Справа № 200/11026/20-а
Суддя: Мозговая Н.А.
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2021 р. Справа№200/11026/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мозгової Н.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 (Маріупольський загін морської охорони) Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Військово медичного клінічного центру м. Одеси Державної прикордонної служби України про визнання бездіяльності протиправною, стягнення грошової компенсації,-

ВСТАНОВИВ:

26 листопада 2020 року позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , фактично проживає: АДРЕСА_1 ), звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (Маріупольський загін морської охорони) Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (, місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, Приморський бульвар, будинок №24), Адміністрації Державної прикордонної служби України (місцезнаходження: м. Київ, вулиця Володимирська, 26), Військово медичного клінічного центру м. Одеси Державної прикордонної служби України (, місцезнаходження: м. Одеса, вул.Черняховського, 6) та з урахуванням заяви про зміну підстав позову просив суд: визнати протиправною бездіяльність Військово медичного клінічного центру м. Одеси Державної прикордонної служби України щодо нездійснення повної оплати вартості лікування, визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (Маріупольський загін морської охорони) Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиплати грошової компенсації, понесених витрат на лікування, стягнути солідарно грошову компенсацію, понесені витрати на лікування у розмірі 88546,62 грн.

Свою позицію обґрунтував тим, що він з 31.07.2019 року по теперішній час проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 . В липні 2020 року, в період знаходження у відпустці у нього погіршився стан здоров`я, внаслідок чого він вимушено звернувся до Військово медичного клінічного центру м. Одеси Державної прикордонної служби України. Згідно направлення Військово медичного клінічного центру м. Одеси Державної прикордонної служби України від 10.07.2020 року його було направлено на лікування до травматологічного відділу з діагнозом «фіброзна дисплазія ділянки великого вертину правої стегнової кістки». 29.07.2020 року його було прооперовано. Вказав, що Військово медичним клінічним центром м. Одеси Державної прикордонної служби України не здійснено компенсації (відшкодування) повної вартості лікування, внаслідок чого ним були витрачені власні грошові кошти у розмірі 88546,62 грн. 11.08.2020 року він звернувся до керівництва військової частини НОМЕР_1 із рапортом про відшкодування понесених витрат на лікування, однак відповіді не надано. 23.11.2020 року він звернувся до Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо проведення компенсації понесених витрат на лікування, однак відповідь не була надана. У зв`язку із викладеним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 21.12.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 02.02.2021 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про зміну підстав позову в адміністративній справі №200/11026/20-а.

Ухвалою суду від 02.02.2021 року у задоволенні клопотання представника відповідача 1 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено. Клопотання представника відповідача 2 про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи задоволено. Розгляд справи №200/11026/20-а вирішено здійснювати за спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Призначено судове засідання у відкритому судовому засіданні на 02.03.2021 року о 11 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 02.02.2021 року у задоволенні клопотання представників відповідачів про заміну неналежного відповідача у справі №200/11026/20-а відмовлено. Клопотання позивача про залучення до участі у справі №200/11026/20-а у якості співвідповідача Військово медичний клінічний центр м. Одеси Державної прикордонної служби України задоволено. Залучено до участі у справі №200/11026/20-а у якості співвідповідача Військово медичний клінічний центр м. Одеси Державної прикордонної служби України (, місцезнаходження: м. Одеса, вул.Черняховського, 6).

Ухвалою суду від 18.02.2021 року клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 (Маріупольський загін морської охорони) Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

02.03.2021 року у судовому засіданні оголошено перерву до 17.03.2021 року до 10 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 11.03.2021 року клопотання представника позивача та представника Військової частини НОМЕР_1 (Маріупольський загін морської охорони) Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

Ухвалою суду від 11.03.2021 року клопотання Військово медичного клінічного центру м. Одеси Державної прикордонної служби України про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

Ухвалою суду від 16.03.2021 року клопотання представника відповідача 2 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

17.03.2021 року у судовому засіданні оголошено перерву до 30.03.2021 року до 11 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 24.03.2021 року клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. Клопотання представника відповідача 1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

Ухвалою суду від 24.03.2021 року клопотання Військово медичного клінічного центру м. Одеси Державної прикордонної служби України про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

Ухвалою суду від 29.03.2021 року клопотання представника відповідача 2 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

Ухвалою суду від 30.03.2021 року розгляд №200/11026/20-а вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у відкритому судовому засіданні на 27.04.2021 року об 11 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 09.04.2021 року клопотання представника відповідача 1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

Ухвалою суду від 21.04.2021 року клопотання представника позивача та представника відповідача 2,3 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

Ухвалою суду від 27.04.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу №200/11026/20-а до розгляду по суті на 13.05.2021 року на 10 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 05.05.2021 року клопотання представника відповідача 1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

Ухвалою суду від 12.05.2021 року клопотання Військово медичного клінічного центру м. Одеси Державної прикордонної служби України про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

13.05.2021 року у судовому засіданні оголошено перерву до 25.05.2021 року до 12 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 21.05.2021 року у задоволенні клопотання представника відповідача 1,2 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду відмовлено.

26.01.2021 року представник відповідача 2 через відділ діловодства та документообігу суду надав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Свою позицію обґрунтував тим, що позивач військову службу в Адміністрації Держприкордонслужби не проходив, до штату в апарат Адміністрації Держприкордонслужби не зараховувався та видах забезпечення не перебував. Право на безоплатне медичне обслуговування у закладах охорони здоров`я Держприкордонслужби визначено пунктом 4 Інструкції про порядок надання медичної допомоги у закладах охорони здоров`я Державної прикордонної служби України (далі - Інструкція), затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 11.12.2012 №1065, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.12.2012 за №2214/22526. Разом з тим, пунктом 7 Інструкції визначено порядок надання допомоги в інших державних та комунальних закладах охорони здоров`я, а саме, що за відсутності у закладі охорони здоров`я Держприкордонслужби України відповідних відділень, спеціального медичного обладнання, фахівців необхідного профілю, кваліфікації під час лікування складних для діагностики і лікування захворювань у разі лікування хвороб, що потребують спеціальних методів діагностики та лікування, військовослужбовці та ветерани Держприкордонслужби можуть отримати медичну допомогу в інших закладах охорони здоров`я за рахунок Держприкордонслужби. Рішення про направлення хворого до іншого закладу охорони здоров`я приймає керівник закладу охорони здоров я Держприкордонслужби. Належним чином оформлене направлення підписується лікуючим лікарем та начальником закладу охорони здоров я Держприкордонслужби. Направлення хворого на лікування за межі за рахунок Держприкордонслужби можливе лише при наявності договору з відповідними закладами охорони здоров`я. Зазначив, що позивачу пропонувалось лікування в Головному військово-медичному клінічному центрі Державної прикордонної служби України (м. Київ) та додаткова консультація в Інституті ортопедії та травматології АМН України у професора ОСОБА_2 за кошти Держприкордонслужби, але останній від пропозицій відмовився та висловив особисту недовіру до лікарів Держприкордонслужби. 10.07.2020 року позивача було госпіталізовано в стаціонар травматологічного відділення ВМКЦ ПР МОУ з діагнозом утворення у ділянці великого вертлюга правої стегнової кістки, де в подальшому 29.07.2020 року проведено оперативне втручання, а саме: екскохлеація утворення правої стегнової кістки, заміщення гідроксилапатичним цементом під контролем ЕОП. 10.08.2020 року позивача виписано із стаціонару травматологічного відділення ВМКЦ ПР МОУ для реалізації рішення ВЛК. 10.08.2020 року постановою ВЛК № 646 (військово-лікарська комісія) капітан- лейтенанта ОСОБА_1 визнано: стан після операції екскохлеації новоутворення правої стегнової кістки не уточненого генезу, заміщення гідроксилапатичним цементом у вигляді тимчасового порушення функцій опори та ходи. Захворювання, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби та прийнято рішення: потребує відпустки за станом за станом здоров`я на тридцять календарних днів. Після виписки позивача із стаціонарного лікування в травматологічному відділенні ВМКЦ ПР МОУ на адресу Військово-медичного клінічного центру м. Одеса Державної прикордонної служби України надійшов рахунок за сплату медичних послуг, наданих, зокрема позивачу в ВМКЦ ПР МОУ в сумі 12110,67 грн. Вважає, що Військово-медичний клінічний центр м. Одеса Державної прикордонної служби України виконав своє зобов`язання перед ВМКЦ ПР МОУ згідно умов договору № 17-20 від 29.01.2020 про надання платних медичних послуг щодо оплати наданої медичної допомоги позивачу. Під час стаціонарного лікування в травматологічному відділенні ВМКЦ ПР МОУ було використано замісник кісткової тканини Саl-СЕМЕХ, який позивач придбав самостійно для проведення складного оперативного втручання. У Національному переліку основних лікарських засобів гідроксилапатичний цемент (замісник кісткової тканини) - відсутній. Замісник кісткової тканини Саl- СЕМЕХ не являється медичним препаратом (лікарським засобом) і рахується виробом медичного призначення. Відповідно сертифікація виробу Саl-СЕМЕХ в Міністерстві охорони здоров`я відсутня. Натомість є лише сертифікат перевірки проекту Товариством з обмеженою відповідальністю «Український науковий інститут сертифікації». Вищезазначене унеможливлює закупівлю замісника кісткової тканини Саl-СЕМЕХ в рамках централізованих державних закупівель Держприкордонслужби. Щодо наданих товарних чеків за самостійно придбані витратні матеріали та лікарські засоби, повідомили, що відповідно до п. 11 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.11.2009 року № 869 «Про організацію медичного постачання в Державній прикордонній службі України» безоплатний відпуск лікарських засобів та виробів медичного призначення амбулаторним хворим проводиться за рецептами (призначенням лікаря). Позивач не надав жодних доказів, зокрема лист призначення лікарських засобів за підписом лікуючого лікаря, на підставі чого останнім було самостійно придбані вказані в товарних чеках лікарські засоби та витратні медичні препарати.

