Справа № 640/604/20
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2021 року м. Київ № 640/604/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ,

вул. Бульварно-Кудрявська, 16)

про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (надалі по тексту - відповідач), в якому просить суд: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити ОСОБА_1 з 18 листопада 2019 року перерахунок та виплату пенсії за віком з врахуванням заробітної плати для обчислення пенсії за період з травня 1989 року по квітень 1994 року згідно довідки №16 від 28 травня 2015 року, яка видана ТОВ «Фірма Дарницький гастроном».

Заявлені позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що вимога відповідача щодо зобов`язання позивача самостійно надавати первинні документи, на підставі яких видана спірна довідка про заробітну плату є безпідставною, адже оригінали первинного бухгалтерського обліку в т.ч. про заробітну плату в силу вимог частини 9 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» не можуть бути надані позивачеві.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 січня 2020 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві на адміністративний позов представник Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві зазначив, що відповідальність за нездачу документів в архів та зазначення недостовірних даних в довідці, виданій ТОВ «Фірма Дарницький гастроном» несе підприємство, а дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві є правомірними; Управління діяло в межах своєї компетенції та відповідно до вимог чинного законодавства.

З огляду на викладене вище, справа розглядається в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі матеріалів.

При цьому, суд враховує подане позивачем клопотання про розгляд справи з урахуванням розумності строків розгляду.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

ОСОБА_1 10 червня 2015 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України Дніпровського району із заявою про призначення пенсії за віком.

В додаток до вказаної заяви позивач надав: трудову книжку; довідку про заробітну плату; документи про стаж; копію трудової книжки; копію паспорта.

Листом від 03 грудня 2019 року №294057/02/14-14134 Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві повідомило позивачу, що за матеріалами пенсійної справи, на запити управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва від 15 жовтня 2015 року, від 24 червня 2015 року до ТОВ «Фірма Дарницький гастроном» щодо узгодження термінів проведення зустрічної перевірки достовірності видачі позивачу довідки про заробітну плату від 28 травня 2015 року №16 за період роботи з 01 травня 1989 року по 30 квітня 1994 року відповіді не надійшло (листи повернулися з відміткою про закінчення строку зберігання). Крім того, як було зазначено бухгалтером ТОВ «Фірма Дарницький гастроном» в телефонному режимі (14 вересня 2015 року, 26 жовтня 2015 року) документи в архів не здані, про що ОСОБА_1 проінформовано листами управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва від 18 липня 2018 року №12276/06, від 20 листопада 2015 року №20908/06.

Додатково повідомлено, що оскільки позивачем не надано первинних документів, провести зустрічну звірку немає можливості, відтак врахувати довідку про заробітну плату за період роботи з 01 травня 1989 року по 30 квітня 1994 року немає підстав.

Незгода позивача із неврахуванням вказаного періоду роботи зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

У свою чергу, положеннями ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

На підставі ч. 1 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року N 22-1 за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Згідно із пунктом 2.10 вказаного Порядку довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Слід додати, що відповідно до частини першої статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно з ч. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду України мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також у необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інші відомості, передбачені законодавством для визначення права на пенсію.

З аналізу вищенаведених законів вбачається, що правом вимагати додаткові документи від підприємств, організацій і окремих осіб наділені лише органи, що призначають пенсії, а не особи, яким призначається пенсія.

Отже, у разі сумніву в розмірі заробітної платні, яка враховується при обчисленні пенсії, орган ПФУ право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 06.11.2019 у справі №352/819/16-а.

Водночас, з аналізу наведених вище положень законодавства слідує, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період до 1 липня 2000 року є не лише наявність відповідної довідки про заробітну плату (дохід), але й підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

Таким чином, дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови врахування заробітної плати для обчислення пенсії за період з травня 1989 року по квітень 1994 року згідно довідки ТОВ «Фірма Дарницький гастроном» є правомірними, оскільки підставою неврахування заробітної плати по ТОВ «Фірма Дарницький гастроном» була саме неможливість проведення перевірки достовірності викладеної в довідці інформації на підставі первинних документів.

Неможливість проведення відповідачем перевірки первинних документів та відсутність доступу до таких документів не пов`язано з волею позивача, однак така обставина не означає, що відповідач має беззаперечно враховувати при призначенні пенсії довідку про заробітну плату, яка не підтверджена первинними документами, як це передбачено законом.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі №752/21038/16-а.

В той же час, наявними матеріалами справи підтверджується, що пенсійним органом вживались заходи шляхом надіслання запитів до ТОВ «Фірма Дарницький гастроном» щодо узгодження термінів проведення зустрічної перевірки достовірності видачі довідки про заробітну плату від 28 травня 2015 року №16 за період роботи з 01 травня 1989 року по 30 квітня 1994 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність з боку відповідача порушень прав та законних інтересів позивача, оскільки законодавством чітко визначено процедуру, за якою провадиться враховується заробітної плати (доходу) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року, а тому покладення обов`язку на відповідача діяти не у відповідності до Закону, означало б спонукання до виходу за межі своїх повноважень.

Додатково суд звертає увагу, що згідно із статтею 31 Закону України «Про Національний архівний фонд та архівні установи» у разі ліквідації або реорганізації державних органів, органів місцевого самоврядування, державних і комунальних підприємств, установ та організацій документи, що нагромадилися за час їх діяльності, передаються ліквідаційною комісією (ліквідатором) правонаступникам у порядку, встановленому Міністерством юстиції України, із збереженням відповідної форми власності на зазначені документи, а у випадках відсутності правонаступників - відповідним державним архівним установам або іншим місцевим архівним установам.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про Національний архівний фонд та архівні установи» архівні установи у порядку, визначеному законодавством, надають документи Національного архівного фонду для користування фізичним та юридичним особам, створюють для цього відповідний довідковий апарат; видають архівні довідки, копії документів та іншим шляхом задовольняють запити фізичних і юридичних осіб; повідомляють про документи, в яких містяться відомості, що можуть бути використані державними органами і органами місцевого самоврядування та іншими заінтересованими сторонами; публікують, експонують та в іншій формі популяризують архівні документи, а також виконують інші функції, спрямовані на ефективне використання відомостей, що містяться в документах Національного архівного фонду.

При цьому, факт нездачі ТОВ «Фірма Дарницький гастроном» документів у архів унеможливлює їх витребування відповідачем для проведення зустрічної перевірки достовірності видачі довідки про заробітну плату від 28 травня 2015 року №16 за період роботи позивача з 01 травня 1989 року по 30 квітня 1994 року.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

З урахуванням вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для здійснення судових витрат - відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 72-74, 77, 90, 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя А.Б. Федорчук