання виконавчого документа, заявник вправі їх оскаржити в загальному порядку.

Оскільки у даній справі за заявою ТОВ «Укрдебт Плюс» про заміну сторони виконавчого провадження особливістю є те, що таку заяву подано до відкриття виконавчого провадження щодо виконання виконавчого напису нотаріуса, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для заміни стягувача у виконавчому провадженні до його відкриття є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги засновані на неправильному тлумаченні закону.

Досліджуючи висновки Верховного Суду, на які покликався скаржник, колегія суддів дійшла висновку про неможливість їх застосування до спірних правовідносин, адже предметом касаційного розгляду справи був виконавчий лист, виданий судом.

Статтею 316 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні заяви не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, наявні підстави для відмови в задоволенні апеляції та залишення ухвали суду першої інстанції без змін.

Згідно з частиною другою статті 328 КАС України в касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 5, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Постанова суду апеляційної інстанції, прийнята за результатом розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції, що прийнята в порядку ст. 379 КАС України (заміна сторони виконавчого провадження), а відтак відноситься до переліку тих, що підлягають касаційному оскарженню в розумінні приписів частини 2 статті 328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 312, 315, 316, 328, 379 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» залишити без задоволення.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 січня 2021 року про відмову в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» до ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 27.05.2021 року.