Справа № 813/4060/17
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/4060/17
У Х В А Л А

з питань закриття провадження в адміністративній справі

19 травня 2021 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В., розглянувши в судовому засіданні заяву представника третьої особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Бальтазар» про закриття провадження у справі № 813/4060/17 за

позовомОСОБА_1 , представник Сергеєва О.І.
до виконавчого комітету Львівської міської ради, представник Кохан О.І. Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, представник не з`явився за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Бальтазар», представник Юнко М.В.
про визнання протиправним та скасування рішення, скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебуває справа № 812/4060/17 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Винниківської міської ради м. Львова (правонаступник виконавчого комітету Львівської міської ради), Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариства з обмеженою відповідальністю «Бальтазар», у якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Винниківської міської ради міста Львова від 29.07.2014 № 126 «Про надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на проектування та будівництво багатоквартирного блокованого житлового будинку на земельній ділянці по АДРЕСА_1 »;

- скасувати надані виконавчим комітетом Винниківської міської ради міста Львова містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на проектування та будівництво товариством з обмеженою відповідальністю «Бальтазар» багатоквартирного блокованого житлового будинку на земельній ділянці по АДРЕСА_1 від 29.07.2014 № Н0-13-07-2014;

- скасувати реєстрацію Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області декларації про початок виконання будівельних робіт за № ЛВ 72 від 29.08.2014 на будівництво зблокованих житлових будинків по вул. Ломоносова б/н у м. Винники (замовник - товариство з обмеженою відповідальністю «Бальтазар», код в ) згідно містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на проектування та будівництво багатоквартирного блокованого житлового будинку на земельній ділянці по АДРЕСА_1 № Н0-13-07-2014 від 29.07.2014, які надані виконавчим комітетом Винниківської міської ради міста Львова згідно рішення виконавчого комітету Винниківської міської ради міста Львова від 29.07.2014 № 126 «Про надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на проектування та будівництво багатоквартирного блокованого житлового будинку на земельній ділянці по АДРЕСА_1 ».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на праві власності належить земельна ділянка площею 1,02223 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . На вказаній земельній ділянці розташований ставок площею 0,4214 га, що підтверджується водогосподарським паспортом та правилами експлуатації ставка водойми на земельній ділянці гр. ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 .

На суміжній з земельною ділянкою позивача знаходиться земельна ділянка площею 0,3172 га за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебувала у користуванні ТОВ «Бальтазар». У травні 2017 року ТОВ «Бальтазар» розпочало на орендованій земельній ділянці будівельні роботи з облаштування фундаменту для будинку.

У серпні 2017 року позивачу стало відомо про те, що 29.07.2014 відповідач 1 прийняв рішення № 126 про надання ТОВ «Бальтазар» містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на проектування та будівництво багатоквартирного блокованого житлового будинку на земельній ділянці по АДРЕСА_1 (далі містобудівні умови та обмеження).

Позивач зазначає, що ТОВ «Бальтазар» розпочало будівництво блокованих житлових будинків без дотримання передбачених Водним Кодексом України меж прибережної захисної смуги водойми ставка, що належить позивачу та річки Маруньки. Тому позивач вважає, що відповідач 1 при наданні оскаржуваних містобудівних умов та обмежень зобов`язаний був врахувати передбачені Водним Кодексом України межі прибережної захисної смуги водойми ставка, що належить йому та річки Маруньки, щоб уникнути в майбутньому протиправної їх забудови.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ТОВ «Бальтазар», подано заяву про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Заява про закриття провадження у справі мотивоване тим, що 29.06.2017 року Винниківська міська радам. Львова м. Львова прийняла рішення, яким внесені зміни у містобудівні умови та обмеження на проектування та будівництво багатоквартирного блокованого житлового будинку на земельній ділянці на вул. Ломоносова у м. Винники № Н0-13-07-2014, затверджені рішенням виконавчого комітету Винниківської міської ради № 126 від 29.07.2014.

На підставі такого рішення Позивач вважає, що рішення Винниківської міської ради від 29.07.2014 року № 126 «Про надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на проектування та будівництво багатоквартирного блокованого житлового будинку на земельній ділянці на вул. Ломоносова у м. Винники» не протиправним.

Системний аналіз правових норм, які містяться в Законі України «Про місцеве самоврядування». Законі України «Про регулювання містобудівної діяльності», дає підстави для висновку про те, що містобудівні умови та обмеження видаються за заявою суб`єкта містобудування та доданих до неї документів, перелік яких встановлений пунктом 2.2 Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 07.07.2011 № 109 (чинний на момент прийняття оспорюваних рішень, втратив чинність 26.12.2017 року).

Якщо містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки були видані замовнику і затверджені спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури, то вони є чинними до завершення будівництва і можуть бути скасовані головними інспекторами будівельного нагляду ДАБІ України в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду в разі виявлення за наслідками проведення перевірки і порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об`єктами нагляду.

Відповідно до обставин даної справи, до містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на АДРЕСА_1 внесені зміни виконавчим органом місцевого самоврядування майже три роки з моменту їх надання ТОВ «Бальтазар».

Виконавчий комітет Винниківської міської ради, отримавши заяву ТОВ «Бальтазар» про видання містобудівних умов і обмежені забудови земельної ділянки, перевірив її, а також додані до неї документи, на відповідність вимогам законодавства і не висловив жодних зауважень з цього приводу, надав замовнику та затвердив містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки в 2014 році. Внесенню змін до містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на АДРЕСА_1 не передувало проведення перевірки в порядку здійснення заходу державного архітектурно-будівельного нагляду.

З вищенаведеного вбачається, що між ТОВ «Бальтазар» та Виконавчим комітетом Винниківської міської ради на підставі рішення про видачу містобудівних умов та обмежень на об`єкт будівництва на вул. Ломоносова в м. Винники виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією ТОВ «Бальтазар» права на створення об`єкта архітектури, у зв`язку з чим ТОВ «Бальтазар» вчинені юридично значимі дії, понесені відповідні витрати пов`язані зі створенням об`єктів архітектури, передбачених містобудівними умовами та обмеженнями.

Розглядаючи справу по суті заявлених позовних вимог, суди керувалися тим, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів. Проте такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права, виходячи з наступних міркувань.

Разом з тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного суду у справі № 727/8819/16-а в постанові від 15.04.2020 року.

Водночас приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

У цій справі орган місцевого самоврядування надав містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки ТОВ «ЖБК «Бальтазар», який є орендарем земельної ділянки та забудовником об`єкта, що побудований на цій земельній ділянці. Тобто у цій справі ОСОБА_1 оскаржує містобудівні умови та обмеження, які видані органом місцевого самоврядування не йому, а третій особі, що свідчить про приватноправовий, а не публічно- правовий характер спірних правовідносин. Аналогічна, правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного суду у справі № 727/8819/16-а в постанові від 15.04.2020 року.

Позивач в цій праві оспорює рішення виконавчого комітету органу місцевого самоврядування № 126 від 29.07.2014 року, який жодним чином не порушує його права, а також сам вказує на приватно-правову природу даного спору. Позивач чітко вказує мотиви позову - вирішення спірних питань щодо користування земельною ділянкою, однак, дані правовідносини мають природу приватно-правову, тобто розглядатися мають судоми цивільної юрисдикції, однак, не адміністративними судами.

Отже, спірні правовідносини у справі пов`язані з необхідністю захисту права на земельну ділянку, тобто права цивільного, тому позов у справі не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, оскільки спір у цій справі пов`язаний, серед іншого, із захистом речових прав позивача на земельну ділянку, тобто цей спір не є публічно-правовим і має вирішуватися судами за правилами господарського судочинства. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного суду у справі № 725/5630/15-ц у постанові від 31 жовтня 2018 року.

Позивач та його представник заперечили проти закриття провадження у справі.

Представник відповідача покладався на думку суду.

Представник третьої особи просила провадження у справі закрити.

При постановленні ухвали суд виходить з наступного:

Згідно з ст. 19 Конституції України, Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Натомість однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Разом з тим участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою класифікації спору як публічно-правового. Однак не кожен спір за участю суб`єкта владних повноважень є публічно-правовим.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Однак у даній справі Верховним судом зроблено наступні висновки:

«На цій підставі колегія суддів доходить до висновку щодо неправомірності неврахування у містобудівних умовах та обмеженнях прибережної захисної смуги річки Марунька та водойми на земельній ділянці по вул. Забава, 106 у м. Винники з причини відсутності проекту землеустрою зі встановлення прибережної захисної смуги річки Марунька, а також водогосподарського паспорта та правил експлуатації водойми.

Отже, суди попередніх інстанцій мали встановити наявність прибережної захисної смуги вказаних водойм з урахуванням всіх наявних у матеріалах справи доказів, визначити їх статус на підставі перевірки, зокрема, містобудівної документації м. Винники, за необхідності витребувати відомості з управління водних ресурсів, та на цій підставі здійснити оцінку правомірності неврахування відповідної водойми у містобудівних умовах та обмеженнях.

Суд також враховує, що рішення у цій справі впливає на захист суспільного інтересу щодо відновлення законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання щодо планування забудови та розвитку території на місцевому рівні.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21 серпня 2018 року у справі № 826/13584/16, від 24 квітня 2019 року у справі № 826/13358/17».

Таким чином, суд переконаний що спір у даній справі не є приватно правовим, а має впливає на захист суспільного інтересу щодо відновлення законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання щодо планування забудови та розвитку території на місцевому рівні.

Також суд враховує положення Висновку N 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява N 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява N 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява N 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, спір у даній справі є публічно-правовим, відтак провадження у справі не підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 238, 240, 248, 256, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Бальтазар» про закриття провадження - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала в апеляційному порядку окремо не оскаржується.

Ухвала складена у повному обсязі 24.05.2021 року.

Суддя Гавдик З.В.