Справа № 160/10001/20
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2021-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 травня 2021 року м. Дніпросправа № 160/10001/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку

письмового провадження

в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року (головуючий суддя Озерянська С.І.) в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Утилітсервіс»

до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Утилітсервіс» (далі Позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (далі Відповідач-1), Державної податкової служби України (далі Відповідач-2), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/рахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 02.03.2020 року № 1471556/39632617, підписане головою комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних М. Обертович;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну ТОВ "УТИЛІТСЕРВІС" № 3 від 20.01.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою фактичного її отримання Державною податковою службою України, а саме 10.02.2020 року.

В обґрунтування адміністративного позову Позивач, зокрема, зазначив, що Відповідачами протиправно відмовлено у реєстрації податкової накладної №3 від 20.01.2020 року у реєстрі та не наведено жодних посилань в рішенні на норми права, за якими було відмовлено у реєстрації, не зазначено які саме потрібно платнику податків подати докази. Надані документи, на думку Позивача, доводять реальність господарських операцій, по яким проводилась реєстрація податкової накладної, та спростовують припущення Відповідача про ризиковість операції.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року адміністративний позов задоволено (а.с.85-89).

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції, зокрема, зазначив, що рішення комісії від 02.03.2020 №1471556/39632617 не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, та породжує його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку Позивача виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Відповідач-1 оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Відповідач-1, із посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовної заяви відмовити.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема, тим, що Позивачем не надано документи щодо наявності на підприємстві виробничих потужностей та інструментів для виконання робіт по механічному розбиранню техніки. Відповідач-1 вказує, що визначені підстави в Рішенні комісії для відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є правомірними та такими, що прийняті відповідно до норм чинного законодавства та в установленому порядку.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що рішення податкового органу не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, що перешкоджає платнику податків своєчасно та в повній мірі виконати свої обов`язки та скористатись правами, передбаченими чинним податковим законодавством, яким врегульовано порядок реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено, що між Позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Утилітсервіс» (покупець) та Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» (продавець) було укладено договір купівлі-продажу № 12F000-2024/19 від 14.11.2019 року.

За умовами зазначеного договору Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю обладнання ДК 54, ємністю 6055, м. Дніпро, вул. Чернишевського, 27 ( код УКТ ЗЕД 8517), яке втратило експлуатаційні властивості за прямим призначенням згідно специфікації, вказаної у Додатку № 1 до цього Договору, а покупець в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобов`язується його прийняти та оплатити.

Відповідно до Специфікації (Додатку № 1 до договору № 12F000-2024/19 від 14.11.2019 року), рахунку № 12ЗАМ-18-143 від 15.11.2019 року, акту приймання передачі товару від 26.11.2019 року передано обладнання, яке втратило експлуатаційні властивості за прямим призначенням на загальну суму 1 085 815, 75 грн.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Утилітсервіс» здійснено сплату за вказаним договором у розмірі 1 085 815, 75 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 22.11.2019 року № 193. 615652369 та від 25.11.2019 року № 194.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Віолатор» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Утилітсервіс» було укладено договір заявка на транспортно-експедиційні послуги № 25/11 від 25.11.2019 року.

На виконання зазначеного договору було складено товарно - транспортні накладні від 26.11.2019 року № 2601-01, № 2601-02, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Віолатор» здійснив перевезення вантажу згідно договору № 12F000-2024/19 від 14.11.2019 року, на загальну суму з ПДВ 1 085 815, 75.

Відповідно рахунку-фактури № 26/11-03 року від 26.11.2019 року автопослуги з перевезення вантажу по місту становлять 6 199, 78 з ПДВ, акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) товару від 26.11.2019 року було надано послуги з перевезення вантажу, платіжним дорученням від 12.12.2019 року підтверджено його сплату.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Утилітсервіс» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю (покупець) було укладено договір поставки № 23/03-18 від 23.03.2018 року.

За умовами зазначеного договору Постачальник зобов`язується поставити Товар, Покупець прийняти його та оплатити на умовах даного Договору.

Відповідно до Специфікації (Додатку № 1 до договору № 23/03-18 від 23.03.2018 року), рахунку-фактуру № 4 від 20.01.2020 року, передано та продано металоконструкції (сталь 25) на загальну суму з ПДВ 121 680, 00 грн., сплата яких підтверджується платіжним дорученням № 13797 від 20.01.2020 року.

20.01.2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Утилітсервіс» було складено податкову накладну № 3 на суму 121 680, 00 коп., в тому числі 20 280 грн. 00 коп.

Позивачем 10.02.2020 року подано до Державної фіскальної служби України для проведення реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 3 від 20.01.2020 року.

Реєстрацію податкової накладної було зупинено, про що на адресу Позивача надійшла електронна квитанція № від 10.02.2020 року.

Відповідно до змісту квитанції № від 10.02.2020 року за результатами обробки: «Документ прийнято. Реєстрація зупинена».

В квитанції зазначено наступні підстави для зупинення реєстрації податкової накладної: відповідно до п. 201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 20.01.2020 року № 3 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/ послуг 7306, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товарів/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних». Додатково повідомлено: показник «D»=7.0016% %, «Р»=0.

26.02.2020 року Позивачем направлено до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області повідомлення № 2 про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено.

02.03.2020 року комісією Головного управління ДПС у Дніпропетровській області прийняте рішення №1471556/39632617 про відмову у реєстрації податкової накладної №3 від 20.01.2020 року в ЄРПН, через ненадання платником податку первинних документів щодо постачання/придбання, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності первинних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Згідно пунктами "а", "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» №1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок №1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «;Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі квитанція).

Аналогічні норми містить пункт 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Зі змісту квитанції по податковій накладній №3 вбачається, що податковим органом сформовано висновок про відповідність податкової накладної вимогам п. 1 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій».

При цьому суд зазначає, що на час виникнення та розвитку спірних у цій справі правовідносин критерії ризиковості здійснення операцій були визначені Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

Згідно пункту 10 Порядку №1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

За змістом пункту 11 Порядку №1165, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Як вбачається зі змісту квитанції про зупинення реєстрації складеної Позивачем податкової накладної, контролюючий орган вказав, що господарська операція платника податків відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Зупинення реєстрації ПН/РК за п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій відбувається у разі одночасного дотримання трьох умов: відсутність товару в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товару, що на постійній основі постачається; обсяг постачання дорівнює або перевищує товарні залишки; переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Натомість, надіслана Позивачу квитанція містить вимогу щодо надання пояснень та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, без зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджений наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 року № 520 (далі - Порядок № 520).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 520, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

У пункті 5 Порядку № 520, визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно пункту 9 Порядку № 520, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Пунктом 10 Порядку № 520 визначено, що Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Відповідно до пункту 11 Порядку № 520, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Згідно пункту 13 Порядку № 520, рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Рішення комісії від 02.03.2020 № 1471556/39632617 не містить конкретної інформації щодо причин та підстав для його прийняття та чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Відтак, зазначене рішення є необґрунтованим, оскільки платником податків до контролюючого органу було надано необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарської операції за податковою накладною, у реєстрації якої відмовлено, а належним способом захисту порушеного права є, саме, скасування протиправного рішення.

Також, факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарської операції, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

Таким чином, зважаючи, на наявність у Позивача передбачених законодавством документів, та на те, що такі документи були надані податковому органу, останній не мав правових підстав для відмови Позивачу у реєстрації податкової накладної від 20.01.2020 року № 3.

Рішення комісії від 02.03.2020 № 1471556/39632617 не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, та породжує його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку Позивача виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Отже рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 02.03.2020 № 1471556/39632617 прийняте без врахування всіх обставин у справі та не у спосіб, визначений законом, а відтак, є протиправним та підлягає скасуванню.

Ефективним способом захисту порушеного права Позивача буде саме зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкову накладну.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 03 грудня 2020 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року у справі №160/10001/20 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов