Справа № 766/3108/21
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2021-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2021 р.м.ОдесаСправа № 766/3108/21

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.

суддів: Танасогло Т.М. , Єщенка О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01 квітня 2021 року по справі № 766/3108/21 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом, у якому просив:

- скасувати Постанову серії ЕГА № 170199 від 24.02.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що позивач перебував в приміщенні у масці виготовленій із наноматеріалів хмари Азоту, якого більше 70 відсотків у повітрі, оскільки в положеннях постанови КМУ №641 та приписах ст. 44-3 КУпАП не зазначено, що таке маска, із яких саме матеріалів вона повинна бути виготовлена (форми, розмір щільність, та інше), не має чітких роз`яснень з цього приводу. Вказує, що не було проведено експертизу на наявність або відсутність такої маски із наноматеріалів на обличчі позивача у момент перебування останнього в громадському місці 24.02.2021 року. Також зазначив про порушення вимог ст. 8 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» щодо здійснення фінансування профілактичних і протиепідемічних заходів за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, оскільки закуповувати та виготовляти маски жителям України не є їх обов`язком.

При цьому вважає, що постанова КМУ №641 суперечить Законам та Конституції України, оскільки заборонено примушувати людей до медичних дослідів із закриттям дихальних шляхів, в свою чергу обов`язок вдягнути засоби індивідуального захисту (масок) відсутній.

За наслідками розгляду зазначеної справи Херсонським міським судом Херсонської області 01 квітня 2021 року прийнято рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку щодо правомірності спірної постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.44-3 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування обставин справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до незгоди з рішенням суду першої інстанції. Апеляційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) в позовній заяві на позовну заяву, з урахуванням яких судом вже надана оцінка встановленим обставинам справи. Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга позивача не містить.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Департаменту патрульної поліції Національної поліції України спростовує доводи апеляційної скарги, вказуючи на законність ухваленого рішення та просить його залишити без змін.

В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та убачається з матеріалів справи, 24.02.2021 року о 17 год. 03 хв. громадянин ОСОБА_1 перебував у приміщенні Управління патрульної поліції в м. Херсон, без засобів індивідуального захисту, а саме: маски. Вказане призвело до порушення позивачем вимог п.п.1 п.2 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 1236 від 09.12.2020року.

Зазначені обставини підтверджується наявною у матеріалах справи відео фіксацією, яка знаходиться на компакт-диску, наданого представником відповідача.(а.с.21)

У зв`язку з чим, за результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне порушення стосовно ОСОБА_1 інспектором 1 бат. 3 роти 2 взводу Управління патрульної поліції в Херсонській області лейтенантом поліції Риндя С.В. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 170199 від 24.02.2021 року.

Вказаною постановою по справі про адміністративне правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Вважаючи прийняту постанову протиправною, позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам у системному зв`язку із положеннями чинного законодавства, колегія суддів вважає за доцільне зазначити наступне.

Правові, організаційні та фінансові засади діяльності органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, спрямованої на запобігання виникненню і поширенню інфекційних хвороб людини, локалізацію та ліквідацію їх спалахів та епідемій, права, обов`язки та відповідальність юридичних і фізичних осіб у сфері захисту населення від інфекційних хвороб визначено Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», відповідно до статті 1 якого карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

На виконання вимог Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», Кабінетом Міністрів України 09.12.2020 року прийнято постанову № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», пунктом 1 якої, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, у період з 19 грудня 2020 р. до 28 лютого 2021 р. на території України установлено карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та від 22 липня 2020 р. № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Згідно із п.п.1 п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 р. №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Відповідно до ч.2 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Визначення поняття «громадські будинки та споруди» наведено в державних будівельних нормах України від 2019 року, під яким розуміється загальна назва будинків і приміщень, які призначені для розміщення закладів, підприємств, організацій, які надають послуги фізичним особам (населенню) або юридичним особам (громаді та державі). Наприклад, магазини, торговельні центри, магазини, бібліотеки, музеї, лікарні, університети, спортзали, церкви, державні установи тощо.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, оскільки 24.02.2021 року о 17 год. 03 хв. громадянин ОСОБА_1 перебував у приміщенні Управління патрульної поліції в м. Херсон, без засобів індивідуального захисту, а саме: захисної маски, що підтверджується наявною на компакт-диску відео фіксацією, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.44-3 КУпАП та відповідно правомірності притягнення його до адміністративної відповідальності.

Судова колегія зазначає, що відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. В той час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 44-3 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

При цьому, доводи скаржника щодо перебування в приміщенні Управління патрульної поліції в м. Херсон у масці виготовленій із наноматеріалів хмари Азоту та про неврегульованість постановою КМ України №641 від 22.11.2020 року та іншими нормативно-правовими актами вимог до матеріалу, форми, розміру, щільності, та інше масок, суд апеляційної інстанції з урахуванням рекомендації ВООЗ щодо вимог, яким повинні відповідати медичні та немедичні (тканинні) маски, вважає безпідставними, так як вони не є предметом адміністративного позову.

Відносно доводів скаржника стосовно неправомірного обмеження його прав та свобод людини запровадженим постановами Кабінету Міністрів України карантином, то слід наголосити, що вказані нормативно-правові акти є чинними, не скасованими, а отже, відповідно до ч.1 ст.117 Конституції України є обов`язковими до виконання. При цьому, незгода позивача із постановами Уряду, не є підставою для їх невиконання.

Статтею 3 Конституції України задекларовано як найвищу соціальну цінність здоров`я та безпеку людини, наявність у держави позитивного обов`язку охороняти життя людини та громадянина, у т.ч. з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Установлені в межах розгляду даної справи вищенаведені фактичні обставини справи у повному обсязі спростовують наведені в апеляційній скарзі доводи скаржника.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи позивача, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

При ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

З підстав визначених статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01 квітня 2021 року по справі № 766/3108/21 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання суддями, є остаточною та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Димерлій О.О.
Судді Танасогло Т.М. Єщенко О.В.