Справа № 480/6991/20
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2021-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2021 року Справа № 480/6991/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Глазька С.М.,

за участю секретаря судового засідання - Щербаченко В.В.,

представника позивача - Литвиненко В.О.,

представника відповідача - Мельник Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в приміщенні суду м. Суми адміністративну справу № 480/6991/20 за позовом Роменського дочірнього агролісогосподарського підприємства "Роменський агролісгосп" до Управління Держпраці у Сумській області про визнання протиправними та скасування пунктів припису,-

В С Т А Н О В И В:

Роменське дочірнє агролісогосподарське підприємство "Роменський агролісгосп" звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Держпраці у Сумській області, в якій просить визнати протиправними та скасувати пункти 1, 2 припису Управління Держпраці у Сумській області про усунення виявлених порушень від 05.10.2020 № СМ 17732/177/АВ/П.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем, за фактом загибелі у лісі ОСОБА_1 , який не є працівником та жодним чином не пов`язаний з позивачем, було проведено інспекційне відвідування позивача. За насідками вказаного інспекційного відвідування, відповідачем був складений акт, у якому зроблено висновок про те, що дві особи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виконували роботи, з мовчазної згоди лісоруба ОСОБА_3 , на користь ДП «Роменський агролісгосп». У зв`язку з викладеним, відповідач встановив порушення норм ч.1 та ч.3 ст. 24 КЗпП України та виніс оскаржуваний припис, у якому зобов`язав позивача усунути виявлені порушення.

Позивач, оскаржуючи вказаний припис, зазначає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 жодним чином не залучались до робіт, які проводив позивач, а трагічна подія - смерть ОСОБА_1 , є випадковістю. Також позивач зазначає, що висновки відповідача базуються виключно на припущеннях та не підтверджуються фактичними обставинами справи.

У зв`язку з викладеним, позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 19.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні.

На виконання вказаної ухвали, відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що посадовими особами відповідача було проведено інспекційне відвідування позивача, у ході якого було задокументовано факт порушення позивачем ч.1 та ч.3 ст. 24 КЗпП України, вказані обставини та порушення належним чином зазначенні у акті, який і став підставою для прийняття оскаржуваного припису.

Відповідач зазначає, що доводи, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, не спростовують встановлені порушення, у зв`язку з чим просить суд відмовити у їх задоволенні.

Ухвалою суду від 08.12.2020 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21.09.2020 відповідачем був виданий наказ №980 «Про проведення інспекційного відвідування», відповідно до якого керівник відповідача наказав провести інспекційне відвідування позивача з питань додержання законодавства про працю в частині належного оформлення трудових відносин з найманими працівниками, в тому числі з неповнолітніми.

На підставі вказаного наказу було видано направлення на проведення інспекційного відвідування суб`єкта господарювання №431/СМ17732 від 22.09.2020.

У період з 22.09.2020 по 24.09.2020 відповідачем було проведено інспекційне відвідування позивача, за наслідками якого було складено акт №СМ 17732/177/АВ від 24.09.2020.

