Справа № 520/469/21
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2021-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2021 року № 520/469/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бабаєва А.І.

за участі:

секретаря судового засідання Муравської І.Ю.,

представника позивача Білоконь О.Ю.,

представника відповідача Мілейко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛА-ТАН І К" до Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

15.01.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЛА-ТАН І К" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Слобожанська митниця Держмитслужби, в якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Слобожанської митниці Державної митної служби України № UА 807000/2020/002306/2 від 26 жовтня 2020 року про коригування митної вартості товарів;

- зобов`язати Слобожанську митницю Державної митної служби України здійснити митне оформлення декларованої партії товару за митною декларацією типу ІМ 40 ДЕ № UА807200/2020/016537 від 27.10.2020 за митною вартістю, визначеною декларантом за ціною контракту (договору) у порядку, встановленому ст.58 МК України;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської митниці Державної митної служби України (місцезнаходження: 61003, Харківська область, м. Харків, Київський район, вулиця Короленка, будинок 16 Б, Код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛА-ТАН І К", код за , Україна, 62302, Харківська область, Дергачівський район, місто Дергачі, вулиця Сумський Шлях, будинок 163-Г, судовий збір в сумі 4844 грн. 32 коп. (чотири тисячі вісімсот сорок чотири грн. 32 коп.);

- стягнути з Слобожанської митниці Державної митної служби України (місцезнаходження: 61003, Харківська область, м. Харків, Київський район, вулиця Короленка, будинок 16 Б, ) грошові кошти у сумі 322954,25 грн. (триста двадцять дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят чотири грн. 25 коп.) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛА-ТАН І К", код з , Україна, Харківська область, Дергачівський район, місто Дергачі, вулиця Сумський Шлях, будинок 163-Г.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що рішення Слобожанської митниці Державної митної служби України № UА 807000/2020/002306/2 від 26 жовтня 2020 року про коригування митної вартості товарів, на думку позивача, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідач, Слобожанська митниця Держмитслужби надала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

В судове засідання представник позивача прибув, позов підтримав та просив його задовольнити.

В судове засідання представник відповідача прибув, проти позовної заяви заперечував та просив відмовити в її задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ТОВ "ПЛА-ТАН І К" (Покупець) та Фірмою «CAGATAY DIS TICARET AHMET SILPAGAR» (продавець, Турречина) укладено зовнішньоекономічний контракт № 3 від 12.11.2018 р.

Згідно вищевказаного контракту Продавець поставляє Товар Покупцю на умовах FOB Стамбул (Туреччина) - у відповідності з умовами «ІНКОТЕРМС 2010». Продавець несе ризики, пов`язані з поставкою Товару до моменту його доставки в порт відвантаження.

Декларантом до митного оформлення було подано електронну митну декларацію №UА807200/2020/016454 від 26.10.2020 року, разом із якою подано пакувальний лист від 14.10.2020, рахунок фактуру (інвойс) №CD0036 від 14.10.2020, коносамент №GCL/MRD/ODS/200964 від 18.10.2020, автотранспортну накладну №388530/1 від 24.10.2020, сертифікат про походження товару форми А №D 0025923 від 15.10.2020 року, документ на підтвердження вартості перевезення товару від 20.10.2020, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі продажу №3 від 12.11.2018, договір про надання послуг митного брокера №535 від 06.04.2018 року.

Згідно з вимогами ч.5 ст.54 та ч.3 ст.53 МК України посадовою особою митниці 26.10.2020 на адресу декларанта було направлене електронне повідомлення про необхідність надання додаткових документів.

У відповідь на вказане повідомлення декларант відповів листом від 26.10.2020, в якому зазначив, що підприємством 16/09/2020 року було надано до митного оформлення ВМД №UА807200/2020/016454 від 26.10.20 року. Просив прийняти рішення про завершення митного оформлення на підставі документів, наданих до митного оформлення митної декларації №UА807200/2020/016454 від 26.10.2020 року. Вказано, що додаткові документи в рамках строку передбаченого частиною 3 ст.53 Митного кодексу України надаватись не будуть.

За результатом розгляду наданих документів відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості № UА 807000/2020/002306/2 від 26 жовтня 2020 року.

Також, митним органом складено картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2020/00570.

Позивач, не погоджуючись з оскаржуваним рішенням відповідача, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України (далі по тексту - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. (ч. 1 ст. 53 МК України).

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч. 2 ст. 53 МК України).

Відповідно до ч.1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з п.1 ч.4 ст.54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (ч. 3 ст. 53 МК України).

