Справа № 718/1070/21
Суддя: Скорейко В. В.
Дата ухвалення: 2021-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №718/1070/21
Провадження №2-а/718/17/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2021 року м. Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді Скорейка В.В.

за участю секретаря Гайдей А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 ) до лейтенанта поліції Пришляк Тетяни Володимирівни (місце знаходження: м.Тернопіль вул. Котляревського,24), третя особа на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області (місце знаходження: м.Тернопіль вул. Котляревського,24), про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіцманського районного суду Чернівецької області 29.04.2021 р. надійшов позов ОСОБА_1 до лейтенанта поліції Пришляк Т.В., третя особа на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області, про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі від 23.04.2021 року серії ДПО 18 № 979266.

В обґрунтування свої позовних вимог вказує, що 23.04.2021 року біля 22 год. 30 хв. він рухався автодорогою М19 372 км і з власної ініціативи зупинив свій транспортний засіб, оскільки попереду працівники поліції зупинили його родича. В ході перевірки документів родича, із невідомих причин ОСОБА_1 поліцейським запропоновано пред`явити його поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Після перевірки полісу відповідач повідомив позивача про те, що поліс №АР0684138 в базі даних відсутній.

У зв`язку із вищенаведеним інспектором УПП Пришляк Т.В. 23.04.2021 року винесено оскаржувану постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Позивач вважає цю постанову незаконною і необґрунтованою оскільки відповідачем не з`ясовано дійсні обставини справи, зокрема, чи вчинено адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , чи винен він у його вчиненні, так як після ретельного ознайомлення зі змістом постанови, перевіривши статус поліса та страховика на сайті МТСБУ встановлено, що поліс №АР0684138 дійсний, тому просить суд визнати дії інспектора взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП лейтенанта поліції Пришляк Т.В. протиправними, а постанову серії ДПО 18 № 979266 від 23.04.2021 року скасувати, стягнути судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 та його представник, адвокат Москалюк Н.М., в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Також долучили розрахунок сум послуг за надану правничу допомогу.

Відповідач та третя особа у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи у порядку ч.1 ст. 268 КАС України, на офіційну електронну адресу . На адресу суду скеровано пояснення щодо позову третьої особи на стороні відповідача, в якому вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки долучений до адміністративного позову поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, діє на автомобіль з державним номерним знаком НОМЕР_1 , в той час, коли транспортний засіб, яким керував позивач 23.04.2021 року , був з номерним знаком НОМЕР_1 . Згідно з витягом із офіційного сайту МТСБУ про результати пошуку полісу на ТЗ № НОМЕР_3 останній не знайдено. У зв`язку із чим поліцейською Пришляк Т.Б. винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення ним п.2.1( ґ ) ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 126 ч.1 КУпАП. Вважають постанову правомірною оскільки відповідно ч.2 ст.16 ЗУ «Про дорожній рух», пункту 2.1 ПДР України водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до частини третьої статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи у справах, визначених, зокрема, статтею 286 КАС України, за правилами якої здійснюється розгляд даної справи, повідомленого відповідно до положень статті 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи судом встановлено, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення від 23.04.2021 року складена за порушення ОСОБА_1 вимог пункту 2.1(ґ) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (зі змінами, далі - Правила дорожнього руху), та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП.

Із постанови серії ДПО 18 № 979266 від 23.04.2021 року слідує, що ОСОБА_1 23.04.2021 року біля 22 год. 36 хв. на автодорозі М-19 372 км керував транспортним засобом не маючи чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на автомобіль марки TOYOTA AURIS номерний знак НОМЕР_1 , чим порушив п.2.1 (ґ) ПДР України.

Згідно з вимогами підпункту «ґ» пункту 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Стосовно наявності/відсутності поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності у Позивача судом встановлено таке.

ОСОБА_1 10.09.2020 року у страховій компанії «Еталон» отримав поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР0684138 на автомобіль TOYOTA AURIS, 1998 року, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_5 строком дії до 10.09.2021 року.

Таким чином, судом встановлено, що Позивачем було виконано вимоги законодавства щодо укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на автомобіль, а також щодо наявності при собі та пред`явлення працівникові Національної поліції відповідного страхового полісу.

Чинність страхового полісу №АР0684138 щодо легкового автомобіля TOYOTA AURIS, 1998 року, номерний знак НОМЕР_1 підтверджується його копією, де зазначено номер кузова НОМЕР_5 , який є ідентичний номеру, що вказаний в реєстраційному документі виданому ОСОБА_1 , та копією витягу із офіційного сайту МТСБУ про результати пошуку полісу.

Стосовно заперечень відповідача про невідповідність державного номерного знаку автомобіля, зазначеного у виданому Позивачеві страхового полісу, дійсному номерному знаку її автомобіля, суд виходить з такого.

Як стверджує Відповідач, у полісі невірно зазначений номер автомобіля Позивача, а саме: вказано «S6LWK78» в той час коли транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 на момент винесення оскаржуваної постанови був з номером «SGLWK78».

Разом з тим, як вбачається копії технічного паспорту автомобіля марки TOYOTA AURIS, 1998 року, номер кузова НОМЕР_5 , цьому автомобілю присвоєний номерний знак НОМЕР_3 . У страховому полісі №АР0684138 номер кузова вище вказаного автомобіля також вказано SB1KFS6E50E002762, однак номерний знак особа, яка виписувала даний поліс, вписала не чітко, що уможливлює сприйняття цифри «6» за літеру «G».

Також суд звертає увагу на те, що в оскаржуваній постанові відповідачем викладено номерний знак автомобіля TOYOTA AURIS з ідентичним зазначенням цифри «6».

За загальними вимогами статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з визначенням статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (стаття 10 КУпАП). Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (стаття 11 КУпАП).

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 стало нечітке зазначення одного символу в номерному знаку його транспортного засобу, що уможливило подвійне трактування такого символу - «6» або «G». Ця обставина не охоплюється категорією вини в будь-якій її формі, тому виключає адміністративну відповідальність особи через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, насамперед, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача; при цьому у таких справах суб`єкт владних повноважень (Відповідач) не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з приписами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Зважаючи на викладене вище та враховуючи очевидну наявність в страховому полісі позивача технічної описки, і небажання відповідача всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи як це вимагає ст. 245 КУпАП, а також невстановлення відповідачем всіх необхідних елементів складу відповідного адміністративного правопорушення, зокрема суб`єктивної сторони та наявності вини (форми вини), суд дійшов висновку, що Відповідачем не доведено належними і допустимими доказами правомірність винесення щодо ОСОБА_1 постанови, тому позов останнього підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності - скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення (пункт 3 частини третьої статті 286 КАС України)

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, а саме, відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує положення ч. 5 ст. 134 КАС України, за якими розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Порядок, умови та обставини, які суд має враховувати при розподілі судових витрат, передбачені ст.139 КАС України. Так, при вирішенні питання про розподіл судових витрат згідно з ч.9 ст.139 КАС України суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо.

Ґрунтуючись на принципі співмірності, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

При цьому, суд виходить з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

На підтвердження понесених витрат позивачем надано: ордер на надання правничої допомоги від 29.04.2021 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, додаткову угоду №1 від 15.01.2021 року до Договору про надання правової допомоги від 15.01.2021 року, розрахунок сум послуг за надану правничу допомогу, яку поніс позивач у зв`язку з розглядом судової справи №718/1070/21 від 06.05.2021 року, типову форму №КО-1 про оплату ОСОБА_1 послуг на правничу допомогу, Акт приймання-передачі виконаної роботи, за яким позивачу надано юридичні послуги на загальну суму 8 550 грн., та квитанцію від 29.04.2021 року № 0.0..1. про сплату судового збору в розмірі 454 грн.

У той же час, суд акцентує увагу, що заявлена позивачем та його представником сума витрат на професійну допомогу у розмірі 8 550 грн., навіть не враховуючи факт відсутності відповідного клопотання з боку відповідача, не є співмірною зі складністю спору та предметом доказування у справі, враховуючи обсяг послуг, наданих адвокатом, час, витрачений ним на надання відповідних послуг, а також пропорційність, розумність та співмірність розміру судових витрат до предмета спору, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру судових витрат, понесених адвокатом Москалюк Н.М. на професійну правничу допомогу, з 8 550 грн. до 3000 грн., що підлягають стягненню в користь позивача з відповідача.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 241-245, 251, 255, 268, 286, підпунктом 15.5 пункту 1 Розділу VII КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області лейтенанта поліції Пришляк Тетяни Володимирівни про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії працівника поліції та скасувати постанову серії ДПО18 № 979266 від 23.04.2021 року, винесену інспектором взводу №2 роти №2 батальйону УПП у Тернопільській області лейтенантом поліції Пришляк Тетяною Володимирівною про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за зазначеною постановою закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на користь позивача ОСОБА_1 понесені судові витрати - 454 грн. витрати по сплаті судового збору та 3000 грн. витрати на правову допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Кіцманський районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В.Скорейко