Справа № 640/31370/20
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2021 року м. Київ № 640/31370/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Головного управління Національної поліції в Київській області
пропро визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області та просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ №201/ос від 10.07.2020 Головного управління Національної поліції в Київській області в частині звільнення оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ОСОБА_1 , на підставі пункту 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частини 1 статті 7 Закону України «Про Національну поліцію»;

- поновити ОСОБА_1 на службі в Національній поліції України па посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції України в м. Києві;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 суму середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 10 липня 2020 року без вирахування податків та обов`язкових платежів.

Мотивуючи позовні вимоги позивач вказує, що наказ про його звільнення прийнятий передчасно із порушенням принципу презумпції невинуватості, що є порушенням положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Загальної декларації прав людини, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, статей 62, 63 Конституції України, положень Цивільного кодексу України. Також у письмових поясненнях від 10.02.2021 представник позивача стверджував, що наказ про звільнення позивача прийнято під час його тимчасової непрацездатності та просив врахувати вказані обставини при прийнятті рішення.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому останній стверджує про правомірність прийнятого ним рішення та просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову. Зокрема, представник відповідача вказує про наявність досудового розслідування щодо позивача за вчинення кримінального правопорушення, листки непрацездатності, які ним надані є недійсними. З урахуванням вказаного відповідач вважає, що позивач порушив статті 2, 3, 8, 11, 23, 64 Закону України «Про Національну поліцію», статтю 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункт 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, що призвело до зниження авторитету поліції серед населення та безпідставному невиході на службу у період з 02.02.2020 по 05.05.2020.

ГУ НП в Київській області надано до суду належним чином засвідчену копію матеріалів особової справи позивача.

Справа вирішується на підставі наявних в ній матеріалів.

Розглянувши подані матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд звертає увагу на наступне.

24.04.2020 до Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області надійшли пояснення заступника начальника СКЗ Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області майора поліції Олексія Козака (вх. 1095), яким доводиться до відома про відсутність ОСОБА_1 на робочому місці з 05.02.2020 по 23.04.2020 без повідомлення ним причин та обставин такої відсутності.

24.04.2020 надійшов рапорт інспектора СКЗ Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області капітана поліції Дмитра Семенко (вх. 1095), де повідомляється про відсутність ОСОБА_1 на робочому місці з 05.02.2020 по 23.04.2020 без повідомлення ним причин та обставин такої відсутності.

05.05.2020 листом №1480/109/1010/01-20 Переяслав-Хмельницький ВП ГУНП в Київській області просив ТОВ «МЕДАКОМ» у зв`язку із службовою необхідністю (перевірки факту невиходу на роботу) надати інформацію чи звертався за медичною допомогою з 04.02.2020 по даний час працівник Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

06.05.2020 складено акт відсутності на (службі) робочому місці майора поліції ОСОБА_1 з 25.04.2020 по 06.05.2020 (вх. 1197).

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 07.05.2020 №768 «Про призначення службового розслідування» внаслідок надходження до Головного управління інформації про затримання працівниками УКР ГУНП в Київській області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 ККК України, групи осіб, серед яких виявився оперуповноважений СКР Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області майор поліції ОСОБА_1 , відповідно до статей 15, 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 за №2337-VIII, Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затверджених наказом МВС України від 07.11.2018 №893 наказано, серед іншого, провести службове розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни окремими працівниками Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області, що призвели до затримання майора поліції ОСОБА_1 .

За наслідком проведення службового розслідування, складено висновок службового розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни окремими працівниками Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області, що призвели до затримання майора поліції ОСОБА_1 , який затверджений начальником Головного управління Національної поліції в Київській області 04.06.2020 (далі - висновок).

У вказаному висновку комісія вважала би наступне:

1. Службове розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни окремими працівниками Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області, що призвели до затримання майора поліції ОСОБА_1 закінчити.

2. Інформація щодо можливих порушень службової дисципліни окремими працівниками Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області, що призвели до затримання майора поліції ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження.

3. Дні безпідставного невиходу на службу оперуповноваженого Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_1 з 05.02.2020 по 05.05.2020 вважати прогулами.

4. За порушення службової дисципліни, статей 2, 3, 8, 11, 18, 23 та 64 Закону України «Про Національну поліцію», статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України», затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 за № 2337-УІІІ, пункту 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08 лютого 2019 року № 100, що виразилося у неповідомленні органів поліції або інших правоохоронних органів про вчинене або таке що готується кримінальне правопорушення, введенні в оману керівництва Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області, здійсненні вчинку, який призвів до значного резонансу у засобах масової інформації щодо причетності до кримінальних правопорушень діючих працівників поліції, що призвело до зменшення довіри населення до поліції та (безпідставному невиході на службу у період з 05.02.2020 по 05.05.2020), оперуповноваженого Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції.

5. Начальникові Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області полковнику полції ОСОБА_2 :

5.1. У системі професійного навчання забезпечити додаткове вивчення Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 за № 2337-УЩ, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08 лютого 2019 року № 100;

5.2. Вжити додаткових заходів, спрямованих на неухильне дотримання особовим складом службової дисципліни.

5.3. У разі виявлення порушень службової дисципліни працівниками підпорядкованого підрозділу, ініціювати проведення службових розслідувань.

6. Начальникові УФЗБО ГУНП в Київській області ( ОСОБА_3 ) вирішити питання щодо повернення грошового забезпечення за дні прогулів оперуповноваженого СКП Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_1 , у період з 05.02.2020 по 05.05.2020.

7. Копію висновку службового розслідування направити до слідчого управління ГУНП в Київській області для приєднання до матеріалів кримінального провадження №000133 від 11.03.2020, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 257, ч. 3 ст. 146 та ч. 4 ст. 189 КК України

8. Копію висновку службового розслідування направити до Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві, для надання правової оцінки діям оперуповноваженого СКП Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_1 у частині надання до Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області лікарняних листів, виданих ТОВ «МЕДАКОМ».

9. Копію висновку службового розслідування долучити до особової справи оперуповноваженого СКП Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_1 .

10. Копію висновку службового розслідування направити до ДКЗ НП України.

11. Про результати службового розслідування проінформувати зацікавлених осіб.

Надалі, наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 10.07.2020 №201/ос «По особовому складу» відповідно до Закону України «Про Національну поліції України» звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини 1 статті 77 майора поліції ОСОБА_1 (0059961) оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції, 10.07.2020 (далі - оскаржуваний та/або спірний наказ).

Підставою для звільнення позивача зі служби в поліції в пункті 1 оскаржуваного наказу зазначено порушення службової дисципліни, статей 2, 3, 8, 11, 18, 23, та 64 Закону України «Про Національну поліцію», статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України», затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 за № 2337-VIII, пункту 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та Інші події, затвердженого наказом МВС України від 08 лютого 2019 року №100, що виразилося у неповідомленні органів поліції або інших правоохоронних органів про вчинене або таке, що готується кримінальне правопорушення, введенні в оману керівництва Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області, здійсненні вчинку, який призвів до значного розголосу у засобах масової інформації щодо причетності до кримінальних правопорушень діючих працівників поліції, що призвело до зменшення довіри населення до поліції та безпідставному невиході на службу у період з 05.02.2020 по 05.05.2020.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Згідно із частиною 1 статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частиною 1 статті 18 Закону № 580-VIII встановлено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Статтею 59 Закону № 580-VIII встановлено наступне.

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.

Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.

Поліцейські, у тому числі слухачі та курсанти вищих навчальних закладів із специфічними умовами, які здійснюють підготовку поліцейських, та які перебувають на військовому обліку військовозобов`язаних, на час служби в поліції знімаються з такого обліку і перебувають у кадрах поліції.

Відповідно до пунктів 6, 10 частини 1 статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України та у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, а також рішенням суду про визнання його активів або активів, набутих за його дорученням іншими особами або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках, необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави;

Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення (ч. 2 ст. 77 Закону № 580-VIII).

День звільнення вважається останнім днем служби (ч. 3 ст. 77 Закону № 580-VIII).

Аналіз наведених положень дають суду підстави дійти до висновку, що положення Закону № 580-VIII визначено як дві різні самостійні підстави звільнення: звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України та звільнення у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, а також рішенням суду про визнання його активів або активів, набутих за його дорученням іншими особами або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках, необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави.

Як вказано судом вище, позивача звільнено зі служби на підставі пункту 6 частини 1 статті 77 Закону № 580-VIII, тобто у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч. 2 ст. 19 Закону № 580-VIII).

Відповідно до частини першої, пунктів 1-4, 6, 7, 9, 11, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента країни і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

Згідно зі статтею 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (статті 12 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

До курсантів (слухачів), які проходять навчання у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, крім видів дисциплінарних стягнень, визначених цією статтею, застосовується дисциплінарне стягнення у виді призначення поза чергою в наряд - до п`яти нарядів.

Застосування до поліцейського інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених цим Статутом, забороняється.

Аналіз наведеного дає суду підстави стверджувати, що передумовою для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідності, серед іншого є порушення службової дисципліни, невиконання або неналежне виконання поліцейським дисципліни шляхом недотримання конкретних актів законодавства та наказів і інших відомчих нормативно-правових актів.

Між тим, статтею 14 Дисциплінарного статуту визначено порядок проведення службового розслідування.

Так, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

У разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування.

У разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких вже проводиться службове розслідування, така скарга долучається до матеріалів службового розслідування.

У разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких є висновок дисциплінарної комісії, такі скарги не розглядаються, якщо не містять інформації, яка не була досліджена під час проведення службового розслідування. Про відмову у розгляді скарги заявник інформується у десятиденний строк.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії (ч. 1 ст. 15 Дисциплінарного статуту).

Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником (ч. 1 ст. 16 Дисциплінарного статуту).

Згідно із частинами 1, 2, 3 статті 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Відповідно до статті 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.

У разі вчинення поліцейським незначного проступку керівник може обмежитися його попередженням про необхідність дотримання службової дисципліни.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

У разі повторного вчинення поліцейським незначного проступку з урахуванням його сумлінного ставлення до виконання обов`язків за посадою або нетривалого перебування на посаді (до трьох місяців) керівник може обмежитися раніше застосованим до такого поліцейського дисциплінарним стягненням.

Дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь до поліцейських, які мають первинні спеціальні звання, та у виді звільнення з посади до поліцейських, які обіймають посади найнижчого рівня, не застосовується.

Із аналізу вказаних норм вбачається, що службове розслідування обов`язково повинно передувати звільненню, якщо особу рядового чи начальницького складу звільняють за порушення нею службової дисципліни.

Суд звертає увагу, що в ході розгляду справи не встановлено порушення порядку проведення службового розслідування.

В той же час, як вбачається із висновку службового розслідуванні в ході його проведення встановлено наступні обставини: « Таким чином, аналізуючи вищезазначене та враховуючи вимоги вказаних норм Закону можливо дійти висновку, що ОСОБА_1 будучи працівником поліції не вжив жодних заходів щодо повідомлення найближчого органу поліції про те, що окремі особи вчиняють кримінальне правопорушення та не вжив жодних заходів щодо припинення його вчинення.

Разом з тим, у ході проведення службового розслідування встановлено, що на підставі наказу Головного управління від 28.12.2019 № 696 о/с, ОСОБА_1 у період часу з 04.12.2019 по 04.02.2020 було направлено для проходження стажування до Департаменту оперативної підтримки Національної поліції України, однак по завершенню стажування, ОСОБА_1 для продовження проходження служби у СКП Переяслав- Хмельницького ВП ГУНП в Київській області не з`явився, у зв`язку з чим з метою з`ясування обставин такого неприбуття на службу, інспектором сектору кадрового забезпечення Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області капітаном поліції ОСОБА_4 , було здійснено телефонний дзвінок ОСОБА_1 , під час чого у телефонній розмові останній повідомив, що він перебуває на амбулаторному лікуванні у медичному закладі ТОВ «МЕДАКОМ», яке розташоване за адресою: вул. Панаса Мирного, 17 у м. Київ та за допомогою мобільного додатку «WhatsApp» переслав ОСОБА_4 фото медичної довідки, виданої вказаним медичним закладом серії АДФ № 568755, у якій було зазначено, що у період часу з 04.02.2020 по 14.02.2020, ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування з діагнозом ниркова недостатність.

У подальшому, ОСОБА_1 за допомогою мобільного додатку «WhatsApp» надсилав ОСОБА_4 медичні довідки вказаного медичного закладу серії АДФ № 568871 від 17.02.2020, АДФ № 569004 від 27.02.2020, АДФ № 569138 від 09.03.2020, АДФ № 569214 від 19.03.2020, АДФ № 569356 від 30.03.2020, АДФ № 569483 від 08.04.2020 та АДФ № 569551, відповідно до яких у період часу з 17.02.2020 по 25.04.2020, він продовжував проходити стаціонарне лікування в медичному закладі ТОВ «МЕДАКОМ» з діагнозом ниркова недостатність, однак на вимогу ОСОБА_4 надати оригінали вказаних лікарняних листів до сектору кадрового забезпечення Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області їх не надав.

Крім того, у зв`язку з тим, що у період з 25.04.2020 по 06.05.2020 ОСОБА_1 на службу так і не вийшов та у телефонній розмові повідомив ОСОБА_4 , що продовжує хворіти, однак будь-які лікарняні листи не надав на ім`я начальника Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 було підготовлено відповідний рапорт та складено Акт відсутності на (службі) робочому місці ОСОБА_1 з 25.04.2020 по 06.05.2020, який зареєстровано до канцелярії Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області за № 1197 від 06.05.2020.

Разом з тим, у ході проведення службового розслідування, з метою з`ясування достовірності виданих ТОВ «МЕДАКОМ» ОСОБА_1 лікарняних листів 05.05.2020, ОСОБА_4 на адресу зазначеного медичного закладу рекомендованим листом було надіслано запит стосовно перебування ОСОБА_1 на лікуванні, однак відповідь на адресу Переяслав-Хмельницького відділу поліції чи Головного управління не надходила.

Також у ході проведення службового розслідування було здійснено моніторинг всесвітньої мережі «ІНТЕРНЕТ», під час чого, на сайті «Меdical виявлено публікацію « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

У вказаній публікації користувач мережі «ІНТЕРНЕТ» зазначив про те, що медичним закладом «МЕДАКОМ», а саме лікарем ОСОБА_5 за грошові кошти здійснюється видача медичних довідок на замовлення та надсилається каналами поштового зв`язку на адресу замовника.

Також, вивченням розміщених у вказаній публікації фотознімків довідки встановлено, що її було видано у м. Львів, відповідно до печатки - лікарем ОСОБА_5 , а довідка надана ОСОБА_1 видана у м. Київ, також відповідно до печатки - лікарем ОСОБА_5 .

У той же час, аналогічну за змістом публікацію було виявлено також на сайті «ФОНД СОЦІАЛЬНОГО СТРАХУВАННЯ УКРАЇНИ», переглядом якого було виявлено лікарняний лист знову ж таки виданий лікарем ОСОБА_6 , але вже у м. Запоріжжя.

Також, вивченням наказу Міністерства охорони здоров`я України від 06.11.2008 № 639 «Про затвердження рішення Ліцензійної комісії», який розміщений на офіційному сайті МОЗ України встановлено, що вказаним Міністерством було анульовано ліцензію МОЗ від 31.08.2005 серії АБ № 292081, видану ТОВ «МЕДАКОМ» (ідентифікаційний код 30761369) на провадження господарської діяльності з медичної практики, на підставі Акту про неможливість ліцензіата забезпечити виконання Ліцензійних умов, встановлених для певного виду господарської діяльності.

Крім того, у ході проведення службового розслідування, з метою з`ясування всіх обставин, працівниками ВІОС УКЗ ГУНП в Київській області було здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , де відповідно до штампу наданих ОСОБА_1 лікарняних листів розташоване ТОВ «МЕДАКОМ», під час чого вказаного медичного закладу виявлено не було.