26.01.2021 року представник відповідача 1 через відділ діловодства та документообігу суду надав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Свою позицію обґрунтував тим, що позивач проходить військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина 1472). В порушення норм Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, який затверджено Законом України «Про затвердження Статуту внутрішньої служби Збройних сил України» від 24.03.1999 року №548 позивач не звертаючись до медичного пункту військової частини НОМЕР_1 , без оформлення необхідних документів (висновок лікаря, направлення підписане командиром, тощо), самостійно звернувся до Військово- медичного клінічного центру м. Одеси Державної прикордонної служби України. Вказав, що державою гарантується безоплатне лікування у військово- медичних закладах. Однак, відсутній законодавчий механізм компенсації такого лікування, якщо воно здійснено за бажанням військовослужбовця за власні кошти.

03.03.2021 року представник відповідача 3 через відділ діловодства та документообігу суду надав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Свою позицію обґрунтував тим, що під час відпустки позивач особисто звернувся до ВМКЦ ДПСУ м. Одеси з вимогою направити його на оперативне лікування до ВМКЦ Південного регіону Міністерства оборони України у зв`язку з неможливістю проведення оперативного втручання через заборону Адміністрації ДПС України проводити єдиному лікарю ортопедо травматологу у ВМКЦ ДПС України м. Одеси оперативні втручання. На момент лікування позивача у ВМКЦ ПР МОУ між ВМКЦ ДПСУ м. Одеси та ВМКЦ ПР МОУ був укладений договір про надання платних медичних послуг за №17-20 від 29.01.2020 року. Весь механізм розрахунків за лікування та надання медичних послуг зазначений у договорі. Після лікування позивача, ВМКЦ ПР МОУ надав розрахунок та акт виконаних робіт та була здійснена оплата за лікування позивача у сумі 12110,67 грн.

