Справа № 280/361/21
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року Справа № 280/361/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я. розглянувши в письмовому порядку за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Романцови і Ко (70643, Запорізька область, Пологівський район, с. Басань, вул. Центральна, буд. 173А, )

до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (69095, м.Запоріжжя, вул. Українська, 50, )

про визнання протиправним та скасування припису, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Романцови і Ко (далі позивач) звернулось із позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати припис № 1067-ДК/0215Пр/03/01/-20, виданий 02.12.2020 державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру у Запорізькій області головним спеціалістом відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Хрущем Андрієм Олександровичем.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що всупереч норм Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності від 05.04.2007 №877-V (далі Закон №877-V) позивача не повідомлено про проведення заходу державного контролю, не надано жодних документів щодо здійснення відносного нього заходу державного контролю та за результатами проведеного заходу не складено відповідний акт перевірки. Таким чином, відповідачем прийнято оскаржуваний припис без проведення заходу державного нагляду (контролю) у відповідності до норм Закон №877-V. Також посилається на те, що оскаржуваний припис не відповідає принципу правової визначеності. З урахуванням викладеного, просить позов задовольнити.

Відповідач позовну заяву не визнав. У відзиві від 09.02.2021 вх. № 7990 посилається на те, що під час проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства виявлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :07:022:0010, яка перебуває у позивача на праві оренді, використовується з відхиленням від затверджених в установленому порядку проектів землеустрою. У зв`язку з наведеним відповідачем прийнято оскаржуваний припис у відповідності до вимог статті 144 Земельного кодексу України. Звертає увагу, що стаття 144 Земельного кодексу України не передбачає розширеного тлумачення її змісту, зокрема щодо того, що державний інспектор повинен детально описати, які саме порушення має усунути особа правопорушник та які дії повинен вчинити останній на виконання припису. Також наголошує на тому, що чинне законодавство не встановлює обов`язку державного інспектора повідомляти будь-яких осіб про проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства, а також залучати до проведення перевірки особу правопорушника. У спірних правовідносинах відповідачем застосовані норми Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель від 19.06.2003 №963-IV (далі Закон №963-IV), який у даному випадку є спеціальним законом. Здійснюючи перевірку дотримання вимог земельного законодавства, відповідач не перевіряв господарську діяльність ТОВ «Романцови і Ко», у зв`язку з чим посилання позивача на порушення ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області норм Закону №877-V є безпідставними. На підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 25.01.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 18.02.2021.

Ухвалою суду від 18.02.2021 за клопотанням сторін відкладено підготовче судове засідання до 15.03.2021.

Протокольною ухвалою суду від 15.03.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 15.04.2021.

Протокольною ухвалою суду від 15.04.2021 оголошено перерву у розгляді справи до 19.04.2021.

Ухвалою суду від 19.04.2021 за клопотанням представника позивача відкладено судове засідання на 17.05.2021.

Клопотанням від 17.05.2021 представники сторін просять суд розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

10.11.2020 ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області видано наказ Про здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності" №1067-ДК, яким наказано здійснити державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства стосовно земельної ділянки, як об`єкта перевірки з кадастровим номером :07:022:0010.

За результатами проведеного заходу державного нагляду (контролю) складено Акт обстеження земельної ділянки від 20.11.2020 №1067-ДК/1215/АО/10/01-20 та Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту земельної ділянки №1067-ДК/1753/АП/09/01/-20.

Перевіркою встановлено, що відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26.10.2020 №НВ-020, земельна ділянка сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :07:022:0010, яка розташована на території Басанської сільської ради Пологівського району Запорізької області, державної форми власності, цільове призначення для введення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 45,5571 га, вид угідь сіножаті, знаходиться в оренді у ТОВ Романцови і Ко, строк дії речового права до 01.11.2030. Під час візуального обстеження вказаної земельної ділянки встановлено, що земельна ділянка розорена. Таким чином в діях ТОВ Романцови і Ко в особі керівника Романцової Л.Д. вбачається використання земельної ділянки з кадастровим номером :07:022:0010 з відхиленням від затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, що є порушенням, відповідальність за яке передбачена пунктом і статті 211 Земельного кодексу України та статтею 55 КУпАП.