Відповідно до змісту вказаного акта відповідачем було встановлено наступне: «16 вересня 2020 року в кварталі №39, відділ №5 проводилися лісосічні роботи. Лісосічні роботи проводив лісник ОСОБА_3 , який працює на даному підприємстві з 26.10.2018 (наказ №116 К від 25.10.2018) та має посвідчення лісоруба 6-го розряду №505 від 07.11.2015. Також на території проведення лісосічних робіт 16 вересня 2020 року знаходилися дві особи, які не перебувають у трудових відносинах з ДП «РОМЕНСЬКИЙ АГРОЛІСГОСП», а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Згідно письмових пояснень директора ДП «РОМЕНСЬКИЙ АГРОЛІСГОСП» ОСОБА_4 та заступника директора, інженера з охорони праці та техніки безпеки ОСОБА_5 , наданих у ході інспекційного відвідування, вирубку лісу на даній ділянці повинні були проводити лісники ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , і чому на ділянці, де проводилась вирубка, знаходилися сторонні особи їм невідомо. Згідно письмових пояснень лісника ДП «РОМЕНСЬКИЙ АГРОЛІСГОСП» ОСОБА_3 , наданих у ході інспекційного відвідування, вирубку лісу на даній ділянці 16.09.2020 він повинен був проводити з лісником ОСОБА_6 , про що в телефонному режимі 15.09.2020 він повідомив свого безпосереднього керівника-майстра ОСОБА_7 (даний факт у своїх поясненнях підтверджує майстер ОСОБА_7 та лісник ОСОБА_6 ). Також у даному поясненні ОСОБА_3 повідомляє, що 16.09.2020 забрав ОСОБА_1 подивитись на дрова, які той хотів придбати та ОСОБА_2 , якого просив допомогти по господарству. У ОСОБА_3 було дві бензопили, так як одну з них він взяв для ОСОБА_6 . Згідно вищезазначених пояснень ОСОБА_3 близько 9 год. 15 хв. він почув, що трактор ОСОБА_6 заїжджає на ділянку і пішов розпочинати роботу, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які залишилися в 60 метрах від місця проведення робіт, повідомив, щоб вони нічого не чіпали та не робили. Під час роботи в бензопилі закінчився бензин і ОСОБА_3 пішов її заправляти, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишилися на місці, як ОСОБА_1 опинився біля підпиляного дерева йому невідомо. Також у своїх поясненнях ОСОБА_3 повідомляє, що перед даною подією ОСОБА_2 складав гілки у лісі, проте це було поза межами ділянок. Надавати письмові пояснення стосовно подій, що відбувалися 16.09.2020, ОСОБА_2 відмовився, повідомивши письмово, що він на підприємстві ДП «РОМЕНСЬКИЙ АГРОЛІСГОСП» ніколи не працював, а свідчення надав 22.09.2020 (після початку інспекційного відвідування ДП "Роменський агролісгосп") слідчому. Також він повідомив, що 16.09.2020 при огляді місця подій його опитувала посадова особа поліції, але так як він перебував у стресовому стані, то не розумів, що говорить та підписує.».

Відповідач у акті зазначає, що всупереч «Правил з охорони праці для працівників лісового господарства та лісової промисловості», затверджених Наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 13.07.2005 №119, у зоні звалювання лісу 16.09.2020 перебували, крім лісника ОСОБА_3 , дві сторонні особи ( ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ), допущені туди найманим працівником ДП «Роменський агролісгосп» у порушення вимог чинного законодавства. Крім того, всупереч вимогам «Правил з охорони праці для працівників лісового господарства та лісової промисловості», затверджених Наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 13.07.2005 №119, лісник ОСОБА_3 почав виконання доручених йому робіт без другого лісоруба. Натомість йому в цьому допомагали особи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується протоколами допиту свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 16.09.2020, які власноручно ними підписані, окрім того вони були повідомленні про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань. Як вбачається з даних протоколів, ОСОБА_2 16.09.2020 та напротязі останніх двох тижнів допомагав ліснику ОСОБА_3 проводити вирубку лісу, а саме відтягувати гілки, складати дрова, даний факт підтверджують ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Також у даних протоколах маються свідчення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 знаходився поряд з лісником ОСОБА_3 , який спилював дерево, а потім пішов заправляти бензопилу, в якій закінчився бензин, а другу бензопилу взяв ОСОБА_1 та почав спилювати дерево, яке потім впало та придавило ОСОБА_1 . Таким чином, як вважає відповідач, особи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виконували роботи з мовчазної згоди лісоруба ОСОБА_3 на користь ДП «Роменський агролісгосп». Виконання вказаних робіт відноситься до повноважень лісоруба, вальника лісу, код 6141 згідно Національного класифікатора України ДК 003:2010 «Класифікатор професій», із змінами, затвердженими наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 18 серпня 2020 року № 1574. Жодних документів, що підтверджують факт укладення трудового договору з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , у ході інспекційного відвідування не надано. Крім того, даний вид робіт відноситься до лісосічних робіт, які згідно Постанови від 26 жовтня 2011 року № 1107 «Про затвердження Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки» ( зі змінами) віднесені до робіт підвищеної небезпеки. Згідно ст. 21 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки. Відповідно статті 1 Закону України «Про охорону праці» роботодавець - власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган, незалежно від форм власності, виду діяльності, господарювання, і фізична особа, яка використовує найману працю. Працівник - особа, яка працює на підприємстві, в організації, установі та виконує обов`язки або функції згідно з трудовим договором (контрактом). ДП «РОМЕНСЬКИЙ АГРОЛІСГОСП» 05.06.2018 року отримано Дозвіл на виконання даних робіт №175.18.59 ( термін дії дозволу з 05.06.2018 року до 05.06.2023 року). Залучення осіб до робіт підвищеної небезпеки, у тому числі лісосічні роботи, трелювання, транспортування лісу можливе лише на підставі трудового договору. Відповідно до ч. 1 ст. 24 КЗпП додержання письмової форми є обов`язковим при укладенні трудового договору про роботу з умовами підвищеного ризику для здоров`я.

Таким чином, як зазначив відповідач у акті, позивачем було допущено до роботи без укладення трудового договору ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

На вказаний акт позивачем було подано зауваження, у якому зазначив, що лісник ДП «Роменський агролісгосп» - ОСОБА_3 або інша посадова особа позивача 16.09.2020, ні в інший час, до будь-яких робіт на користь ДП «Роменський агролісгосп» на місці звалювання дерев ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не залучали, що підтверджується письмово поясненнями ОСОБА_3 і ОСОБА_2

02.10.2019 відповідач надіслав на адресу позивача лист «Щодо розгляду зауваження», у якому посадова особа відповідача, з посилання на обставини зазначені у акті інспекційного відвідування, зазначила, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виконували роботи з мовчазної згоди лісоруба ОСОБА_3 на користь ДП «Роменський агролісгосп», що є порушенням ч.1 та ч.3 ст.24 КЗпП України, а саме: фактичне допущення до роботи працівників без оформлення трудового договору.

05.10.2020 посадовою особою відповідача було винесено оскаржуваний припис №СМ 17732/177/АВ/П про усунення виявлених недоліків, у якому, з посиланням на вище вказаний акт інспекційного відвідування, відповідач зобов`язав позивача у термін до 23.10.2020 усунути порушення ч.1 та ч.3 ст. 24 КЗпП, а саме:

- РОМЕНСЬКИМ ДОЧІРНІМ АГРОЛІСОГОСПОДАРСЬКИМ ПІДПРИЄМСТВОМ "РОМЕНСЬКИЙ АГРОЛІСГОСП" фактично допущено до роботи з умовами підвищеного ризику для здоров`я 2 працівників без укладення трудового договору в письмовій формі;

РОМЕНСЬКИМ ДОЧІРНІМ АГРОЛІСОГОСПОДАРСЬКИМ ПІДПРИЄМСТВОМ "РОМЕНСЬКИЙ АГРОЛІСГОСП" фактично допущено до роботи 2 працівників без оформлення трудового договору, чим порушено вимоги частин першої та третьої статті 24 КЗпП України, згідно з яким, працівник не може бути допущений до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування при прийнятті працівника на роботу в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач, вважаючи вказаний припис необґрунтованим та протиправним, звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 259 КЗпП України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці (далі - Положення № 96), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно пункту 2 Положення № 96, Держпраця у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

За приписами підпункту 9 пункту 4 Положення № 96, Держпраця відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю» від 21 серпня 2019 року № 823 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок №823), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 08 вересня 2004 року № 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 08 вересня 2004 року № 1986-IV, та Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

У відповідності до пункту 2 Порядку № 823 (в редакції, чинній на час проведення інспекційного відвідування), заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до змісту підпункту п`ятого пункту 5 Порядку № 823, інспекційне відвідування проводиться за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), правоохоронних органів про виявлені в ході виконання ними повноважень ознак порушення законодавства про працю щодо не оформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин.

Рішення про доцільність проведення відповідних заходів з підстав, визначених підпунктами 5-7 цього пункту та пунктом 31 цього Порядку, приймає керівник органу контролю чи його заступник.

Як свідчать матеріали справи, інспекційне відвідування проведено на підставі рішення керівника відповідача про проведення інспекційного відвідування з питань додержання законодавства про працю в частині належного оформлення трудових відносин з найманими працівниками, в тому числі з неповнолітніми, що оформлене наказом від 21.09.2020 №980, і у відповідності до направлення на проведення інспекційного відвідування суб`єкта господарювання від 22.09.2020 №431/СМ17732, яке було вручено представнику позивача 22.09.2020 року, про що свідчить відмітка в примірнику направлення.

Тобто, при здійсненні інспекційного відвідування відповідач діяв у межах та у спосіб, що визначені чинним законодавством.

Відповідно до пункту 19 Порядку № 823, за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) (далі - акт), і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування (пункт 20 Порядку №823).

Відповідно до частини першої та третьої статті 24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми трудового договору є обов`язковим при укладенні трудового договору про роботу в умовах підвищеного ризику для здоров`я. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Форма такого повідомлення затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року № 413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу».

Частиною першою статті 265 КЗпП України передбачено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 265 КЗпП України (в редакції на момент прийняття оскаржуваної постанови), юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

За змістом наведених норм відповідальність настає в разі, якщо особа виконує певні роботи чи здійснює окремі повноваження з відома, за дорученням та в інтересах юридичної особи чи фізичної особи - підприємця, які використовують найману працю.

При цьому, повинен бути встановлений саме факт використання такою особою найманої праці.

Стосовно суті викладених у акті порушень, суд зазначає, що аналіз вище вказаних норм, дозволяє дійти висновку, що відповідач, вказуючи про порушення вимог ч.1 та ч.3 статті 24 КЗпП України, зобов`язаний був встановити факт того, що позивач здійснив фактичний допуск працівників до виконання трудових обов`язків без укладення трудових договорів у письмовій формі.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено Кодексом законів про працю України.

Частиною першою статті 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Згідно з частиною першою статті 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до частини другої статті 21 КЗпП України працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Частиною третьою статті 21 КЗпП України встановлено, що особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Відповідно до частини першої статті 23 КЗпП України, трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Разом з тим, суд дійшов висновку, що факт допущення позивачем до роботи двох осіб без належного оформлення трудових відносин не підтверджується належними та допустимими доказами.

Так, відповідно до акта інспекційного відвідування №СМ17732/177/АВ, судом встановлено, що єдиним доказом у підтвердження факту допуску двох осіб ( ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ) до виконання трудових обов`язків на користь Роменського дочірнього агролісогосподарського підприємства "Роменський агролісгосп" є посилання відповідача на протоколи допитів свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 16.09.2020, які складені у день загибелі ОСОБА_1 - старшим оперуповноваженим Роменського ВП ГУНП в Сумській області.

Згідно вказаних протоколів допиту, як зазначено у акті, ліснику ОСОБА_3 напротязі останніх двох тижнів допомагали проводити вирубку лісу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а саме зазначено: « ОСОБА_1 знаходився поряд з лісником ОСОБА_3 , який спилював дерево, а потім пішов заправляти бензопилку, в якій закінчився бензин, а другу бензопилу взяв ОСОБА_1 та почав спилювати дерево, яке потім впало та придавило ОСОБА_1 ». Таким чином, як вважає відповідач, особи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виконували роботи, з мовчазної згоди лісоруба ОСОБА_3 , на користь ДП «Роменський агролісгосп».

