Справа № 120/1828/20-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження

Справа № 120/1828/20-а

25 травня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Шидловського В.Б. Франовської К.С.

розглянувши у письмовому провадженні клопотання Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року по справі за адміністративним позовом акціонерного товариства "Вінницяобленерго" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11.09.2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

З матеріалів справи встановлено, що скаржником подано апеляційну скаргу до суду з пропуском строку, встановленого КАС України.

Водночас, відповідач подав клопотання, у якому просить поновити строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування заявленого клопотання заявник посилається на той факт, що копія судового рішення на його адресу надійшла лише 03.03.2021 року, а тому посилаючись на норми ст. 295 КАС України, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Розглянувши заявлене відповідачем клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд зважає на таке.

Так, відповідно до частини 1 статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У контексті наведеної норми поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами справи певних процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Обставини, з якими апелянт пов`язує поважність причин пропуску строків звернення, повинні бути доведеними та підтвердженими належними доказами, і дійсно підтверджувати неможливість звернення до суду у встановлений законодавством строк. Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Відповідно до ч.ч. 1, 2,3 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою ст. 299 цього Кодексу.

З матеріалів справи слідує, що оскаржуване рішення прийнято 11.09.2020 року у відкритому судовому засіданні за участі представників сторін, в тому числі і Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Встановлено, що судом першої інстанції копію рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11.09.2020 року направлено на адресу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 24.09.2020, що підтверджується супровідним листом.

Отже суд першої інстанції виконав свій обов`язок щодо надіслання відповідачу копії судового рішення.

У своєму рішенні у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 року Європейський суд з прав людини зауважив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі.

Проте матеріали справи свідчать про те, що заявник фактично не цікавився результатом відомого йому судового провадження та не вчиняв дій з метою отримання оскаржуваного рішення.

Крім того, особа має можливість реалізувати своє право на доступ до судових рішень через Єдиний державний реєстр судових рішень шляхом пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їх частин (Аналогічна правова позиція була викладена у рішенні Верховного Суду України від 24.02.2017 р. у справі № 5-45кз17).

Згідно з інформацією, що міститься в Реєстрі, рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11.09.2020 року оприлюднено 01.10.2020 року.

Відтак, інформацію про оскаржуване судове рішення суду першої інстанції скаржник мав можливість отримати також і з Реєстру, починаючи з 01.10.2020 року, однак, апеляційну скаргу подав тільки 17.03.2021 року, що також вказує на відсутність процесуальної зацікавленості скаржника щодо судового рішення у даній справі.

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Отже, наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

Окрім цього, пунктом другим частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Такі положення наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Отже, органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, по заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Зміст наведеного у клопотанні про поновлення строку обґрунтування, на думку суду, свідчить про неналежне використання наданих відповідачу процесуальних прав та недобросовісне ставлення до виконання своїх обов`язків.

При вирішенні питання поважності причин пропуску строку звернення до суду із апеляційною скаргою, суд також ураховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Оскільки скаржник не навів поважних підстав для пропуску строку на апеляційне оскарження, матеріали справи не містять доказів, які підтверджують, що причина пропуску процесуального строку має об`єктивний і незалежний від скаржника характер, скаржником додатково такі докази не подано, обставини, на які покликається скаржник у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, на переконання суду апеляційної інстанції, не є непереборними чи такими, що унеможливлювали реалізацію права на апеляційне оскарження.

Враховуючи вказані обставини, а також те, що відповідач не обґрунтував наявності поважних причин неможливості отримання копії рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11.09.2020 року до часу звернення з апеляційною скаргою та, як наслідок, подання останньої у межах строку, передбаченого ст.295 КАС України, колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11.09.2020 року необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.121, 295, 325, 328, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

у задоволенні клопотання Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року відмовити.

Визнати неповажними причини пропуску Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг строку на апеляційне оскарження рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України .

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Шидловський В.Б. Франовська К.С.