Справа № 160/4295/21
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 травня 2021 року Справа №160/4295/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для звернення до суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління державного бюро розслідувань, розташоване у місті Полтаві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державне бюро розслідувань про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

23.03.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління державного бюро розслідувань, розташоване у місті Полтаві, в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві від 24.02.2021 року №17- о про звільнення заступника начальника першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності) слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_1 у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок затвердження структури та змін до штатного розпису з припиненням державної служби;

- поновити ОСОБА_1 на новоствореній посаді заступника начальника першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності) слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава, або, у разі ліквідації її на день ухвалення судового рішення, на посаду заступника начальника слідчого відділу територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, з аналогічними функціональними обов`язками.

- стягнути з територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою суду від 29.03.2021 року позовну заяву прийнято, провадження у справу відкрито та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.

06.05.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з уточненою позовною заявою, в якій виклав позовні вимоги до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Полтаві та Державного бюро розслідувань в такій редакції:

- визнати протиправним та скасувати наказ Державного бюро розслідувань від 15.10.2020 року № 583;

- визнати протиправним та скасувати наказ Державного бюро розслідувань від 20.10.2020 року № 197 ДСК;

- визнати протиправним та скасувати наказ територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава від 24.02.2021 року № 17-о про звільнення заступника начальника першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності) слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_1 у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок затвердження структури та змін до штатного розпису з припиненням державної служби;

- поновити ОСОБА_1 на новоствореній посаді заступника начальника першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності) слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві або у разі ліквідації її на день ухвалення судового рішення, на посаду заступника начальника слідчого відділу територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, з аналогічними функціональними обов`язками;

- стягнути з територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою суду від 12.05.2021 року уточнену позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та запропоновано усунути недоліки заяви шляхом надання до суду обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до суду з вимогами про визнання протиправними та скасування наказів Державного бюро розслідувань від 15.10.2020 року № 583 та від 20.10.2020 року № 197 ДСК, з доказами поважності причин пропуску відповідного строку.

25.05.2021 року ОСОБА_1 надав до суду заяву поновлення строку для звернення до суду.

В обґрунтування заяви зазначено, що наявність в повідомленні про наступне вивільнення ТУ ДБР у м. Полтаві реквізитів наказів, виданих ДБР не є датою ознайомлення позивача з оскаржуваними наказами. Сама по собі наявність оскаржуваних наказів не може бути підставою для оскарження, оскільки, по-перше, право позивача на момент повідомлення про наступне вивільнення від 02.11.2020 року не було порушено, по-друге, зміст даних наказів, та як наслідок встановлення їх правомірності, не був відомий позивачу. Позивач ознайомився зі змістом наказів Державного бюро розслідувань від 15.10.2020 року № 583 та від 20.10.2020 року №197 ДСК під час судового розгляду як даної справи, так і інших справ, які розглядаються Дніпропетровським окружним адміністративним судом за позовами працівників ТУ ДБР у м. Полтава. Про зміст вказаних наказів та порушення ними прав позивач дізнався від ОСОБА_2 , позов якого також розглядається Дніпропетровським окружним адміністративним судом (лист ОСОБА_2 на ім`я позивача від 24.04.2021 року). Оскільки саме у цей час під час розгляду справи позивач дізнався зміст наказів Державного бюро розслідувань та встановив порушення своїх прав змістом вказаних наказів, звернувся до суду з заявою про збільшення позовних вимог в місячний строк з моменту, коли він дізнався про порушення своїх прав.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду, суд зазначає наступне.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 року №340/1019/19).

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом визначеного законом строку звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 31.03.2021 року у справі № 240/12017/19.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

З долученої позивачем до позовної заяви копії попередження про наступне вивільнення від 02.11.2020 року випливає, що позивача попереджено про наступне скорочення посади, яку він обіймав, у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок затвердження структури та змін до штатного розпису Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Полтаві, відповідно до наказів Державного бюро розслідувань від 15.10.2020 року № 583 та від 20.10.2020 року № 197 ДСК.

З зазначеним повідомленням про наступне вивільнення позивача ознайомлено 02.11.2020 року, що підтверджується власноручним підписом ОСОБА_1 .

Отже, про наявність оскаржуваних наказів Державного бюро розслідувань позивач був обізнаний ще 02.11.2020 року.

Враховуючи ту обставину, що попередження про наступне вивільнення та наступне звільнення позивача, впливають на права та інтереси позивача, що підтверджується поданням позову до суду про поновлення на посаді, позивач мав усвідомлювати, що оскаржувані накази Державного бюро розслідувань від 15.10.2020 року № 583 та від 20.10.2020 року № 197 ДСК можуть порушувати його права.

Суд критично оцінює посилання позивача на лист ОСОБА_2 від 24.04.2021 року, з якого позивачу стало відомо про те, що накази Державного бюро розслідувань від 15.10.2020 року № 583 та від 20.10.2020 року № 197 ДСК, на думку ОСОБА_2 , винесені з порушенням діючого законодавства та про ознайомлення позивача з цими наказами саме 24.04.2021 року.

Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що він вчиняв дії щодо ознайомлення з зазначеними наказами та мали місце непереборні обставин, перешкоди чи труднощі, що унеможливили своєчасне звернення до суду.

Суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Отже, суд доходить висновку, що наведені позивачем причини пропуску строку для звернення до суду, не є поважними.

Частиною 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

За таких обставин, суд не вбачає обґрунтованих підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасуванні наказів Державного бюро розслідувань від 15.10.2020 року № 583 та від 20.10.2020 року № 197 ДСК поважними, а отже, враховуючи пропуск позивачем такого строку без поважних причин, суд приходить до висновку, що уточнена позовна заява, подана до суду 06.05.2021 року підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з уточненою позовною заявою - відмовити.

Залишити без розгляду уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального управління державного бюро розслідувань, розташоване у місті Полтаві, Державного бюро розслідувань, яка подана до суду 06.05.2021 року.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, передбачені статті 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар