Справа № 383/1120/16-а(2-а/383/4/17)
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року

м. Київ

справа №383/1120/16-а(2-а/383/4/17)

адміністративне провадження №К/9901/32046/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Хохуляка В.В., суддів: Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф.,

розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу №383/1120/16-а(2-а/383/4/17) за позовом ОСОБА_1 до Бобринецького відділення Новоукраїнської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання незаконною і скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, касаційне провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Новоукраїнської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області на постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 01.02.2017 (суддя Адаменко І.М.) та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.05.2017 (головуючий суддя Ясенова Т.І., судді: Головко О.В., Чередниченко В.Є.)

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Бобринецького відділення Новоукраїнської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, в якому просила визнати дії т.в.о. заступника начальника - начальника Бобринецького відділення Новоукраїнської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області Ланчуковської О.А. щодо складення постанови від 14.12.2016 серії АА №229981 про притягнення начальника відділу бухгалтерського обліку управління Бобринецької Районної державної адміністрації ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними. Постанову від 14.12.2016 серії АА №229981 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності визнати незаконною та скасувати.

Постановою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 01.02.2017 позов задоволено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.05.2017 постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 01.02.2017 скасовано в частині визнання дій протиправними, в цій частині у задоволенні позову відмовлено. У решті постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 01.02.2017 залишено без змін.

Не погоджуючись рішеннями судів попередніх інстанцій в частині задоволення позовних вимог, податковий орган звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27.06.2017 відкрито касаційне провадження у справі №383/1120/16-а(2-а/383/4/17).

Відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 №2147-VIII з Вищого адміністративного суду України до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду передано матеріали справи №383/1120/16-а(2-а/383/4/17) згідно правил підпункту 4 частини першої Розділу VІІ Перехідних положень цього кодексу.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду суддею-доповідачем у даній справі визначено Хохуляка В.В.

Згідно з частиною третьою статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Ухвалою Верховного Суду від 24.05.2021 справу прийнято до провадження, касаційний розгляд призначено у попередньому судовому засіданні на 25.05.2021.

В обґрунтування вимог касаційної скарги відповідач вказує про невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті, податковий орган вважає, що суди попередніх інстанцій не у повній мірі дослідили докази у справі, неправильно застосували норми матеріального і процесуального права. У касаційній скарзі норми права, які, на думку податкового органу, порушені судами попередніх інстанцій, відповідачем не викладено. Відповідач просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій в частині задоволення позовних вимог, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач правом подання заперечення на касаційну скаргу не скористався, що не перешкоджає розгляду справи.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, посадовою особою Бобринецького відділення Новоукраїнської ОДПІ Кіровоградської ДФС України при перевірці Управління соціального захисту населення Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області на предмет своєчасності сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за серпень, вересень 2016 року, виявлено несвоєчасну сплату вказаних внесків, про що складено протокол серії АА №334120 від 07.12.2016 про вчинення начальником відділу бухгалтерського обліку УПСЗН Бобринецької РДА Кіровоградської області адміністративного правопорушення за порушення пункту 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до змісту вищевказаного протоколу, ОСОБА_1 - начальник відділу бухгалтерського обліку УПСЗН Бобринецької РДА порушила пункт 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме згідно особового рахунку по єдиному соціальному внеску встановлено несвоєчасну сплату за серпень 2016 року, термін сплати - 20.09.2016, фактично сплачено 27.10.2016, за вересень 2016 року, термін сплати - 20.10.2016, фактично сплачено 27.10.2016, відповідальність передбачена частиною п`ятою статті 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 7)

Постановою серії АА №229981 від 14.12.2016 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 2550,00грн.

Не погодившись з діями посадових осіб та рішенням податкового органу, ОСОБА_1 звернулась до суду.

Судом першої інстанції позов задоволено. Визнано дії т.в.о. заступника начальника Бобринецького відділення Новоукраїнської ОДПІ Ланчуковської Оксани Андріївни щодо винесення постанови від 14.12.2016 серії АА №229981 про притягнення начальника відділу бухгалтерського обліку УСЗН Бобринецької РДА ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними. Постанову т.в.о. заступника начальника Бобринецького відділення Новоукраїнської ОДПІ Ланчуковської Оксани Андріївни від 14.12.2016 серії АА №229981 про притягнення начальника відділу бухгалтерського обліку УСЗН Бобринецької РДА ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 2550грн. визнано незаконною та скасовано.

