Справа № 640/5669/21
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/5669/21 Суддя (судді) першої інстанції: Вовк П.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Романович І.І., розглянувши в порядку письмово провадження апеляційну скаргу Служби безпеки України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 березня 2021 р. у справі за адміністративним позовом Служби безпеки України до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови

В С Т А Н О В И В :

02.03.2021 до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов Служби безпеки України до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови про стягнення виконавчого збору.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 березня 2021 року позовну заяву повернуто позивачу на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України.

Не погоджуючись з такою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. На думку апелянта, ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що позивачем усунуто недоліки позовної заяви, тому підстави для її повернення відсутні.

Відповідно до ст.312 КАС України, апеляційну скаргу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримано висновки суду першої інстанції.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 309 КАС України у виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

Пунктом 1 статті 6 ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини та основних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Згідно п. 26 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень ухвалення рішення в розумні строки відповідно до статті 6 Конвенції також можна вважати важливим елементом його якості. Проте можливе виникнення суперечностей між швидкістю проведення процесу та іншими чинниками, пов`язаними з якістю, такими як право на справедливий розгляд справи, яке також гарантується статтею 6 Конвенції. Оскільки важливо забезпечувати соціальну гармонію та юридичну визначеність, то попри очевидну необхідність враховувати часовий елемент слід також зважати й на інші чинники.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про продовження строку розгляду апеляційної скарги Служби безпеки України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 березня 2021 р. у справі за адміністративним позовом Служби безпеки України до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови на розумний строк.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів розглянувши справу у межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 02 березня 2021 року позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанову про стягнення виконавчого збору від 05.02.2021 у виконавчому провадженні №вп64370650.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 березня 2021 року позовну заяву Служби безпеки України залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, виявлених при поданні заяви, шляхом надання письмових пояснень та доказів на підтвердження щодо існування дійсних, істотних обставин, що об`єктивно перешкоджали позивачеві звернутись до суду із адміністративним позовом раніше.

На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачем було надано заяву про усунення недоліків, в якій позивач, зокрема, просить визнати пропущений строк для звернення до суду з позовом поважними та поновити його.

Вважаючи, що позивачем не надано доказів щодо поважності пропуску строку на звернення до суду з даним позовом, ухвалою від 25 березня 2021 року суд повернув позовну заяву Службі безпеки України.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу Державної виконавчої служби, приватного виконавця урегульовано ст. 287 КАС України, відповідно до приписів п. 1 ч. 2 якої, позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що з позовом про оскарження постанови Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про стягнення виконавчого збору від 05.02.2021 у виконавчому провадженні №вп64370650 позивач звернувся 02 березня 2021 року.

Отримали спірну постанову позивачі 15 лютого 2021 року.

Отже, звертаючись до суду з даною позовною заявою позивач пропустив строк звернення до суду.

Разом із позовом позивач надав заяву про поновлення строку на звернення до суду, мотивуючи її тим, що фактично копії постанов державного виконавця від 05 лютого 2021 року про відкриття виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору у ВП № 6432980 Управлінням правового забезпечення СБУ отримано 17 лютого 2021 року. Тому, вважають, що останній день подання позовної заяви припадав на вихідний день - суботу 27 лютого 2021 року, тому позов було скеровано в понеділок 01 березня 2021 року.

Розглянувши матеріали справи та додатково надані позивачем докази, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність доказів щодо існування дійсних, істотних обставин, що об`єктивно перешкоджали позивачеві звернутись до суду із адміністративним позовом раніше з огляду на наступне.

Інститут строків у судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Відповідно до ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутись до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною другою цієї статті передбачено, що якщо заяву не буде подано або вказані підстави для поновлення строку звернення до суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Крім того, згідно з п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо, зокрема, позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції було надано позивачу можливість скористатися правом на судовий захист, виправити недоліки позовної заяви та надати додаткові пояснення щодо порушених його прав та дотримання строку звернення до суду.

Однак, позивач у заяві про поновлення строку зазначив, що не пропустили строк, оскільки копії постанов державного виконавця Рекашової А.М. про відкриття виконавчого провадження від 05.02.2021 щодо стягнення виконавчого збору у ВП № 6432980 отримано Управлінням правового забезпечення СБУ (далі - УПЗ) фактично 17.02.2021; позовна заява датована 23 лютого 2021 року і зареєстрована за вихідним №16/1062, та передана відповідальному підрозділу Держспецзв`язку на реєстрацію та відправку до 27.02.2021 року.

Таким чином, на думку позивача, позов складений своєчасно, підписано та зареєстровано, у відповідності до передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2018 №55 ("Щодо деяких питань документування управлінської діяльності") правил діловодства, у журналах обліку та переданий на відправку, тобто виконано процесуальні дії щодо захисту порушеного права, однак подальший хід відправлення кореспонденції від позивача не залежали.

Колегія суддів погоджується із доводами апелянта, що датою подачі позовної заяви є дата передання її на відправку Держспецзв`язку, однак відповідно до матеріалів справи, зокрема, реєстру на відправлення №80, на який посилається апелянт, датою відправлення є 01.03.2021 року.

Однак, колегія суддів вважає хибними міркування позивача, що перебіг строку на оскарження спірної постанови відповідача починається з 17.02.2021 року, оскільки відповідно до штампу вхідної кореспонденції УРДЗК СБ України копію спірної постанови отримано позивачем 15.02.2021 року.

Посилання позивача на внутрішні процесуальні дії щодо педачі кореспонденцій до відділів не заслуговують на увагу, оскільки свідчать лише про неналежну організацію роботи щодо врахування часу створення відповідних документів.

Неналежна організація роботи Служби безпеки України не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Отже, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивачем доказів, які б підтвердили неможливість позивача звернутися до суду із даним адміністративним позовом у десятиденний строк з дня, коли він дізнався про порушене право, тобто в період з 16.02.2021 по 25.02.2021 суду надано не було.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не усунуто недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 березня 2021, тому ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 березня 2021 року, прийнята на підставі п.1 ч.4 ст.169 та ч.2 ст.123 КАС України, є обґрунтованою.

Враховуючи наведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, адже оскаржувану ухвалу суд першої інстанції постановив з дотриманням норм процесуального права, викладені у скарзі міркування та твердження позивача не спростовують правильності висновків суду.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судове рішення виготовлено 24.05.2021 року.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Служби безпеки України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 березня 2021 р. - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 березня 2021 р. у справі за адміністративним позовом Служби безпеки України до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель