Справа № 440/1066/21
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2021-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року м. ПолтаваСправа №440/1066/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевякова І.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Оніщенко В.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області, Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги:

- визнати протиправною бездіяльність Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області щодо ненарахування та невиплати середньомісячної заробітної плати за період працевлаштування з 28.11.2020 по 27.05.2021, з часу припинення повноважень на посаді голови Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області;

- зобов`язати виконавчий комітет Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області здійснити нарахування та виплату середньомісячної заробітної плати, у відповідності до частини другої статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", але не більше як за 6 місяців починаючи з 28.11.2020 по 27.05.2021, з часу припинення повноважень на посаді голови Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області в сумі 236 721,36 грн (двісті тридцять шість тисяч сімсот двадцять одну гривню, тридцять шість копійок) без врахування загальнообов`язкових податків та зборів та з врахуванням відрахування ПДФО та військового збору;

- допустити до негайного виконання рішення в частині виплати середньомісячної заробітної плати за один місяць, що слідують з дня звільнення, тобто за період з 28.11.2020 по 27.12.2020, та стягнути з Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області на мою користь 39453,56 грн без врахування загальнообов`язкових податків та зборів та з врахуванням відрахування ПДФО та військового збору.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

11.02.2021 ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області (далі - відповідач 1, Новосанжарська селищна рада), Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області (далі - відповідач 2, Виконавчий комітет Новосанжарської селищної ради) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/1066/21, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Аргументи учасників справи

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 27.12.2013 його було звільнено з посади юриста господарської групи відділу освіти Новосанжарської районної державної адміністрації, у зв`язку з переходом на виборну посаду.

30.12.2013 рішенням 31 сесії шостого скликання Старосанжарської сільської ради ОСОБА_1 обрано на посаду сільського голови. До 27.11.2020 він безперервно працював на виборних посадах - з 30.12.2013 по 14.11.2017 на посаді сільського голови Старосанжарської сільської ради, з 15.11.2017 по 27.11.2020 на посаді сільського голови Малоперещепинської сільської ради.

27.11.2020 повноваження ОСОБА_1 як Малоперещепинського сільського голови припинено на підставі підпункту 4 пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад", у зв`язку з обранням нового сільського голови на чергових виборах, що мали місце 25.10.2020.

Позивач вказував, що законодавством гарантується право особи на надання після закінчення її повноважень за виборною посадою, попередньої роботи (посади), у той же час таке право може бути реалізовано за умови наявності посади або іншої рівноцінної посади. При цьому можливість працевлаштування на попередню роботу, на якій він працював до обрання на виборну посаду, відсутня, що підтверджується довідкою сектору освіти Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області від 27.10.2020 №01-13/953 та листом сектору освіти Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області від 14.01.2021 №01-09/1.

З огляду на наведене, позивач вважав, що має право відповідно до частини другої статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" на збереження середньої заробітної плати, яку він одержував на виборній посаді у раді, однак відповідач 1 протиправно не виплачує йому цю середню заробітну плату.

30.03.2021 до суду надійшов відзив Новосанжарського селищного голови, у якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Новосанжарський селищний голова, який за повноваженнями є представником обох відповідачів, посилався на те, що 03.12.2020 позивач звернувся до Новосанжарської селищної ради зі заявою, у якій просив зберегти за ним середню заробітну плату, яку він одержував на посаді голови Малоперещепинської сільської ради на період влаштування, але не більше шести місяців у зв`язку з неможливістю працевлаштування на попередню роботу на якій працював до обрання на виборну посаду.

Листом від 05.01.2021 №9/02-18 позивачу запропоновано посаду юрисконсульта господарської групи відділу освіти Новосанжарської селищної ради; у відповідь на цей лист 05.01.2021 позивач повідомив, що не надасть згоду на пропозицію стосовно зайняття вакантної посади. У зв`язку з ненаданням згоди на зайняття запропонованої ОСОБА_1 рівноцінної посади на іншому підприємстві, листом від 21.01.2021 №135/02-18 йому було повідомлено про те, що у зв`язку з поширенням на нього гарантій щодо виплати середньої заробітної плати на період працевлаштування, але не більше 6 місяців, питання про виплату та виділення коштів з селищного бюджету буде винесено на розгляд найближчої сесії селищної ради для прийняття відповідного рішення. За результатами відкритого поіменного голосування при розгляді зазначеного питання із 20 присутніх на пленарному засіданні депутатів проголосували "за" - 0, "проти" - 2, "утрималось" - 18. Наголошував, що оскільки з боку відповідачів було вжито всіх передбачених законодавством заходів щодо збереження за позивачем середнього заробітку на період працевлаштування, твердження ОСОБА_1 щодо бездіяльності відповідачів є безпідставними.

У судовому засіданні 07.04.2021 позивач позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача 1 та відповідача 2 у судове засідання 07.04.2021 не з`явиЛИся, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином.

Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом

27.12.2013 позивач звільнений з посади юриста господарської групи відділу освіти Новосанжарської районної державної адміністрації, у зв`язку з переходом на виборну посаду згідно зі пунктом 5 статті 36 Кодексу законів про працю України, що підтверджується відповідним записом у трудовій книжці ОСОБА_1 № НОМЕР_1 .

Відповідно до рішення 6 сесії сьомого скликання Старосанжарської селищної ради від 30.12.2013, рішення сесії Старосанжарської селищної ради від 20.11.2015 ОСОБА_1 обраний на посаду сільського голови з 30.12.2013 по 14.11.2017; згідно зі рішенням 1 сесії сьомого скликання Малоперещепинської сільської ради від 14.11.2017 позивач обраний на посаду Малоперещепинського сільського голови з 15.11.2017, а 27.11.2020 звільнений з цієї посади, у зв`язку з припиненням повноважень на підставі підпункту 4 пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад", що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці ОСОБА_1 № НОМЕР_1 .

03.12.2020 позивач звернувся до Новосанжарської селищної ради зі заявою, у якій просив вирішити питання щодо збереження за ним середньої заробітної плати на період його працевлаштування відповідно до частини другої статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", у зв`язку з неможливістю працевлаштування за попереднім місцем роботи.

До вказаної заяви позивачем додано копію трудової книжки № НОМЕР_1 , довідку сектору освіти Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області від 27.10.2020 №01-13/953, довідку про доходи, довідку Новосанжарської районної філії Полтавського обласного центру зайнятості від 28.12.2020 №1463.

Листом від 05.01.2021 №9/02-18 відповідач 1 повідомив позивача про те, що на виборну посаду ОСОБА_1 перейшов з посади юриста господарської групи відділу освіти Новосанжарської районної державної адміністрації; в структурі виконавчих органів Новосанжарської селищної ради є вакантна посада юрисконсульта господарської групи відділу освіти, яку ОСОБА_1 (за його згодою) може зайняти як рівноцінну тій посаді, на якій він перебував до переходу на виборну посаду.

Того ж дня у відповідь /а.с. 18/ на вказаний лист позивач повідомив відповідача 1 про те, що на пропозицію відповідача 1 стосовно зайняття вказаної вакантної посади згоди не надає, у зв`язку з чим, повторно просить відповідача 1 вирішити питання щодо збереження за ним середньої заробітної плати на період його працевлаштування відповідно до частини другої статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", у зв`язку з неможливістю працевлаштування за попереднім місцем роботи.

14.01.2021 року Сектор освіти Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області на запит ОСОБА_1 повідомив, що посада, яку він займав до звільнення, виведена зі штатного розпису та всі працівники сектору освіти районної державної адміністрації попереджені про звільнення. Надати роботу (посаду) юриста господарської групи, а за її відсутності іншу рівноцінну роботу (посаду) немає можливості /а.с.14/.

Позивач ОСОБА_1 15.01.2021 року копію цього листа направив Новосанжарському сселищному голові у якості доказу неможливості працевлаштування на посаді, яку він займав до переходу на виборну посаду.

Листом від 21.01.2021 №135/02-18 відповідач 1 повідомив позивача, зокрема, про те, що із наданих ОСОБА_1 документів встановлено факт неможливості його працевлаштування підприємством, де він працював до обрання на виборну посаду, у зв`язку зі скороченням посади юрисконсульта господарської групи сектору освіти Новосанжарської районної державної адміністрації; також із наданої ОСОБА_1 копії трудової книжки встановлено факт роботи ОСОБА_1 у господарській групі сектору освіти Новосанжарської районної державної адміністрації безпосередньо перед обранням сільським головою на виборну посаду; а тому на ОСОБА_1 поширюються гарантії щодо виплати середньої заробітної плати, яку він отримував на виборній посаді, на період його працевлаштування, але не більше 6 місяців; питання про виплату ОСОБА_1 середнього заробітку та виділення для цього необхідних коштів з селищного бюджету буде внесено на розгляд найближчої сесії селищної ради /а.с.19-20/.

Листом від 09.02.2021 №266/02-18 відповідач 1 повідомив позивача про те, що питання "Про виплату колишньому Малоперещепинському сільському голові ОСОБА_1 середньої заробітної плати на період працевлаштування" було винесено на розгляд пленарного засідання 6 позачергової сесії восьмого скликання Новосанжарської селищної ради 29.01.2021. За результатами відкритого поіменного голосування рішення сесії з даного питання не було прийнято.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність Новосанжарської селищної ради щодо невиплати йому середньої заробітної плати протягом шести місяців на період працевлаштування, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 12 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

Сільський, селищний, міський голова обирається відповідною територіальною громадою на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування в порядку, визначеному законом, і здійснює свої повноваження на постійній основі. Строк повноважень сільського, селищного, міського голови, обраного на чергових місцевих виборах, визначається Конституцією України.

Відповідно до частини першої статті 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", повноваження новообраного сільського, селищного, міського голови починаються з моменту складення ним присяги відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" на пленарному засіданні відповідної сільської, селищної, міської ради, на якому відповідною територіальною виборчою комісією були оголошені рішення щодо його обрання та реєстрації. Повноваження сільського, селищного, міського голови закінчуються в день відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на наступних чергових місцевих виборах, або, якщо рада не обрана, з моменту вступу на цю посаду іншої особи, обраної на наступних місцевих виборах, крім випадків дострокового припинення його повноважень відповідно до частин першої та другої статті 79 цього Закону.

Згідно зі частиною п`ятою статті 12 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", на сільських, селищних, міських голів поширюються повноваження та гарантії депутатів рад, передбачені законом про статус депутатів рад, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини другої статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.

У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету. У разі, якщо колишній депутат місцевої ради має право на пенсійне забезпечення або йому призначена пенсія за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника, за вислугу років відповідно до закону, за ним не зберігається середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді в раді.

Відповідно до статті 118 Кодексу законів про працю України, працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Порядок обчислення середнього заробітку затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі - Порядок №100).

За змістом абзацу 3 пункту 2 Порядку №100, у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати, крім наведених в абзаці 1, 2 зазначеного пункту, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно зі пунктом 8 Порядку №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3 Порядку №100, усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Висновки щодо правозастосування

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що законодавством гарантується право особи на надання, після закінчення її повноважень за виборною посадою, попередньої роботи (посади). У той же час, це право може бути реалізовано за умови наявності посади, або іншої рівноцінної посади.

Тобто, у разі коли колишній депутат місцевої ради, у даному випадку сільський голова, до обрання на виборну посаду у раді перебував у трудових відносинах з підприємством (установою, організацією) незалежно від форми власності та виду діяльності, однак надання попередньої або рівноцінної роботи йому на цьому підприємстві (установі, організації) або, за його згодою, на іншому неможливе, закон гарантує збереження за цим депутатом середньої заробітної плати на період його працевлаштування, але не більше шести місяців.

Такий висновок узгоджується зі сталою правовою позицією Верховного Суду, що викладена, наприклад, у постановах від 07.02.2019 у справі №507/1299/16-а, від 25.10.2019 у справі №345/3102/16-а, від 30.10.2019 у справі №293/1026/16-а, від 26.12.2019 у справі №570/3880/16-а.

Судом встановлено, що до обрання на виборну посаду сільського голови Старосанжарської селищної ради, ОСОБА_1 обіймав посаду юрисконсульта господарської групи відділу освіти Новосанжарської районної державної адміністрації.

Матеріалами справи підтверджено, що після звільнення з виборної посади, у зв`язку з припиненням повноважень на підставі підпункту 4 пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад", позивач звернувся за працевлаштуванням до Новосанжарської районної державної адміністрації на попередню посаду.

27.10.2020 сектором освіти Новосанжарської районної державної адміністрації ОСОБА_1 було видано №01-13/953 про те, що посада юрисконсульта господарської групи відділу освіти Новосанжарської районної державної адміністрації виведена зі штатного розпису відповідно до розпорядження голови районної ради від 16.10.2020 №98-р "Про внесення змін до штатного розпису господарської групи сектору освіти Новосанжарської районної державної адміністрації.

Листом від 14.01.2021 №01-09/1 сектору освіти Новосанжарської районної державної адміністрації позивача було повідомлено, з-поміж іншого про те, що надати роботу (посаду) юриста господарської групи, а за її відсутності іншу рівноцінну роботу (посаду) в секторі освіти Новосанжарської районної державної адміністрації або на іншому підприємстві (за згодою) немає можливості.

Отже, працевлаштування ОСОБА_1 після припинення його повноважень на посаді сільського голови Малоперещепинської сільської ради на попередню роботу (посаду) або надання йому рівноцінної посади виявилося неможливим із наведених вище підстав.

З огляду на наявні у справі докази, суд вважає доведеним факт неможливості працевлаштування позивача на посаду, яку він займав до обрання на виборну посаду.

Не заперечував цього факту й відповідач.

Зі вказаного слідує логічний висновок, що позивач має право на встановлену законом компенсацію - отримання середньої заробітної плати, яку він одержував раніше на виборній посаді у Малоперещепинській сільській раді, на період працевлаштування, але не більше шести місяців.

Більше того, вказані обставини підтверджені відповідачем 1 у листі Новосанжарської селищної ради від 21.01.2021 №135/02-18 та у відзиві на позовну заяву.

Суд вважає неприйнятними доводи відповідача 1 про те, що відповідачами вживалися всі передбачені законодавством заходи щодо збереження за позивачем середнього заробітку на період працевлаштування, оскільки рішення сесії про виплату ОСОБА_1 середньої заробітної плати на період працевлаштування за результатами відкритого поіменного голосування так і не було прийнято.

Із витягу з протоколу засідання 6 позачергової сесії Новосанжарської селищної ради восьмого скликання від 29.01.2021 слідує, що на думку селищного голови Новосанжарської селищної ради ОСОБА_2 , звертаючись до відповідача 1 зі заявою про вирішення питання щодо збереження за ОСОБА_1 середньої заробітної плати на період його працевлаштування, позивач мав розуміти, що "виплати йому будуть проводитись за рахунок коштів громади, яких на сьогодні і так не вистачає на фінансування заходів соціального захисту, інші першочергові потреби".

Згідно наданих відповідачами документів, на сесії Новосанжарської селищної ради 29.01.2021 року внаслідок голосування з приводу виплати ОСОБА_1 середньої заробітної плати, яку він отримував на виборній посаді, рішення не було прийнято, оскільки за виплату не проголосував жоден депутат, проти проголосувало 2 депутати, утрималися від голосуванн 18 депутатів. Рішення не було прийнято.

Суд з даного приводу вказує, що частиною другою статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" збереження й виплата з місцевого бюджету середньої заробітної плати, яку особа одержувала на виборній посаді у раді, передбачене як безумовна гарантія, що не залежить від волі депутатів відповідної ради.

Закон встановлює прямий обов"язок відповідної ради виплатити такій особі середній заробіток за період не більше шести місяців за певних умов і голосування депутатів на сесії проти цього або неприйняття такого рішення більшістю голосів прямо порушує вказану норму закону. Депутати місцевої ради не вправі приймати рішення: виконувати чи не виконувати пряму вимогу закону.

Суд констатує за наслідками розгляду цієї справи, що у обставинах спору, що розглядається, у позивача ОСОБА_1 настали всі умови, з якими пов"язана виплата компенсації середньої заробітної плати, а отже у відповідної ради настав безумовний обов"язок її сплати за рахунок місцевого бюджету.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що відповідач 1 допустив протиправну бездіяльність щодо невиплати позивачу середньої заробітної плати, яку він одержував раніше на виборній посаді сільського голови, на період працевлаштування, але не більше шести місяців.

За наведених обставин, обираючи належний спосіб захисту прав позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області щодо невиплати ОСОБА_1 середньої заробітної плати за шість місяців з дня закінчення його повноважень на посаді голови Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області на період працевлаштування відповідно до частини другої статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" від 11.07.2002 №93-ІV та зобов`язати Виконавчий комітет Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середню заробітну плату за шість місяців з дня закінчення його повноважень на посаді голови Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області.

Позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача 2 здійснити нарахування та виплату середньомісячної заробітної плати, але не більше як за 6 місяців починаючи з 28.11.2020 по 27.05.2021 з часу припинення повноважень на посаді голови Малоперещепинської сільської ради в сумі 236 721,36 грн без врахування загальнообов`язкових податків та зборів та з врахуванням відрахування ПДФО та військового збору, задоволенню не підлягають, оскільки розрахунок середньої заробітної плати, яка підлягає виплаті позивачеві, належить до компетенції відповідача 2.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 належить задовольнити частково.

Щодо клопотання позивача про допущення до негайного виконання рішення суду в частині виплати середньомісячної заробітної плати за один місяць, суд вважає його таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Перелік судових рішень, які виконуються негайно, визначено положеннями статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України, в силу пункту 1 частини першої якої негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Враховуючи ту обставину, що судом питання про стягнення середньомісячної заробітної плати не вирішувалося, натомість, в якості належного способу відновлення порушеного права визначено зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу середню заробітну плату, відсутні підстави для допуску до негайного виконання рішення в частині нарахування та виплати середньомісячної заробітної плати за один місяць.

Розподіл судових витрат

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зі частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За змістом частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_2 ) до Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області (вул. Незалежності, 41, с. Нові Санжари Полтавського району Полтавської області ); Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області (вул. Незалежності, 41, с. Нові Санжари Полтавського району Полтавської області ) задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області щодо невиплати ОСОБА_1 середньої заробітної плати за шість місяців з дня закінчення його повноважень на посаді голови Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області на період працевлаштування відповідно до частини другої статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" від 11.07.2002 №93-ІV.

Зобов`язати Виконавчий комітет Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середню заробітну плату за шість місяців з дня закінчення його повноважень на посаді голови Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області.

У задоволенні решти позовних вимог та допуску рішення суду до негайного виконання відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 12.04.2021.

Головуючий суддя І.С. Шевяков