02.12.2020 державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру у Запорізькій області головним спеціалістом відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області Хрущ А.О. складено припис №1067-ДК/0215Пр/03/01/-20, в якому зазначено: земельна ділянка з кадастровим номером :07:022:0010 державної власності, яка розташована на території Пологівського району використовується ТОВ Романцови і Ко в особі керівника Романцової Л.Д. з відхиленням від затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, що є порушенням, відповідальність за яке передбачена пунктом і статті 211 Земельного кодексу України та статті 55 КУпАП та приписано ТОВ Романцови і Ко в особі керівника Романцової Л.Д.: у тридцяти денний строк усунути виявлене правопорушення.

Не погоджуючись із приписом, позивач звернуся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

За нормами частини 1 та 2 статті 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

У відповідності до статті 187 Земельного кодексу України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Приписами статті 188 Земельного кодексу України визначено, що державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Відповідно до підпункту 25-1 пункту 4 Положення Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використання та охороною земель усіх категорій і форм власності.

Таким чином, державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використання та охороною земель усіх категорій і форм власності відноситься до компетенції відповідача.

Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель визначає Закон №963-IV, який спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля.

У статті 4 Закону №963-IV визначено, що об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

Статтею 5 Закону №963-IV встановлено, що державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Положеннями статті 6 Закону №963-IV передбачено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі належать зокрема: здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням.

Відповідно до положень статей 9, 10 Закону №963-IV державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом здійснюються шляхом, зокрема, проведенням перевірок.

Державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право:

- безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель;

- давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків;

- складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності;

- у разі неможливості встановлення особи правопорушника земельного законодавства на місці вчинення правопорушення доставляти його до органів Національної поліції чи до приміщення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради для встановлення особи порушника та складення протоколу про адміністративне правопорушення;

- викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства України;

- передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення;

- проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку як допоміжний засіб для запобігання порушенням земельного законодавства України;

- звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Згідно з частиною 1 статті 144 Земельного кодексу України у разі виявлення порушення земельного законодавства державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля складають протокол про порушення та видають особі, яка допустила порушення, вказівку про його усунення у 30-денний строк. Якщо особа, яка допустила порушення земельного законодавства, не виконала протягом зазначеного строку вказівки державного інспектора щодо припинення порушення земельного законодавства, державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля відповідно до закону накладають на таку особу адміністративне стягнення та повторно видають вказівку про припинення правопорушення чи усунення його наслідків у 30-денний строк.

У разі неусунення порушення земельного законодавства у 30-денний строк державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля звертаються до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про припинення права користування земельною ділянкою (частина 2 статті 144 Земельного кодексу України).

Аналіз наведених норм дозволяє дійти до висновку, що контроль за використанням та охороною земель є прямим обов`язком державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель. При цьому, законодавством визначено перелік конкретних дій та заходів на вчинення яких уповноважено державних інспекторів. Зокрема, під час здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використання та охороною земель усіх категорій і форм власності, державний інспектор має право давати обов`язкові для виконання приписи з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель.

У даній справі предметом спору є припис №1077-ДК/0221Пр/03/01/-20 від 02.12.2020, виданий державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру у Запорізькій області головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Вільнянському, Запорізькому, Новомиколаївському районах та м.Запоріжжя Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області Гаспаряном С.Л.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За змістом оскаржуваного припису від 02.12.2020 №1067-ДК/0215Пр/03/01/-20, встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :07:022:0010 державної власності, яка розташована на території Пологівського району використовується ТОВ Романцови і Ко в особі керівника Романцової Л.Д. з відхиленням від затверджених в установленому порядку проекту землеустрою, що є порушенням відповідальність за яке передбачена пунктом і статті 211 Земельного кодексу України та статті 55 КУпАП, у зв`язку з чим приписано у тридцяти денний строк усунути виявлене правопорушення.

Суд зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

В силу вимог статті 2 КАС України обґрунтованість є однією з обов`язкових ознак рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, що підлягає встановленню адміністративним судом.

Проаналізувавши зміст оскаржуваного припису, суд зазначає, що припис не відповідає критерію обґрунтованості, з огляду на таке.

По-перше, загальне посилання у приписі на те, що земельна ділянка використовується позивачем з відхиленням від затверджених в установленому порядку проектів землеустрою не дозволяє зрозуміти суті допущеного порушення.

В контексті вищенаведеного, суд звертає увагу, що акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства не є складовою частиною припису. Припис є окремим та самостійним рішенням суб`єкта владних повноважень.

Крім того, як встановлено судом під час судового розгляду, акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства на адресу позивача не направлявся, отже позивач не був ознайомлений з його змістом.

По-друге, в зобов`язальній частині припису зазначено: у тридцяти денний термін усунути виявлене правопорушення, тобто припис носить загальний характер без конкретизації того, що приписується.

Суд зазначає, що припис не може містити декларативних (загальних) вимог щодо усунення виявлених перевіркою порушень. Натомість, він повинен містити перелік конкретних заходів, які необхідно здійснити суб`єкту господарювання для усунення виявлених порушень.

Зазначене підтверджується також формою припису, яку використовує відповідач та в якій після слова приписую зазначено про необхідність вказати заходи, які необхідно здійснити для припинення порушення земельного законодавства, усунення його наслідків, строк їх виконання по кожному із заходів.

Проте, ці вимоги відповідачем не виконані і в приписі не зазначено спосіб усунення порушень, тобто яким шляхом їх необхідно усунути позивачу на думку контролюючого органу.

Отже, оскаржуваний припис від 02.12.2020 №1067-ДК/0215Пр/03/01/-20 винесений без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв`язку з чим є протиправним та підлягає скасуванню.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у подібних правовідносинах, зокрема, у постанові від 05.02.2021 у справі №160/4347/19 Верховний Суд зазначив, що вимога контролюючого органу про усунення виявлених порушень законодавства повинна бути здійснена у письмовій формі, сформована внаслідок реалізації контролюючим органом своєї компетенції (завдань і функцій відповідно до законодавства), містити чіткі, конкретні і зрозумілі, приписи на адресу підконтрольного суб`єкту (об`єкту контролю, його посадових осіб), які є обов`язковими до виконання останнім. Зобов`язання позивача самостійно визначити, які саме заходи слід вжити для усунення виявлених порушень, в свою чергу, може призвести до нового можливого порушення позивачем чинного законодавства. Зобов`язальний характер вимог щодо усунення правопорушення свідчить як про встановлення цього порушення, так і визначення імперативного обов`язкового способу його усунення.

Поряд із вищенаведеним, суд відхиляє доводи позивача щодо порушення відповідачем норм Закону №877-V при проведенні перевірки дотримання вимог земельного законодавства, з огляду на таке.

За змістом статті 2 Закону №877-V дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів валютного нагляду, податкового контролю, митного контролю, державного експортного контролю (крім здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами космічної діяльності України приватної форми власності законодавства про космічну діяльність в Україні), контролю за дотриманням бюджетного законодавства, державного нагляду на ринках фінансових послуг, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, державного нагляду (контролю) в галузі телебачення і радіомовлення, державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг, державного ринкового нагляду та контролю нехарчової продукції, державного нагляду за дотриманням вимог безпеки використання ядерної енергії.

Вказаним законом визначено чіткий перелік відносин, на які поширюється його дія. Особливості та обмеження перевірок, визначені у вказаному Законі, не відносяться до перевірок земель Держгеокадастром та його територіальними органами, оскільки такі обмеження стосуються лише до застосування Закону №877-V

Суд звертає увагу, що об`єктом перевірки відповідача відносно позивача була земельна ділянка, а не господарська діяльність позивача.

Натомість, норми Закону №877-V стосуються безпосередньо сфери господарської діяльності суб`єктів господарювання та жодним чином не стосуються перевірок дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель.

На спірні правовідносини поширюють дію норми Закону №963-IV, а тому посилання позивача на норми Закон №877-V є безпідставними.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 826/11708/17, від 15.07.2019 у справі № 140/2320/18, від 09.07.2020 у справі № 824/561/18-а, від 22.10.2020 у справах № 826/14317/18 та № 826/16214/17, від 11.11.2020 у справі №160/27/19, від 03.12.2020 у справі №804/5600/16, від 31.03.2021 у справі №810/4361/18.

Суд зауважує, що під час розгляду цієї справи враховує останню позицію Верховного Суду, сформовану щодо розгляду спорів у подібних правовідносинах.

Разом з тим суд зауважує, що вищезазначені аргументи позивача не впливають на загальні висновки суду про протиправність оскаржуваного припису.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням з`ясованих обставин та досліджених письмових доказів суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір в розмірі 2 102,00 грн., у зв`язку з чим вказана сума підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.2, 5, 9, 77, 132, 139, 143, 243-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Романцови і Ко (70643, Запорізька область, Пологівський район, с. Басань, вул. Центральна, буд. 173А, ) до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (69095, м.Запоріжжя, вул. Українська, 50, ) про визнання протиправним та скасування припису, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 02 грудня 2020 року № 1067-ДК/0215Пр/03/01/-20.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Романцови і Ко за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору сумі 2 102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 25.05.2021.

Суддя Л.Я. Максименко