05.03.2021 представник позивача надав відповідь на відзив, у якому додав, що йому було повідомлено, що замісник кісткової тканини та препарати, необхідні для проведення операції в закладі відсутні та без них провести оперативне втручання неможливо, внаслідок чого він був вимушений нести значні витрати на лікування. Оскільки він страждав на болі, часу для подання скарг та з`ясування обставин порушення його прав не було.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. 25.05.2021 року представник позивача через відділ діловодства та документу обігу суду надав клопотання розгляд справи без участі позивача та його представника.

Представники відповідачів у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що перешкод для розгляду справи, передбачених статтею 205 КАС України не має, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши адміністративний позов, перевіривши доводи, викладені в адміністративному позові, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_3 (а.с.10, том 1).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_4 позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (а.с.11, том 1).

Позивач у період з 07.06.2016 року по 06.07.2017 року брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпечені її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, що підтверджується довідкою №30/626 від 11.07.2017 року (а.с.13, том 1)

Відповідно до довідки №419 від 10.09.2020 року позивач з 31.07.2019 року проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 (Маріупольському загоні морської охорони) Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (а.с.14, том 1).

Зазначене підтверджується наявною у матеріалах справи копією контракту про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України на посадах осіб офіцерського складу (а.с.15-16, том 1).

Позивачу було надано щорічну основну відпустку (І частину) з 20.06.2020 року, місце проведення відпустки: м. Одеса, що підтверджується відпускним квитком від 27.05.2020 року №12/223 (а.с.17, том 1).

08.07.2020 року Т.в.о. начальника ВКМЦ ДПСУ м. Одеса направив на електронну пошту ДПС України телеграму №15/64, у якій просив дозволу на направлення капітан-лейтенанта військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 для оперативного лікування у травматологічне відділення ВМКЦ ПР МОУ м. Одеса з діагнозом М85.0 (а.с.173, том 1).

10.07.2020 року від ДПС України до ВКМЦ ДПС України м. Одеса надійшла телеграма про направлення до ВМКЦ ПР МОУ м. Одеса для оперативного лікування капітан лейтенанта ОСОБА_1 в/ч 1472 (а.с.174, том 1).

10.07.2020 року Військово Медичним клінічним центром м. Одеса (клінічний госпіталь на 210 госпітальних ліжок) було видано направлення до ВМКЦ Південного регіону МО України №30/809 на лікування ОСОБА_1 до травматологічного відділу. Діагноз: фіброзна дісплазія ділянки великого вертину правої стегневої кістки. Оплату гарантували (а.с.18).

13.07.2020 року командиру Маріупольського загону морської охорони капітану 1 рангу ОСОБА_3 була надана довідка про хворих, які потребують звільнення від виконання службових обов`язків за станом здоров`я та у якій є відомості про ОСОБА_1 (а.с.67, том 1).

Наказом командира 23 загону морської охорони Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України м. Маріуполь від 13.07.2020 року №171-ВВ вважати таким, що не прибув після першої частини щорічної основної відпустки за 2020 рік капітан лейтенант ОСОБА_1 , начальник служби охорони праці 13.07.2020 року, у зв`язку із хворобою (а.с.68, том 1).

Наказом командира 23 загону морської охорони Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України м. Маріуполь від 13.07.2020 року №171-ВВ вважати таким, що знаходиться на стаціонарному лікуванні у Військово медичному клінічному центрі ПР МОУ м. Одеса капітан лейтенант ОСОБА_1 з 10.07.2020 року (а.с.69, том 1).

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №7065 позивач у період з 10.07.2020 року по 10.08.2020 року перебував у стаціонарі ВМКЦ ПР м. Одеси з діагнозом: утворення у ділянці великого вертлюга правої стегнової кістки. Оперований 29.07.2020 року (а.с.19, том 1).

Зі змісту довідки постійно діючої гарнізонної військово лікарської комісії №646, яка видана ВМКЦ м. Одеса слідує, що капітан лейтенанту ОСОБА_1 проведено медичний огляд 10.08.2020 року ВЛК при ВМКЦ м. Одеса ДПС України та встановлено, що захворювання (екскохлеація новоутворення правої стегнової кістки не уточненого ґенезу, заміщення гідроксилапатитним цементом у вигляді тимчасового порушення функцій опори та ходи), пов`язане з проходженням військової служби (а.с.22, том 1).

Відповідно до накладної №ОА21 від 23.07.2021 року позивачем було придбано замісник кісткової тканини КАЛ-ЦЕМЕКС на суму 79800,00 грн. (а.с.20, том 1).

Крім того, позивачем були придбані медичні препарати на суму 8746,62 грн., що підтверджується квитанцією від 29.07.2020 року (а.с.21, том 1).

До ВМКЦ ДПСУ м. Одеса був наданий список хворих клінічного госпіталю ДПС України (В/Ч - 2524) у якому, зокрема, є відомості про те, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 10.07.2020 року по 10.08.2020 року та отримав медичні послуги на суму 12110,67 грн. (стаціонарне лікування 5070,67 грн., консультація травматолога 200 грн., аналізи 3030,00 грн., забір крові 60 грн., операція - 2500, 00 грн., ФГ ОГК 200,00 грн., ЕКГ 100,00 грн., УЗД 200,00 грн.) (а.с.176, том 1).

Згідно платіжного доручення №1149 від 28.09.2020 року платник ВМКЦ ДПСУ м. Одеса перерахував на рахунок ВМКЦ ПР 44216,15 грн. (у тому числі 12110,67 грн. за медичні послуги, які були надані позивачу). Призначення платежу: за медичні послуги (а.с.177, том 1).

11.08.2020 року позивач звернувся із рапортом до відповідача 1, у якому просив відшкодувати витрачені кошти на імплантний матеріал та медичні препарати на суму 88546,62 грн. (а.с.23, том 1).

23.11.2020 року позивач звернувся до Голови Державної прикордонної служби України із заявою, у якій просив вирішити питання надання компенсації понесених витрат на лікування (а.с.36, том 1).

19.01.2021 року відповідачем 1 була надана відповідь позивачу про те, що у Маріупольському загоні морської охорони відомості про направлення на лікування відсутні. Запропонували звернутись до Військово медичного клінічного центру ДПС України м. Одеса, оскільки перебуваючи у відпустці, він не звертався до відділення охорони здоров`я військової частини НОМЕР_1 (а.с.70, том 1).

12.01.2021 року позивач звернувся до начальника ВМКЦ ПдРУ м. Одеса із заявою, у якій просив вирішити питання надання компенсації понесених витрат на лікування (а.с.178, том 1).

22.01.2021 року ВМКЦ м. Одеса ДПС України була надана відповідь позивачу про те, що ВМКЦ Південного регіону МОУ було виставлено рахунок та акт за виконання робіт до ВМКЦ ДПСУ м. Одеса за медичне лікування ОСОБА_1 на суму 12110,67 грн., який було сплачено у повному обсязі (а.с.179, том 1).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд приходить до наступного висновку.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин, далі - Закон) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Статтею 11 Закону встановлено право військовослужбовців на охорону здоров`я та медичну допомогу.

Відповідно до абзаців 3,4 ст.11 Закону військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, мають право на безоплатну кваліфіковану медичну допомогу у військово-медичних закладах охорони здоров`я. Військовослужбовці щорічно проходять медичний огляд, щодо них проводяться лікувально-профілактичні заходи.

За відсутності за місцем проходження військової служби, навчальних (або перевірочних) і спеціальних зборів або за місцем проживання військовослужбовців військово-медичних закладів охорони здоров`я чи відповідних відділень або спеціального медичного обладнання, а також у невідкладних випадках медична допомога надається державними або комунальними закладами охорони здоров`я за рахунок Міністерства оборони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі - Статут).

Дія Статуту поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

Відповідно до пункту 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців обов`язки, зокрема, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові (п.12 Статуту).

Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника (п.14 Статуту).

Відповідно до положень п.254, 255 Статуту військовослужбовці зобов`язані негайно повідомити про захворювання безпосередньому начальникові, який зобов`язаний направити хворого до медичного пункту частини. Військовослужбовці, які захворіли раптово або дістали травму, направляються до медичного пункту частини негайно, у будь-який час доби.

За приписами п.260 Статуту на стаціонарне лікування поза розташуванням військової частини військовослужбовці направляються за висновком лікаря військової частини, а для подання невідкладної допомоги за відсутності лікаря - черговим фельдшером (санітарним інструктором) медичного пункту з одночасним доповіданням про це начальникові медичної служби і черговому військової частини. До лікувальних закладів хворі доставляються у супроводі фельдшера (санітарного інструктора).

Основні правові, організаційні та соціальні засади організації надання медичної допомоги у закладах охорони здоров`я Державної прикордонної служби України визначає Інструкція про порядок надання медичної допомоги у закладах охорони здоров`я Державної прикордонної служби України, яка затверджена Наказом Адміністрації ДПС України від 11.12.2012 року №1065 (далі - Інструкція).

Пунктом 4 Інструкції передбачено, що у закладах охорони здоров`я Держприкордонслужби перебувають на медичному обслуговуванні такі категорії осіб (далі прикріплені контингенти), зокрема, військовослужбовці Держприкордонслужби.

При наданні стаціонарної медичної допомоги прикріпленим контингентам відпускаються безоплатно лікарські засоби, перев`язувальні та допоміжні матеріали (п.6 Інструкції).

За відсутності у закладі охорони здоров`я Держприкордонслужби відповідних відділень, спеціального медичного обладнання, фахівців необхідного профілю, кваліфікації при лікуванні складних для діагностики і лікування захворювань у разі лікування хвороб, що потребують спеціальних методів діагностики та лікування, військовослужбовці, ветерани військової служби Держприкордонслужби та пенсіонери із числа військовослужбовців Держприкордонслужби, яким відповідно до законодавства надано пільгу щодо безоплатного користування закладами охорони здоров`я Держприкордонслужби, можуть отримати медичну допомогу в інших закладах охорони здоров`я за рахунок Держприкордонслужби. Рішення про направлення хворого до іншого закладу охорони здоров`я приймає керівник закладу охорони здоров`я Держприкордонслужби. Належним чином оформлене направлення підписується лікуючим лікарем та начальником закладу охорони здоров`я Держприкордонслужби (п.7 Інструкції).

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.10.1999 року №1923 затверджено Порядок надання медичної допомоги у військово-медичних закладах і взаєморозрахунків за неї між військовими формуваннями (далі Порядок, у редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Цей Порядок визначає механізм надання лікувально-профілактичної допомоги, проведення санаторно-курортного лікування, військово-лікарської, лікарсько-льотної, судово-медичної, судово-психіатричної експертиз, патолого-анатомічних досліджень, забезпечення лікарськими і протезними засобами (далі - медична допомога) осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців, які проходять строкову військову службу та військову службу за контрактом, Збройних Сил, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, СБУ, Служби зовнішньої розвідки та інших військових формувань, Держспецтрансслужби, у тому числі курсантів і слухачів військово-навчальних закладів (далі - військовослужбовці) у військово-медичних закладах інших військових формувань та надання установами, закладами і підрозділами державної санітарно-епідеміологічн служби Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, СБУ, Головного управління Національної гвардії, інших центральних органів виконавчої влади, яким підпорядковані військові формування (далі - центральні органи виконавчої влади, яким підпорядковані військові формування) послуг щодо забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя.

Медична допомога військовослужбовцям надається військово-медичними закладами інших військових формувань у разі відсутності за місцем проходження ними військової служби військово-медичних закладів відповідних військових формувань або відсутності у них необхідних відділень, фахівців чи спеціального медичного обладнання та у невідкладних випадках (пункт 2 Порядку).

Надання медичної допомоги у військово-медичних закладах інших військових формувань провадиться за наявності засвідченого відповідною печаткою направлення уповноваженої на його видачу посадової особи, в якому зазначається міністерство, інший центральний орган виконавчої влади, якому підпорядковане військове формування, або орган державної влади, місцезнаходження і банківські реквізити органу військового управління (військової частини), уповноважена посадова особа якого буде здійснювати оплату, та медичний висновок про необхідні види і обсяги медичної допомоги (пункт 5 Порядку).

