Справа № 200/2386/21-а
Суддя: Шувалова Т.О.
Дата ухвалення: 2021-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 травня 2021 р. Справа№200/2386/21-а
Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шувалової Т.О., розглянувши у письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про стягнення судових витрат у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Донецькій області, Голови ліквідаційної комісії Державної служби з питань праці у Донецькій області Зуб Ганни Володимирівни, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Національне агентство з питань запобігання корупції про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року у справі №200/2386/21-а адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Держпраці у Донецькій області щодо нарахування в неналежному розмірі ОСОБА_1 заробітну плату за період: з 10 грудня 2020 року по 11 грудня 2020 року включно, з 30 грудня 2020 року по 31 грудня 2020 року включно, з 04 січня 2021 року по 06 січня 2021 року включно, з 19 січня 2021 року по 22 січня 2021 року включно, з 25 січня 2021 року по 29 січня 2021 року включно, з 01 лютого 2021 року по 05 лютого 2021 року включно;

- зобов`язано Головне управління Держпраці у Донецькій області (, місцезнаходження: 85302, Донецька область, м. Покровськ, вул. Прокоф`єва, 82) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) заробітну плату за період: з 10 грудня 2020 року по 11 грудня 2020 року включно, з 30 грудня 2020 року по 31 грудня 2020 року включно, з 04 січня 2021 року по 06 січня 2021 року включно, з 19 січня 2021 року по 22 січня 2021 року включно, з 25 січня 2021 року по 29 січня 2021 року включно, з 01 лютого 2021 року по 05 лютого 2021 року включно, із розрахунку середньої заробітної плати відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, з урахуванням раніше виплачених сум;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

13 травня 2021 року у судовому засіданні позивачем було подано заяву про стягнення судових витрат, що пов`язані із прибуттям до суду. На обґрунтування заяви зазначено, що прибуття у судові засідання по справі позивач здійснював за допомогою власного транспортного засобу та ним були понесені витрати на пальне (скріплений газ) у загальному розмірі 887,63 грн. Крім того, позивач зазначив, що додаткові докази будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (а.с.15).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року призначено судове засідання на 27 травня 2021 року о 13 год 00 хв. для розгляду питання про винесення додаткового судового рішення у справі за заявою ОСОБА_1

25 травня 2021 року від заступника Голови ліквідаційної комісії ГУ Держпраці у Донецькій області Кімачука А.В. надійшло заперечення на заяву про стягнення судових витрат пов`язаних з розглядом справи, в обґрунтування якого зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі зробила про це відповідну заяву. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження судові дебати не проводяться, тому пред`явлення позивачем вказаної заяви не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України. Крім того, зазначає, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі з використанням власного електронного цифрового підпису, має електронний кабінет, користується наданим правом звернення до суду з позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами в електронній формі. Явка позивача не була визнана судом обов`язковою, тому прибуття позивача до суду є власною ініціативою. Також, зазначає, що позивачем до заяви від 13.05.2021 року не додано підтверджуючих документів на понесені витрати на проїзд до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. На підставі викладеного, просили відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення судових витрат, пов`язаних з прибуттям в судові засідання (а.с.59-61).

Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання у судове засідання не з`явився.

Представник відповідача у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути заяву позивача у письмовому провадженні.

Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до вимог статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає заяву позивача в порядку письмового провадження.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що згідно частини першої статті 247 КАС України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Частиною четвертою статті 143 КАС України передбачено, що для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно п. 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Заява про стягнення судових витрат з відповідача була подана позивачем 13.05.2021 року у судовому засіданні та надано докази понесених витрат: фіскальні чеки на придбання скрапленого газу та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Також зазначено, що додаткові докази будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Суд наголошує, що вступна та резолютивна частина рішення у справі була проголошена 13.05.2021 року у присутності позивача.

Станом на 27 травня 2021 року позивачем не надано до суду додаткових доказів на підтвердження понесених витрат, тому суд при вирішенні питання щодо розподілу заявлених позивачем судових витрат, виходить із наявних доказів наданих позивачем разом із заявою від 13.05.2021 року.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно статті 135 КАС України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, та її законному представнику сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно до розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх законних представників, що пов`язані із прибуттям до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом частини дев`ятої статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2)чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності витрат(встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

На підтвердження понесених позивачем витрат, пов`язаних із прибуттям до суду, до заяви було додано фіскальні чеки на придбання скрапленого газу:

- фіскальний чек від 20.04.2021 року № 599 128430 ТОВ «Таурус Ойл» на суму 160,00 грн;

- фіскальний чек від 11.05.2021 року № 7673 ТОВ «Лакі Петрол» на суму 484,14 грн; -

- фіскальний чек від 13.05.2021 року № 113 86359 ТОВ «Таурус Ойл» на суму 243,49 грн (а.с.10-14).

Як убачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 загальний легковий пасажирський автомобіль марки «PEUGEOT» модель «BOXER», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 належить позивачу. За технічними характеристиками для заправки автомобіля має використовуватися тип пального - «D», тобто дизельне паливо (а.с.8-9).

Таким чином, заправка автомобіля, власником якого є позивач і на якому він прибував у судове засідання, здійснюється дизельним паливом.

Проте надані позивачем фіскальні чеки свідчать про придбання позивачем скрапленого газу. Однак, докази того, що автомобіль марки «PEUGEOT» модель «BOXER», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 було переобладнано для заправки скрапленим газом, позивачем не надано.

Таким чином, надані позивачем фіскальні чеки на придбання скрапленого газу не підтверджують понесені ним витрати по прибуттю до суду на автомобілі марки «PEUGEOT» модель «BOXER», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 .

З урахуванням викладеного, враховуючи що позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами понесені ним витрати щодо прибуття до суду, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача.

Керуючись статтями 139, 243, 252, пп.15.5 п. 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, суд , -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення судових витрат - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено та підписано 27 травня 2021 року.

Суддя Т.О. Шувалова