Тобто, частиною 3 статті 53 МК України закріплено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч. 3 ст. 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Статтею 58 МК України визначено метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Відповідно до ч.9 ст.58 МК України розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Згідно з ч.21 ст.58 МК України використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально.

Частиною 2 ст. 58 МК України встановлено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Так, під час здійснення контролю митної вартості за митною декларацією №UА807200/2020/016454 від 26.10.2020 року встановлено, що документи надані декларантом не містять всіх відомостей щодо витрат на транспортування.

Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів зокрема є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:

рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;

калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Згідно зі ст.9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі. Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади.

Відповідно до п.10.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні затверджених наказом Міністерства транспорту України 14.10.97 № 363 перевізники приймають вантажі для перевезення на підставі укладених Договорів із Замовниками згідно з заявками (додаток 1) або за разовими договорами (додаток 2).

Декларантом на момент митного оформлення надано міжнародну автотранспортну накладну №388530/1 та довідку про транспортно-експедиційні витрати від 20.10.2020.

Зі змісту міжнародної автотранспортної накладної №388530/1 встановлено, що перевізником зазначено ТОВ «ІТЛ ГРУП».

Проте, довідку про транспортно-експедиційні витрати від 20.10.2020 складено ТОВ «СІГЕЙТ».

В довідці зазначено, що транспортні витрати, по транспортуванню вантажу по коносаменту AD, у контейнері за маршрутом Istanbul - Одесса (до митного кордону України) складають - 19873 грн. 00 коп.

Таким чином, довідку про транспортно-експедиційні витрати від 20.10.2020 складено не особою, яка здійснювала перевезення товару.

Крім того, згідно вказаної довідки транспортування вантажу було здійснено за коносаментом AD.

Проте, декларантом до митного оформлення було подано коносамент №GCL/MRD/ODS/200964 від 18.10.2020.

За таких обставин, вищевказані документи не можуть вважатись документами, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів у спірних правовідносинах.

Отже, декларантом не надані передбачені законодавством України документи, що містять відомості щодо витрат пов`язаних з транспортуванням оцінюваних товарів.

Згідно з вимогами ч.5 ст.54 та ч.3 ст.53 МК України посадовою особою митниці 26.10.2020 на адресу декларанта було направлене електронне повідомлення про необхідність надання додаткових документів.

У відповідь на вказане повідомлення декларант відповів листом від 26.10.2020, в якому зазначив, що підприємством 16/09/2020 року було надано до митного оформлення ВМД №UА807200/2020/016454 від 26.10.20 року. Просив прийняти рішення про завершення митного оформлення на підставі документів, наданих до митного оформлення митної декларації №UА807200/2020/016454 від 26.10.2020 року. Вказано, що додаткові документи в рамках строку передбаченого частиною 3 ст.53 Митного кодексу України надаватись не будуть.

Таким чином, після отримання вказаного повідомлення, декларантом необхідних документів надано не було.

При цьому, до позовної заяви долучено копію договору на транспортно-експедиційне обслуговування №0141/Т-2017 від 01.04.2017 укладеного між ТОВ "ПЛА-ТАН І К" та ТОВ «СІГЕЙТ», копію рахунку на оплату №1459 від 20.10.2020 року до вказаного договору, копію платіжного доручення №3842 від 20.10.2020 року та копію договору на транспортно-експедиторські послуги у внутрішньому та міжнародному сполученні №О56/030417-1 від 03.04.2017 укладеного між ТОВ «СІГЕЙТ» та Одеською Філією ТОВ «ІТЛ ГРУПП».

Проте, вищевказаних документів на момент митного оформлення товарів та під час проведення консультацій з декларантом до митного органу надано не було.

За таких обставин, контролюючий орган не мав можливості враховувати вищевказані документи під час винесення оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Враховуючи вищезазначене, митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості № UА 807000/2020/002306/2 від 26 жовтня 2020 року.

Також, митним органом складено картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2020/00570.

З урахуванням вищевикладеного коригування митної вартості товару позивача здійснене митним органом у відповідності до ст.ст.52-64 МК України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що контролюючий орган під час винесення рішення про коригування митної вартості товарів № UА 807000/2020/002306/2 від 26 жовтня 2020 року діяв, на підставі у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, а тому такі рішення скасуванню не підлягають.

При цьому, суд зазначає що позовні вимоги в іншій частині є похідними від вищевказаних, а тому задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, то у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛА-ТАН І К" (вул. Сумський шлях, буд. 163-Г, м. Дергачі, Харківська область, 62302) до Слобожанської митниці Держмитслужби (вул. Короленка, буд. 16-Б, м. Харків, 61003) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.

Повний текст рішення складено 26.05.2021 року.