Рахунки на оплату медичної допомоги протягом п`яти днів після її надання надсилаються до органу військового управління (військової частини) військового формування, уповноважена посадова особа якого буде здійснювати оплату. Вартість медичних послуг, які надаються військовослужбовцям інших військових формувань, встановлюється наказами керівників військово-медичних закладів, які надають ці послуги, у розмірі фактичних витрат на придбання медикаментів і перев`язувальних матеріалів, продуктів харчування та витрат на оплату комунальних послуг і енергоносіїв, що визначаються відповідно до законодавства, яке регулює здійснення розрахунків зазначених витрат виробництва продукції (пункт 6 Порядку).

Судом встановлено, що позивач з 31.07.2019 року проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 (Маріупольському загоні морської охорони) Регіонального управління Морської охорони Адміністрації ДПС України.

Позивачу було надано щорічну основну відпустку (І частину) з 20.06.2020 року, місце проведення відпустки: м. Одеса, що підтверджується відпускним квитком від 27.05.2020 року №12/223 (а.с.17, том 1).

Позивачем не заперечується факт, що він самостійно звернувся до ВМКЦ ДПСУ м. Одеса з вимогою направити його на оперативне лікування до ВМКЦ ПР МОУ.

08.07.2020 року Т.в.о. начальника ВКМЦ ДПСУ м. Одеса направив на електронну пошту ДПС України телеграму №15/64, у якій просив дозволу на направлення капітан-лейтенанта військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 для оперативного лікування у травматологічне відділення ВМКЦ ПР МОУ м. Одеса з діагнозом М85.0 (а.с.173, том 1).

10.07.2020 року від ДПС України до ВКМЦ ДПС України м. Одеса надійшла телеграма про направлення до ВМКЦ ПР МОУ м. Одеса для оперативного лікування капітан лейтенанта Федоренка Василя в/ч 1472 (а.с.174, том 1).

10.07.2020 року Військово Медичним клінічним центром м. Одеса (клінічний госпіталь на 210 госпітальних ліжок) було видано направлення до ВМКЦ Південного регіону МО України №30/809 на лікування ОСОБА_1 до травматологічного відділу. Діагноз: фіброзна дісплазія ділянки великого вертину правої стегневої кістки. Оплату гарантували (а.с.18).

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №7065 позивач у період з 10.07.2020 року по 10.08.2020 року перебував у стаціонарі ВМКЦ ПР м. Одеси з діагнозом: утворення у ділянці великого вертлюга правої стегнової кістки. Оперований 29.07.2020 року (а.с.19, том 1).

Згідно договору №17-20 про надання платних медичних послуг від 29.01.2020 року Військово медичний клінічний центр Південного регіону далі «Виконацець» з однієї сторони та Військово медичний клінічний центр м. Одеса (Клінічний госпіталь на 150 госпітальних ліжок) ДПС України (Військова частина 2524) далі «Замовник» уклали договір про наступне.

Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання по наданню медичних послуг, зазначених в п.2.1 Договору, особовому складу Замовника за вартістю відповідно до Прейскуранта Виконавця (п.1.1 Договору).

За цим Договором Виконавець зобов`язується надати медичні послуги особовому складу Замовника відповідно до цього Договору, а Замовник зобов`язується здійснити оплату Виконавцю за отримані особовим складом Замовника медичні послуги відповідно до умов цього Договору (п.1.2 Договору).

Замовник зобов`язується, зокрема: відправляти особовий склад, яким потрібна медична допомога до Виконавця з направленням на госпіталізацію; своєчасно та в повному обсязі здійснювати плату за надану медичну допомогу та послуги Виконавцем у терміни і визначеним способом в цьому Договорі (п.2.3.1, 2.3.3 Договору).

Відповідно до п.3.1 Договору за надані медичні послуги застосовується прейскурант цін, затверджений наказом начальника ВМКЦ ПР МО України.

