Справа № 260/1042/21
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 рокуЛьвівСправа № 260/1042/21 пров. № А/857/8186/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Затолочного В.С., Качмара В.Я.,

за участю секретаря судового засідання Хомича О.Р.,

представника відповідача Кіцелюк Ю.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні (в режимі відеоконференції) в м. Львові апеляційну скаргу Приватного підприємства «Індивідуал» на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 березня 2021 року про відмову у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Індивідуал» до Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про визнання протиправним та скасування розпоряджень,-

суддя (судді) в суді першої інстанції Дору Ю.Ю.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Ужгород,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

25 березня 2021 року Приватне підприємство «Індивідуал» звернулося в суд з адміністративним позовом до Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), в якому просило: визнати протиправним та скасувати в частині пункту 3 розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 25 січня 2021 року № 78 «Про надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами»; визнати протиправним та скасувати в частині пункту 3 розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 25 січня 2021 року № 80 «Про надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами».

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради від 25 січня 2021 року № 78 в частині пункту 3 та розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради від 25 січня 2021 року № 80 в частині пункту 3 суперечать вимогам законодавства, не є належним виконанням рішень судів у справах № 826/477/17 та № 826/4608/17, у зв`язку з чим порушують та безпідставно обмежують права позивача.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 березня 2021 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що в даній справі новий спір не виник, а має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення, а тому позивач повинен звернутись до суду в рамках відповідних адміністративних справ із заявою в порядку статті 383 КАС України.

Не погодившись з постановленою ухвалою, Приватне підприємство «Індивідуал» подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржувану ухвалу та повернути справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що предметом оскарження в цьому адміністративному позові є самостійні рішення відповідача, в частині встановлених термінів початку дії дозволів, які прийняті не у якості виконання судових рішень у справах № 826/477/17 та № 826/4608/17. Вказує, що суд першої інстанції не надав належної оцінки змісту та обсягу отриманого позивачем судового захисту у справах № 826/477/17 та № 826/4608/17, який визначався підставами та предметом заявлених позовів.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що предмет позову фактично спрямований на виконання іншого судового рішення, тому наявні підстави для відмови у відкритті провадження, а позивач повинен звернутись до суду із заявою у порядку статті 383 КАС України.

В судовому засіданні представник відповідача щодо апеляційної скарги заперечив, просив залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Позивач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 липня 2017 року по справі № 826/477/17, яка набрала законної сили 21 вересня 2017 pоку, зобов`язано виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) прийняти відповідне рішення про надання приватному підприємству «Індивідуал» () дозволів на розміщення зовнішньої реклами відповідно до принципу мовчазної згоди згідно поданих приватним підприємством «Індивідуал» () заяв та отриманих описів за наступними адресами: місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, 68; місто Київ, вулиця Січових Стрільців (Артема/вулиця Чорновола); місто Київ, вулиця Вадима Гетьмана, 16; місто Київ, вулиця Мельникова, 53/55; місто Київ, вулиця Леонтовича, 1 на розі з вул. Богдана Хмельницького; місто Київ, вулиця Довженка Олександра, біля ст. м. «Шулявка»; місто Київ, вулиця Гмирі Бориса, 17; місто Київ, проспект Перемоги, 123; місто Київ, проспект Героїв Сталінграду, 18; місто Київ, вулиця Олени Теліги, 3; місто Київ, вулиця Чорновола/вулиця Андрющенка; місто Київ, вулиця Лагерна, 46/48; місто Київ, вулиця Липківського Василя (Урицького), 35а.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 липня 2017 року по справі № 826/4608/17, яка набрала законної сили 12 грудня 2017 року зобов`язано виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) прийняти відповідне рішення про надання приватному підприємству «Індивідуал» () дозволів на розміщення зовнішньої реклами відповідно до принципу мовчазної згоди згідно поданих приватним підприємством «Індивідуал» () заяв та отриманих ним описів за наступними адресами: місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, 70; місто Київ, вулиця Анни Ахматової, 3; місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, 41; місто Київ, проспект Перемоги, 5; місто Київ, проспект Перемоги, 6; місто Київ, проспект Перемоги, 24; місто Київ, проспект Перемоги, 9; місто Київ, проспект Перемоги, 49/2 170 м від вулиці Гарматна у напрямку площі Перемоги; місто Київ, проспект Перемоги, 38, місто Київ, проспект Перемоги, 7; місто Київ, проспект Перемоги, 33; місто Київ, проспект Перемоги, 45; місто Київ, проспект Перемоги, 3; місто Київ, вулиця Борщагівська (біля шляхопроводу по проспекту Повітрофлотський); місто Київ, проспект Степана Бендери, вулиця Вербова (розподільчий трикутник на залізничному шляхопроводі, напрямок до ст. місто «Петрівка»); місто Київ, проспект Повітрофлотський, з`їзд на вулицю Борщагівську; місто Київ, вулиця Олени Теліги, 33; місто Київ, вулиця Набережно-Лугова, 2.

