Справа № 320/3533/20
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

24 травня 2021 року справа №320/3533/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 )
доДержавної установи «Київський слідчий ізолятор» (далі по тексту - відповідач, ДП «Київський СІЗО»)
про1) визнання протиправною бездіяльності відповідача; 2) зобов`язання відповідача надати позивачу його особову справу на ознайомлення
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, зазначаючи, що ненадання його особової справи на ознайомлення порушує його права.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року адміністративну справу №320/3533/20 передано на розгляд Окружному адміністративному суду міста Києва.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями адміністративну справу №320/3533/20 передано на розгляд судді Кузьменку В.А.

Ухвалою від 26 червня 2020 року Окружний адміністративний суд міста Києва відмовив у задоволенні клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції; прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження в адміністративній справі та призначив до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не надав.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

ОСОБА_1 перебуває в ДП «Київський СІЗО» у зв`язку із розглядом справи в суді.

Перебуваючи в ДП «Київський СІЗО» позивач звернувся до відповідача із заявою про надання можливості ознайомитись зі змістом документів, долучених до його особової справи.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, Окружний адміністративний суд міста Києва керується такими мотивами.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема чи вчинена вона: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Згідно з частиною першою статті 2 Кримінально-виконавчого кодексу України кримінально-виконавче законодавство України складається з цього Кодексу, інших актів законодавства, а також чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

До засуджених, які відбувають покарання на території України, застосовується кримінально-виконавче законодавство України (частина перша статті 3 Кримінально-виконавчого кодексу України).

Частиною першою статті 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» встановлено, що попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Тримання осіб, взятих під варту, відповідно до завдань кримінального судочинства здійснюється на принципах неухильного додержання Конституції України, вимог Загальної декларації прав людини, інших міжнародних правових норм і стандартів поводження з ув`язненими і не може поєднуватися з навмисними діями, що завдають фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність.

Згідно із частиною першою статті 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є, зокрема, слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України.

Особи, які перебувають у місцях попереднього ув`язнення, мають обов`язки і права, встановлені законодавством для громадян України, з обмеженнями, що передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина перша статті 6 Закону України «Про попереднє ув`язнення»).

Діяльність відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів (далі - СІЗО) з питань приймання до установ (СІЗО), обліку, переміщення під вартою (конвоювання) засуджених (осіб, які тримаються під вартою), звільнення їх з установ (СІЗО) та з інших питань, пов`язаних з виконанням вироків судів та інших судових рішень визначається Інструкцією про роботу відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 08 червня 2012 року №847/5 (далі по тексту - Інструкція).

Пунктом 4.1 Інструкції передбачено, що особова справа є основним обліковим документом засудженого (особи, яка тримається під вартою).

За клопотанням засудженого (особи, яка тримається під вартою) посадова особа підрозділу ознайомлює його (її) зі змістом долучених до його (її) особової справи документів. Ознайомлення засудженого (особи, яка тримається під вартою) з цими документами проводиться шляхом їх зачитування вголос або їх самостійного прочитання у присутності посадової особи підрозділу, про що складається акт, який долучається до особової справи.

З огляду на перебування позивача в ДП «Київський слідчий ізолятор» він є особою попередньо ув`язненою та має всі права громадянина України, що передбачені законодавством.

Відповідно до положень статей 21, 24 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Суд звертає увагу на те, що відповіді на заяву позивача, із зазначенням підстав неможливості надання його особової справи на ознайомлення, матеріали справи не містять. Будь-які заперечення чи спростування обставин, зазначених позивачем, відповідач також до суду не надав.

Вимогами чинного законодавства не встановлено будь-яких обмежень права попередньо ув`язнених осіб на ознайомлення з матеріалами своїх особових справ.

Враховуючи викладене, відповідач допустив протиправну бездіяльність, яка полягає у ненаданні ОСОБА_1 документів, долучених до його особової справи на ознайомлення, чим порушив його права та охоронювані законом інтереси, у зв`язку із чим, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача надати позивачу його особову справу на ознайомлення.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідач не довів правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Київський слідчий ізолятор» щодо ненадання ОСОБА_1 його особової справи на ознайомлення.

3. Зобов`язати Державну установу «Київський слідчий ізолятор» надати ОСОБА_1 його особову справу на ознайомлення.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , Державна установа «Київський слідчий ізолятор»; реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий);

Державна установа «Київський слідчий ізолятор» (04050, м. Київ, вул. Дегтярівська, 13; ідентифікаційний код 08563694).

Суддя В.А. Кузьменко