Аналіз вище вказаних доводів відповідача не може бути підставою для встановлення порушення позивачем ч.1 та ч.3 статті 24 КЗпП України, оскільки, як сам зазначає відповідач жодна посадова особа позивача (директор або уповноважена особа відділу кадрів) не залучала ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до проведення вище зазначених робіт.

Посилання відповідача на мовчазну згоду лісоруба ОСОБА_3 , на переконання суду, може вказувати виключно на протиправні дії або бездіяльність зазначеної особи при проведенні та організації вирубки лісу у квадраті №39, відділу №5.

Разом з тим, суд, з метою з`ясування фактичних обставин справи, допитав свідків у даній справі, щодо обставин що є спірними у даній справі.

Так, судом був допитаний ОСОБА_3 , який надав покази, що станом на 16.09.2020 працював у позивача на посаді лісоруба. 16.09.2020 виконував роботу у квадраті №39, відділу №5, яка полягала у вирубці лісу. Цього ж дня разом з ним до вказаного квадрату приїхав ОСОБА_1 , якого він взяв на його прохання, оскільки той хотів придбати у позивача дрова, які попередньо хотів оглянути на вказаній ділянці лісу. Також з ОСОБА_3 приїхав ОСОБА_2 , оскільки свідок попросив його допомогти йому по домашньому господарству та, щоб потім не повертатися за ним, відразу забрав його з собою.

Свідок зазначив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 він видав каски та жилети і наказав їм просто сидіти на відстані та чекати його, поки він виконає свою роботу. Окрім того, свідок зазначив, що вказані особи не допомагали йому жодним чином та про допомогу у роботі він їх не просив.

На запитання суду, щодо розбіжності показів, наданих свідком у протоколі допиту свідка від 16.09.2020, та наступними його свідченнями, останній пояснив суду тим, що станом на 16.09.2020 він перебував у стресовому стані, оскільки ОСОБА_1 загинув унаслідок падіння на нього дерева, яке останній, з невідомих для свідка підстав, намагався спиляти поки ОСОБА_3 залишив місце вирубки для заправки бензопили.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 надав покази, що станом на 16.09.2020 працював у позивача на посаді лісоруба. 16.09.2020 мав виконувати роботу у квадраті №39, відділу №5, яка полягала у наданні допомоги ОСОБА_3 здійснювати вирубку лісу. Свідок зазначив, що вказаного дня на ділянку спочатку приїхав ОСОБА_3 , а свідок приїхав пізніше, коли вже сталася трагедія - загинув ОСОБА_1 . Свідок зазначив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 він не знав, вказані особи їм у вирубці лісу не допомагали, вирубку лісу у вказаному квадраті свідок здійснював лише з ОСОБА_3 .

Також судом був допитаний свідок ОСОБА_7 , який надав покази, що станом на 16.09.2020 працював у позивача на посаді майстер лісу, і, відповідно до його функціональних обов`язків, він зобов`язаний був організовувати вирубку лісу, ОСОБА_3 знаходився у його підпорядкуванні. 16.09.2020 ОСОБА_3 та ОСОБА_6 повинні були здійснювати вирубку лісу у раніше визначеному квадраті. Свідок зазначив, що був у вказаному квадраті напередодні та бачив, що вирубка лісу здійснюється виключно зазначеними двома лісниками, інших осіб він там не бачив. Також свідок зазначив, що ОСОБА_3 повідомляв його, що 16.09.2020 люди прийдуть дивитись на дрова з метою їх придбання.

Щодо залучення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до виконання робіт з вирубки лісу свідок зазначив, що з даного приводу йому нічого не відомо, вказані особи ним до вказаних робіт не залучались та відповідних наказів він не надавав.

Також судом був допитаний свідок ОСОБА_2 , який надав покази, що 16.09.2020 ОСОБА_3 попросив допомогти по господарству його батькам, однак, оскільки ОСОБА_3 мав зранку виконати роботу по вирубці лісу, він відразу забрав ОСОБА_2 з собою. Перебуваючи у лісі, будь-якої роботи ОСОБА_2 не виконував, а просто чекав коли ОСОБА_3 закінчить роботу.

Свідок зазначив, що він безробітний. З приводу відмінності показів, наданих свідком у протоколі допиту свідка від 16.09.2020, та наступними його свідченнями, останній пояснив суду тим, що станом на 16.09.2020 він перебував у стресовому стані, оскільки перший раз бачив труп.

Окрім того, судом був допитаний свідок ОСОБА_4 , який надав покази, що 16.09.2020 він працював на посаді директора позивача і, до трагічної події, яка відбулася 16.09.2020, він не знав ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Свідок зазначив, що вказані особи ніколи у позивача не працювали та не надавали позивачу жодні послуги. Також свідок зазначив, що він станом на 16.09.2020 був єдиною посадовою особою позивача, яка мала повноваження на працевлаштування осіб до ДП "Роменський агролісгосп".

Відтак, з вище викладених свідчень, судом не встановлено факту допуску ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до виконання трудових обов`язків на користь Роменського дочірнього агролісогосподарського підприємства "Роменський агролісгосп".

На вимогу суду позивачем надано посадову інструкцію лісника Роменського дочірнього агролісогосподарського підприємства "Роменський агролісгосп", відповідно до змісту якої судом не встановлено повноважень у лісника на залучення осіб до виконання трудових обов`язків на користь Роменського дочірнього агролісогосподарського підприємства "Роменський агролісгосп".

Також, відповідно до п.2.11 контракту від 15.03.2018, укладеного між ОСОБА_4 та позивачем, керівник приймає та звільняє з роботи працівників підприємства.

Посилання відповідача на протоколи допиту свідків від 16.09.2020 не спростовують висновків суду, оскільки вказані протоколи не містять жодного посилання на те, що вказані особи виконували роботи саме для позивача та за вказівкою відповідних посадових осіб позивача. Крім того, суд зазначає, що відсутні докази виплати позивачем грошової винагороди на користь вказаних осіб за виконану роботу.

Враховуючи вище викладене, судом під час розгляду справи не встановлено обставин, які б підтверджували висновки відповідача, викладені у акті інспекційного відвідування та оскаржуваному приписі щодо того, що позивачем здійснено допуск ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до виконання трудових обов`язків на користь Роменського дочірнього агролісогосподарського підприємства "Роменський агролісгосп".

Окремо суд зауважує, що вимоги, викладені у оскаржуваному приписі, є незрозумілими та неможливими для виконання з огляду на те, що одна з осіб, яку зазначає відповідач як таку, що була допущена до роботи на користь позивача, є померлою.

Враховуючи встановлені у справі обставини та вище зазначене, позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а саме: припис Управління Держпраці у Сумській області про усунення виявлених порушень від 05.10.2020 № СМ 17732/177/АВ/П є протиправним та підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до квитанції від 12.10.2020 позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2102 грн.

Враховуючи задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 2102 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Роменського дочірнього агролісогосподарського підприємства "Роменський агролісгосп" до Управління Держпраці у Сумській області про визнання протиправними та скасування пунктів припису - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати припис Управління Держпраці у Сумській області про усунення виявлених порушень від 05.10.2020 № СМ 17732/177/АВ/П.

Стягнути на користь Роменського дочірнього агролісогосподарського підприємства "Роменський агролісгосп" (вул. Шкільна, 29, с. Андріяшівка, Роменський район, Сумська область, 42087, ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Сумській області (вул. Горького, 28-б, м. Суми, Сумська область, 40000, ) суму судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 24.05.2021.

Суддя С.М. Глазько