Справа № 580/5845/20
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2021-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2021 року справа № 580/5845/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі : головуючого судді - Руденко А.В.,

за участю:

секретаря - Дубихвіст В.В.,

представника позивача - Півошенка П.О. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сокар Петролеум» до Офісу великих платників податків Державної податкової служби, правонаступником якого є Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Сокар Петролеум" з позовною заявою до Офісу великих платників податків ДПС, в якій з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 09.02.2021 просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №000053503 від 27.11.2020.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що посадовими особами відповідача за результатами фактичної перевірки АЗС №03/3, яка знаходиться в м. Києві по вул. Велика Кільцева, 11 був складений акт фактичної перевірки від 06.07.2020 №0037/28-10/05-03-01/РРО/38305367, у якому вказано про виявлене порушення підпункту 1 пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР, а саме: нестача паливо-мастильних матеріалів (ПММ) на загальну суму 9262,05 грн. На підставі акта перевірки було прийняте податкове повідомлення-рішення № від 20.08.2020 про застосування штрафних санкцій у сумі 18861,95 грн.

Рішенням ДПС України податкове повідомлення-рішення № від 20.08.2020 скасовано в частині застосування штрафної санкції за нестачу необлікованих ПММ на суму 3378,53 грн., на підставі якого відповідачем було прийняте податкове повідомлення-рішення №000053503 від 27.11.2020 про застосування штрафних санкцій у сумі 18524,10 грн.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним позивач зазначає, що посадові особи відповідача вимірювань, обрахунків залишків нафтопродуктів не здійснювали, проте способом перевірки наявності неоприбуткованих нафтопродуктів є співставлення даних обліку звітів АЗС за формою №13-нп, №17-НП та даних РРО з фактичним вимірюванням залишків пального в резервуарах. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №823/1978/16, від 12.03.2020 у справі №823/1917/16 та від 11.05.2020 у справі №823/1918/16. Проте жодні фактичні вимірювання не проводились, а висновки перевірки грунтуються на звіті за формою №17-НП, яка роздрукована начальником АЗС о 16 год. 23 хв 06.07.2020 і не відображає і не враховує обсяг реалізованих нафтопродуктів після відкриття зміни і до моменту друку.

Посилається на ту обставину, що фактичні залишки пального повинні бути встановлені в результаті інвентаризації, проте інвентаризація проведена 07.07.2020, у ході якої залишків нафтопродуктів не було встановлено.

Крім цього, відповідачем не встановлено реалізації не облікованих у бухгалтерському обліку ПММ, тому підстави для застосування штрафу відсутні.

Відповідач проти позову заперечив. У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 09.02.2021, зазначив, що при проведенні перевірки встановлено порушення пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР щодо порушення ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів паливно-мастильних матеріалів на складах та/або за місцем його реалізації, а саме: надлишок палива у загальній кількості 356,53 л на загальну суму 9262,05 грн.

Нормою п.п. 16.1.9 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов`язаний не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов`язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи.

Проте начальник АЗС ОСОБА_1 перед початком проведення перевірки відмовив у знятті фактичних залишків та вручив представникам контролюючого органу повідомлення від ТОВ «Сокар Петролеум» за власним підписом про заплановане підприємством проведення 07.07.2020 інвентаризації нафтопродуктів.

В той же час представниками контролюючого органу повідомлено керівника зазначеної АЗС про завершення фактичної перевірки саме 06.07.2020 та складено акт від 06.07.2020 №43/28-10/05-03-01/РРО38305367 «Про відмову у допуску до зняття фактичних залишків пально-мастильних матеріалів в резервуварах на АЗС з магазином та кафетерієм ТОВ «Сокар-Петролеум», розташованого за адресою: м. Київ, Святошинський район, вул. Велика Кільцева,11» і ознайомлено з вказаним актом начальника АЗС ОСОБА_1. який від підпису акта відмовився.

Єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти і нафтопродуктів встановлено Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 № 281/171/578/155 (далі - Інструкція №281).

Згідно з п.п. 10.2.2, п.п. 10.2.4, п.п. 10.2.10 п. 10.2 Інструкції №281 фактичні залишки нафтопродуктів на АЗС мають відповідати обліковим залишкам надходження нафтопродуктів за певний проміжок часу, що підтверджено відповідними документами (ТТН), змінного звіту АЗС за формою 17-НП, за вирахуванням кількості відпущених нафтопродуктів за сумарними показниками лічильників паливно-роздавальних колонок. Обсяг реалізації нафтопродуктів, що фіксується лічильником сумарного обліку паливно-роздавальних колонок за певний проміжок часу, має збігатися з обсягом реалізації, відображеним у звітних документах касових апаратів за всіма формами оплати за цей проміжок часу.