Апеляційний суд постанову суду першої інстанції в частині визнання дій т.в.о. заступника начальника Бобринецького відділення Новоукраїнської ОДПІ Ланчуковської О.А. щодо винесення постанови від 14.12.2016 серії АА №229981 про притягнення начальника відділу бухгалтерського обліку УСЗН Бобринецької РДА ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними скасував. У задоволенні позову у цій частині відмовлено. В іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Переглядаючи рішення судів попередніх інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Положеннями статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування;

Відповідно до частини 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Згідно статті 165-1 КУпАП несплата або несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі, що не перевищує трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від сорока до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

У справі, що розглядається судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до матеріалів справи, УПСЗН Бобринецької РДА Кіровоградської області листом від 29.06.19 за №01-17/456 звертаючись до посадової особи Бобринецької районної державної адміністрації про необхідність збільшення фінансування з наданням інформації щодо збільшення видатків. Згідно змісту вищевказаного звернення УПСЗН повідомило, що на виниклу заборгованість по заробітній платі управлінню потрібно на липень-грудень місяць 2016 року 884296,51грн., а згідно кошторису на дані місяця сума складає 570975,00грн. (а.с. 9)

Листом від 17.08.16 №01-17/613 УПСЗН повідомляло посадову особу Бобринецької районної державної адміністрації про необхідність збільшення фінансування, оскільки для забезпечення необхідних виплат (посадового окладу, надбавки за вислугу років, надбавки за ранг та матеріальної допомоги при наданні відпустки) та сплаті ЄСВ, на період з травня по грудень 21016 року необхідно 1342,5 тис.грн. Однак, кошторисом видатків на 2016 рік на період з травня по грудень на оплату праці та ЄСВ затверджена сума 935,8 тис.грн. Таким чином, дефіцит коштів становить 406,7 тис.грн. (а.с. 10)

Листом від 17.08.16 №01-16/629 УПСЗН Бобринецької РДА Кіровоградської області звернулось до заступника директора департаменту - начальника управління соціальних послуг з аналогічним зверненням про необхідність збільшення видатків. (а.с.11)

Зважаючи на викладене, УПСЗН Бобринецької РДА Кіровоградської області було повідомлено про фактичну кредиторську заборгованість, яка виникла при виконанні кошторису за поточний період.

Так, після надходження коштів на рахунки УПСЗН, управлінням сплачено Єдиний соціальний внесок за серпень, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями: №146 від 01.09.2016 на суму 7250,00грн., №154 від 01.09.2016 на суму 7310,47 грн., №156 від 30.09.2016 на суму 880,00грн., №164 від 03.10.2016 на суму 12019,75грн. (а.с. 24, 25, 27, 30).

Відповідно до частини першої статті 9 та статті 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Тобто адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Встановлені обставини справи свідчать, що позивачем вживались залежні від неї заходи щодо звернення до головного розпорядника коштів у районі - голови районної державної адміністрації, до департаменту соціального захисту населення Кіровоградської ОДА, до Бобринецької районної ради стосовно збільшення бюджетних призначень для виплати заробітної плати та відповідних нарахувань на неї, проте відповідне фінансування не здійснювалось, через що виникла несвоєчасна сплата внесків по ЄСВ.

Отже, в даному випадку в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, що свідчить про безпідставність притягнення позивача до відповідальності.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про накладення адміністративного стягнення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною п`ятою статті 165-1 КУпАП.

Відповідно до частини п`ятої статті 165-1 КУпАП дії, передбачені частиною третьою або четвертою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення, тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від ста п`ятдесяти до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідач, стверджуючи про правомірність прийнятого рішення та обґрунтованість розміру накладеного стягнення, вказує, що позивача протягом року було притягнуто до адміністративної відповідальності за таке ж порушення відповідно до постанови від 19.09.2016 серія АА №229974.

Проте, судами з`ясовано, що відповідно до матеріалів справи вказана постанова від 19.09.2016 серія АА №229974 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 165-1 КУпАП, визнана протиправною та скасована постановою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 25.10.2016, яка набрала законної сили 14.12.2016 (а.с.37-41, 51).

З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання незаконною та скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 2550грн.

Частиною першою-другою статті 77 КАС України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, доводи касаційної скарги не підтверджують обставин неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи. Касаційний суд вважає, що апеляційним судом повно встановлено обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а також надано належну правову та обґрунтовану оцінку заявленим вимогам на підставі норм закону. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

За правилами частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Як встановлено пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Новоукраїнської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.05.2017 у справі №383/1120/16-а(2-а/383/4/17) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

-------------------

-------------------

-------------------

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Р.Ф. Ханова

Судді Верховного Суду