При наданні платних медичних послуг складається список особового складу, рахунок та акт виконання послуг згідно Договору. Вартість лікування заноситься окремо на кожного хворого (п.3.2, 3.3 Договору).

До ВМКЦ ДПСУ м. Одеса був наданий список хворих клінічного госпіталю ДПС України (В/Ч - 2524) у якому, зокрема, є відомості про те, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 10.07.2020 року по 10.08.2020 року та отримав медичні послуги на суму 12110,67 грн. (стаціонарне лікування 5070,67 грн., консультація травматолога 200 грн., аналізи 3030,00 грн., забір крові 60 грн., операція - 2500, 00 грн., ФГ ОГК 200,00 грн., ЕКГ 100,00 грн., УЗД 200,00 грн.) (а.с.176, том 1).

Згідно платіжного доручення №1149 від 28.09.2020 року платник ВМКЦ ДПСУ м. Одеса перерахував на рахунок ВМКЦ ПР 44216,15 грн. (у тому числі 12110,67 грн. за медичні послуги, які були надані позивачу). Призначення платежу: за медичні послуги (а.с.177, том 1).

Враховуючи викладене вище, оскільки Військово медичним клінічним центром м. Одеса ДПС України додержано умови Договору №17-20 від 29.01.2020 року та сплачено вартість лікування позивача за наданим списком хворих клінічного госпіталю ДПС України (Військова частина 2524) на суму 12110,67 грн., суд не вбачає, що відповідачем 3 не здійснено повної оплати вартості лікування позивача, тому позовні вимоги до Військово медичного клінічного центру м. Одеса ДПС України є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Доказів надання позивачем до ВМКЦ ПР МО України накладної та квитанції про придбання замісника кісткової тканини КАЛ-ЦЕМЕКС на суму 79800,00 грн. та надання товарного чеку та квитанції про сплату лікарських засобів на суму 8746,62 грн. матеріали справи не містять.

Щодо позовних вимог до Військової частини НОМЕР_1 (Маріупольського загону морської охорони) Регіонального управління Морської охорони Адміністрації ДПС України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, суд зазначає наступне.

Позивачем не заперечується той факт, що ним не було виконано обов`язку з повідомлення свого керівництва (відповідача 1) щодо погіршення стану здоров`я в липні 2020 року та вибуття на лікування до ВМКЦ м. Одеса.

В свою чергу, відповідач 1 не мав можливості у зв`язку з необізнаністю про стан здоров`я позивача направити останнього до медичного пункту військової частини для обстеження чи проходження лікування.

Крім того, відповідачі 1,2 не видавали направлення позивачу на проходження лікування у ВМКУ ПР МО України.

З огляду на викладене, суд доходить до висновку, що позивачем порушена процедура звернення до безпосереднього начальника щодо направлення на лікування, тому позовні вимоги до Військової частини НОМЕР_1 (Маріупольського загону морської охорони) Регіонального управління Морської охорони Адміністрації ДПС України, Адміністрації ДПС України є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з частиною першою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем не доведено правомірність пред`явленого позову, а відповідачами доводи позовної заяви були спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 139, 193, 242-246, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , фактично проживає: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (Маріупольський загін морської охорони) Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (, місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, Приморський бульвар, будинок №24), Адміністрації Державної прикордонної служби України (місцезнаходження: м. Київ, вулиця Володимирська, 26), Військово медичного клінічного центру м. Одеси Державної прикордонної служби України (, місцезнаходження: м. Одеса, вул.Черняховського, 6) та з урахуванням заяви про зміну підстав позову просив суд: визнати протиправною бездіяльність Військово медичного клінічного центру м. Одеси Державної прикордонної служби України щодо нездійснення повної оплати вартості лікування, визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (Маріупольський загін морської охорони) Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиплати грошової компенсації, понесених витрат на лікування, стягнути солідарно грошову компенсацію, понесені витрати на лікування у розмірі 88546,62 грн. відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 25.05.2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Н.А. Мозговая