Вимогами п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України передбачено, що акцизні склади, на території яких здійснюється, зокрема, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі.

Згідно з нормою п.п. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України розпорядники акцизних складів зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно (крім днів, в які акцизний склад не працює) формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15о С., згідно з

У зв`язку з відмовою у знятті залишків контролюючим органом брались лише дані із змінного звіту форми №17-НП, роздрукованого начальником АЗС ОСОБА_1 станом на 06.07.2020 на 16 год. 23 хв., який містить фактичні залишки пального згідно з даними рівнемірів-лічильників.

Враховуючи похибку 0,8%, встановлено надлишок пального у кількості 356,53 л.

Представником позивача при проведенні перевірки надані змінні звіти форми 17-НП за 04.07.2020 та 05.07.2020, що роздруковані після закриття змін за відповідні дні, у яких також відображено надлишок та нестачу ПММ. Разом з цим, позивач жодним чином не надав пояснень щодо походження встановленого перевіркою надлишку ПММ.

Позивач зазначає, що вимірювання рівня нафтопродуктів у резервуарах на АЗС має здійснюватись методами та з дотриманням всіх передбачених вимог щодо здійснення таких замірів, що визначені Інструкцією №281. Проте вказаний порядок стосується проведення внутрішньої інвентаризації нафтопродуктів на підприємстві після призначення такої інвентаризації керівником підприємства та не поширює свою дію на випадки проведення фактичної перевірки.

З вказаних підстав просив у задоволенні позову відмовити.

17.02.2021 позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що позивач повідомив відповідача про проведення в межах фактичної перевірки АЗС проведення на ній позапланової інвентаризації з метою встановлення обсягу залишків нафтопродуктів під час фактичної перевірки. В повідомленні було зазначено про час проведення вказаного заходу та запропоновано перевіряючим бути присутніми. Проте у зазначений час перевіряючі не прибули на АЗС. Відповідачу були надані копії інвентаризаційних відомостей. Дані проведеної інвентаризації підтверджують відсутність на АЗС необлікованих паливно-мастильних матеріалів.

Ухвалою від 23.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з викликом сторін. Розгляд справи призначений на 10 год. 19.01.2021.

Протокольною ухвалою суду від 09.02.2021 здійснено перехід у загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання на 16 год. 18.02.2021.

Протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті 01.03.2021.

Протокольною ухвалою суду від 09.04.2021 здійснено процесуальну заміну відповідача - Офісу великих платників податків ДПС України, на його правонаступника - Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 01.03.2021 проти позову заперечив. У судове засідання. призначене на 09.04.2021, не з`явився, надав клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю "Сокар Петролеум" () зареєстроване як юридична особа, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

06.07.2020 посадовими особами відповідача була проведена фактична перевірка щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками господарської одиниці позивача - АЗС №03/3, що розташована аз адресою: м. Київ, вул. Велика Кільцева, 11 (АЗС з магазином, АГЗП та кафетерієм).

За результатами фактичної перевірки був складений акт фактичної перевірки №0037/28-10/05-03-01/РРО/38305367 від 06.07.2020 (далі - акт перевірки), пунктом 2.2.14 якого встановлено, що начальником АЗС відмовлено у знятті фактичних залишків ПММ у резервуарах. На запит перевіряючих роздруковано звіт форми №17-НП станом на 06.07.2020 о 16 год. 23 хв, у якому зазначено про недостачу палива в кількості 127,54л на загальну суму 3378,53 грн та надлишок палива на загальну суму 9262,05 грн у загальній кількості 356,53 л з урахуванням похибки. Надлишок палива свідчить про реалізацію необлікованого палива, чим порушено п. 12 ст. 3 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995.

Згідно змінного звіту АЗС станом на 06.07.2020, 16 год. 23 хв, обліковий залишок на кінець зміни (графа 16) складає: бензин А-98 - 2276,56л, а залишок продукту в резервуарі - 2396,50 л, надлишок - 119,94 грн; дизпаливо Extro - обліковий залишок на кінець зміни - 8243,78л, а залишок продукту в резервуарі - 8382,58, надлишок - 138,80л; диз.паливо ТМ Nano - обліковий залишок на кінець зміни - 17993,32 л, а залишок в резервуарі - 18319,22л, надлишок - 325,90л.

Згідно з відомістю про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації, фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей) станом на 06.07.2020 о 16 год. 23 хв. з врахуванням похибки 0,8% загальна сума надлишків ПММ складає 9262,05 грн.

Згідно з актом від 06.07.2020 №44/28-10/05-03-01/РРО/38305367 посадова особа позивача ОСОБА_2 від підписання акта відмовився.

На підставі акта перевірки відповідачем було прийняте податкове повідомлення-рішення № від 20.08.2020, яким до позивача за порушення пункту 1.12 статті 3, на підставі п. 1 ст. 17, ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 18861,95 грн., в т.ч. 18524,10 грн - за реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському суб`єкті).

Рішенням про результати розгляду скарги ДПС України від 20.11.2020 №33073/6/99-00-06-02-06-06 податкове повідомлення-рішення № від 20.08.2020 частково скасовано у розмірі 337,85 грн, у зв`язку з чим прийнято податкове повідомлення-рішення №000053503 від 27.11.2020 на суму 18524,10 грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" №265/95-ВР від 06 липня 1995 року (далі - Закон № 265/95-ВР), дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону № 265/95-ВР передбачено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року № 996-ХІV (далі - Закон № 996-ХІУ).

Згідно з ч. ч. 1, 3, 5 ст. 9 Закону № 996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Статтею 6 Закону № 265/95-ВР передбачено, що облік товарних запасів юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) здійснюється у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку.

Відповідно до п. 8 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 9 "Запаси", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 № 246 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 за № 751/4044, придбані (отримані) або вироблені запаси зараховуються на баланс підприємства/установи за первісною вартістю.

Порядок обліку руху нафти і нафтопродуктів передбачено пунктом 14 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 № 281/171/578/155 (далі - Інструкція), зокрема, п.п. 14.3 передбачено, що облік нафти і нафтопродуктів у фізичних величинах (за об`ємом, масою) ведеться безпосередньо матеріально відповідальними особами, а бухгалтерська служба підприємства здійснює їх кількісно-грошовий облік.

Відповідно до п.п. 10.2.1, 10.2.8, 10.2.10 Інструкції приймання нафтопродуктів, що надійшли автомобільним транспортом від постачальників, здійснюється працівниками автозаправної станції за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки) за даними товарно-транспортних накладних у разі наявності паспорта якості та копії сертифіката відповідності. Приймання нафтопродуктів здійснюється відповідно до вимог робочої інструкції оператора АЗС та інструкції з охорони праці, які повинні бути затверджені керівником підприємства, якому належить АЗС.

На підставі ТТН та акта приймання (у разі його наявності) оператор АЗС має оприбуткувати прийнятий нафтопродукт за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки), тобто вчинити необхідні записи в журналі обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою №13-НП. Дані про оприбутковані нафтопродукти заносяться до змінного звіту АЗС за формою № 17-НП (додаток 14).

Згідно з п.п. 10.3.1.3, 10.3.2.1, 10.3.2.2, 10.3.3.2, 10.3.4.2 Інструкції облік реалізації нафтопродуктів ведеться через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений до фіскального режиму роботи РРО з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій кожною АЗС, яка здійснює розрахунки із споживачами готівкою. Відпуск нафтопродуктів за готівку відображається у Змінному звіті АЗС за формою №17-НП.

Відпуск нафтопродуктів за безготівковим розрахунком за відомостями здійснюється АЗС на підставі договорів, укладених між підприємством та споживачем. Відпуск нафтопродуктів відображається у відомості на відпуск нафтопродуктів за формою № 16-НП (додаток 16).

Відпуск дизельного палива за відомостями відображається у змінному звіті АЗС за формою № 17-НП за марками та видами.

Заправлення за талонами відображається у змінному звіті АЗС за формою № 17-НП.

Відпуск нафтопродуктів за платіжними картками відображається у змінному звіті АЗС за формою № 17-НП.

Відповідно до п.п. 10.4.1, 10.4.3 Інструкції на АЗС здійснюється оперативне кількісне контролювання, результати якого використовуються для ведення обліку, звіряння кількості отриманих і відпущених нафтопродуктів. Кількісний облік нафтопродуктів на АЗС здійснюється за формою змінного звіту АЗС № 17-НП.

П.п. 10.4.2 . п. 10 Інструкції передбачає, що під час приймання-передавання зміни оператори АЗС:

визначають залишки нафтопродуктів на кінець зміни з урахуванням залишків на початок зміни (цей залишок переноситься з графи "обліковий залишок попередньої зміни"), надходження нафтопродуктів за зміну, які підтверджено відповідними документами, та кількості відпущених за зміну нафтопродуктів за сумарними показниками лічильників усіх ПРК, ОРК (обліковий залишок);

вимірюють загальний рівень нафтопродуктів і рівень підтоварної води в кожному резервуарі та за результатами вимірювань визначають об`єм нафтопродуктів (фактичний залишок);

роздруковують на РРО фіскальний звітний чек і визначають обсяг виконаних розрахункових операцій, що заносяться до фіскальної пам`яті;

У разі встановлення розбіжності фактичної і облікової кількості нафтопродуктів у резервуарі в границях відносної похибки методу вимірювання маси згідно з ГОСТ 26976 зміна передається і приймається за обліковим залишком нафтопродукту. Перевищення фактичного залишку на кінець зміни над обліковим залишком на кінець зміни понад допустиме граничне відхилення фіксується у змінному звіті. У разі перевищення розбіжності фактичної і облікової кількості нафтопродуктів у резервуарі понад зазначених норм керівництво повинно вжити заходів щодо проведення позачергової інвентаризації. До встановлення обставин перевищення фактичного залишку на кінець зміни над обліковим залишком на кінець зміни понад допустиме граничне відхилення обліковий залишок не корегується.

Згідно з п.п. 10.4.3 п. 10 Інструкції після завершення зміни оператором АЗС складається змінний звіт АЗС за формою N 17-НП у двох примірниках, з яких один з доданими ТТН здається до бухгалтерської служби, а другий - залишається на АЗС.

Отже за змістом вказаних приписів фактичний об`єм залишку нафтопродуктів встановлюється шляхом вимірювання загального рівня нафтопродуктів і рівня підтоварної води в кожному резервуарі

За змістом підпункту 4.2.1 пункту 4.2 Розділу 4 Інструкції облік нафти і нафтопродуктів на АЗС ведеться в одиницях об`єму. Для визначення маси та об`єму нафти і нафтопродуктів можуть використовуватися об`ємно-масовий статичний, об`ємно-масовий динамічний, прямий масовий (статичне зважування та зважування під час руху) і об`ємний методи вимірювань відповідно до вимог ГОСТ 26976.

П.п. 4.3.1 п. 4.3 Інструкції визначено, що об`єм та маса нафти і нафтопродуктів визначаються у стаціонарних резервуарах, залізничних цистернах, танках суден, мірах повної місткості та технологічних трубопроводах, градуйованих відповідно до вимог чинних нормативних документів Держспоживстандарту України, та/або за допомогою об`ємних та масових лічильників.

Згідно п.п. 14.1.6 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України акцизний склад - це спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, а також приміщення, розташовані на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), за винятком приміщень для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального розпорядником акцизного складу.

Згідно п.п. 14.1.224 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України розпорядник акцизного складу - це суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), крім суб`єктів господарювання, які використовують приміщення, розташовані на митній території України, для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального.

Відповідно до п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.

П.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України встановлено, що акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства.

За змістом вказаних приписів фактичний обсяг нафтопродуктів у резервуарах вимірюється рівнемірами-лічильниками.

Судом встановлено, що надлишок пального встановлено за даними змінного звіту АЗС №17-НП, роздрукованого станом на 16 год. 23 хв. 06.07.2020, як різниця облікованого залишку на кінець зміни (станом на 06.07.2021, 16 год. 23 хв) (графа 16), та залишку нафтопродуктів на кінець зміни (станом на 06.07.2021, 16 год. 23 хв) (графа 27), згідно з показниками рівнемірів-лічильників, встановлених у кожному резервуарі.

Враховуючи, що згідно з п.п. 4.3.1 п. 4.3 Інструкції об`єм та маса нафти і нафтопродуктів можуть визначатись, зокрема, за допомогою об`ємних та масових лічильників, суд дійшов висновку, що при проведенні фактичної перевірки посадовими особами відповідача був встановлений надлишок ПММ на загальну суму 9262,05 грн, не облікованих у бухгалтерському обліку.

Посилання позивача на ту обставину, що у змінному звіті №17-НП не відображена реалізація ПММ, не спростовує встановлену кількість необлікованих ПММ, оскільки у разі врахування реалізованих ПММ обліковий залишок на кінець зміни (графа 16) підлягав зменшенню, а залишок необлікованих ПММ був би збільшений.

Отже позивач порушив вимоги ч. 12 ст. Закону № 265/95-ВР в частині не облікування у бухгалтерському обліку ПММ на загальну суму 9262,05 грн.

За приписами статті 20 Закону №265/95-ВР до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто вказана стаття передбачає застосування фінансової санкції саме за реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.12.2020 № 808/8767/15 (К/9901/24872/18).

Відповідач не надав до суду доказів фактичної реалізації ПММ, які не обліковані у встановленому порядку, у зв`язку з чим підстави для накладення на позивача фінансової санкції, передбаченої ст. 20 Закону № 265/95-ВР, відсутні.

Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, оскаржене податкове повідомлення-рішення №000053503 від 27.11.2020 є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Суд не надає правової оцінки іншим доводам сторін, оскільки вони не мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 9, 14, 73-77, 139, 242 - 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС №000053503 від 27 листопада 2020 року.

Стягнути з Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Дегтярівська, 11Г, м. Київ, 04119, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Сокар Петролеум» (вул. Надпільна, 226/1, м. Черкаси, 18001, ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 21 травня 2021 року.

Головуючий А.В. Руденко