25 січня 2021 року Виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) на виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 липня 2017 року у справі № 826/477/17 прийняв розпорядження № 78 «Про надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами» (далі Розпорядження № 78).

25 січня 2021 року Виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) на виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 липня 2017 року у справі № 826/4608/17 прийняв розпорядження № 80 «Про надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами» (далі Розпорядження №80).

Пунктом 3 Розпорядження № 78 встановлено, що дозволи, надані згідно з додатком, є дійсними з 22 листопада 2016 року відповідно до абзацу 10 частини 1 статті 1 та частини 6 статті 41 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Пунктом 3 Розпорядження № 80 встановлено, що дозволи, надані згідно з додатком, є дійсними з 10 лютого 2017 року відповідно до абзацу 10 частини 1 статті 1 та частини 6 статті 41 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України.

Проте, колегія суддів не погоджується з обгрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод установлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду. У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті.

Виходячи із засад адміністративного судочинства з конкретним позовом до суду можна звертатися лише один раз.

Згідно із пунктом другим частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Відмова у відкритті провадження у цьому разі можлива за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Предмет позову це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову, як елемент його змісту, слід перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Згідно з позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 9901/433/18 тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

У випадку зміни хоча б одного з цих елементів, позови вважаються не тотожними і суддя не вправі відмовити у відкритті провадження по справі. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Крім того, необхідною підставою для відмови у відкритті провадження у справі також є наявність судового рішення, яким завершено розгляд справи і набрання цим судовим рішенням законної сили.

У постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2018 року в справі № 809/487/18, зазначено, що підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин.

Касаційний суд зазначив, що для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності судового рішення, що набрало законної сили, у тотожній справі ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Проте, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що суд повинен з`ясувати, за яких конкретних обставин прийняті судові рішення за наслідками розгляду адміністративного позову.

З матеріалів справи слідує, що предметом позову у справах № 826/477/17 та № 826/4608/17 є зобов`язання Виконавчого органу Київської міської ради прийняти відповідне рішення (розпорядження) про надання позивачу дозволів на розміщення зовнішньої реклами відповідно до принципу мовчазної згоди згідно поданих заяв та отриманих описів.

Також, з матеріалів справи слідує, що предметом позову у даній справі є визнання протиправними та скасування розпоряджень Виконавчого органу Київської міської ради № 78 та № 80, в частині встановлених термінів початку дії дозволів, які прийняті на виконання судових рішень у справах № 826/477/17 та № 826/4608/17.

Аналізуючи вищевказані позовні вимоги, колегія суддів дійшла висновку, що судами не розглядались позовні вимоги, вказані у даному адміністративному позові, зокрема щодо термінів початку дії дозволів, та не надано правову оцінку обставинам справи та діям відповідача при визначенні таких термінів.

Окружний адміністративний суд міста Києва в своїх постановах від 07 липня 2017 року та від 27 липня 2017 року у вищевказаних справах не вирішував питання початку терміну дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами.

Предметом оскарження в даній справі є самостійні рішення відповідача, в частині встановлених термінів початку дії дозволів.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що предмет і підстава позову в даній справі не є тотожними предмету і підставам позову в справах № 826/477/17 та № 826/4608/17.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції не вказані ознаки тотожності між позовними вимогами справи № 260/1042/21 та справ № 826/477/17 і № 826/4608/17 щодо розпоряджень № 78 і № 80, які прийняті після набрання законної сили рішенням по справах № 826/477/17 і № 826/4608/17 та не були предметом оскарження у судовому порядку і фізично не могли оспорюватися у справах № 826/477/17 і № 826/4608/17 за їх відсутності у той час.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції припустився порушення відповідних норм процесуального права, а відтак висновки суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі не можна вважати обґрунтованими.

Відповідно до частини 1 статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та має місце порушення судом першої інстанції норм процесуального права, у зв`язку з чим ухвалу суду першої інстанції слід скасувати.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 312, ст. 320, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Індивідуал» задовольнити повністю.

Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 березня 2021 року про відмову у відкритті провадження у справі № 260/1042/21 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді В. С. Затолочний
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 25 травня 2021 року.