Таким чином, аналізуючи вищевказане можливо дійти висновку, що ОСОБА_1 у період з 04.02.2020 по 05.05.2020 був безпідставно відсутній на робочому місці та надаючи завідомо підроблений документ намагався ввести в оману керівництво та працівників Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області.

Разом з тим, у таких діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України (Підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів).

Окрім того, у ході проведення службового розслідування встановлено, що факт причетності до вчинення кримінального правопорушення діючого працівника правоохоронних органів (ГУНП в Київській області) у скоєнні крадіжок та грабежів, вчинених організованою групою, набув значного резонансу у засобах масової інформації».

В той же час досліджуючи доводи відповідача викладені у висновку судом з метою повного та всебічного розгляду справи витребувано від Фонду соціального страхування України інформацію щодо перелічених листків тимчасової непрацездатності.

Листом від 22.04.2021 №953-08-01 Виконавча дирекція Фонду соціального страхування України повідомила суд про невідповідність таких листків тимчасової непрацездатності технічному опису бланку, фінансування листків тимчасової непрацездатності було здійснено страхувальникам, які знаходяться у Вінницькій області, а також, серед іншого, зазначено про направлення таких листків до Шевченківського управління Головного управління Національної поліції України у м. Києві.

Згідно із частиною 1 статті 64 Закону № 580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:

«Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Наказом Міністерства внутрішніх справ від 09 листопада 2016 року № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила), які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Відповідно абзаців 1, 2, 6, 8 пункту 1 Розділу ІІ Правил передбачено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку.

У постановах Верховного Суду України від 29 вересня 2015 року (справа №21-1288а15) та від 20 жовтня 2015 року (справа № 21-2103а15) зазначено, що дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (національної поліції) за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Вказана правова позиція також підтверджена в постанові Верховного Суду від 15.10.2020 у справі №640/11784/19.

Підсумовуючи вищевикладене суд вважає, що у ході службового розслідування встановлено порушення позивачем службової дисципліни, що виразилася у встановленні обставин прогулу, можливості ознак підробки документів, наявності резонансної кримінальної справи, не повідомлення про своє затримання, що, в свою чергу є тяжкими порушеннями та є підставою для звільнення зі служби.

Суд наголошує на тому, що в даному випадку особою були вчинені діяння, несумісні із займаною на час його вчинення посадою та які виходять за межі дисциплінарної відповідальності, оскільки позивачем було скоєно проступки проти інтересів служби, які суперечать покладеним на нього обов`язкам поліцейського, підривають довіру до нього як до носія влади, що призводять до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що склад дисциплінарного проступку у діях позивача був встановлений службовим розслідуванням на підставі доказів та пояснень допитуваних службових осіб та аналізувався під кутом зору Дисциплінарного статуту, а відтак посилання останнього на відсутність складу дисциплінарного проступку у його діях та вироку у кримінальній справі як події, з якою позивач пов`язує можливість звільнення його з посади суд відхиляє.

Подібний висновок вже був висловлений у постановах Верховного Суду від 28 лютого 2020 року у справі № 825/1398/17, від 06 березня 2020 року у справі № 804/1758/18 і суд не знаходить підстав для відступу від нього.

При цьому, суд наголошує, що позивач звільнений не на підставі пункту 10 частини 1 статті 77 Закону № 580-VIII, а на підставі пункту 6 частини 1 статті 77 Закону № 580-VIII, а тому всі посилання позивача на нормативно-правові акти, якими забезпечено принцип презумпції невинуватості суд залишає поза увагою та вважає, що останні не можуть бути покладені в основу рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 2 статті 74 КАС України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Проте, позивачем не надано суду жодних пояснень та доказів у спростування здійснення ним дисциплінарного проступку, наслідком чого слугувало його подальше звільнення із займаної посади.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що під час прийняття спірного рішення відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги стосовно визнання протиправним та скасування останнього задоволенню не підлягають.

Як наслідок відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з огляду на похідний характер даної позовної вимоги.

Згідно із частиною 2 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 5, 72-73, 76-78, 143, 243-246, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Київській області (01601, м. Київ, вул. Володимирська, б. 15, ) про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги

Суддя М.А. Бояринцева