Справа № 140/4750/21
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви в частині позовних вимог

24 травня 2021 року ЛуцькСправа № 140/4750/21

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Денисюк Р.С., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання бездіяльності протиправною щодо не нарахування та невиплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2018-2021 роки у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та зобов`язання здійснити нарахування та виплату недоплаченої разової грошової допомоги до 5 травня за 2018-2021 роки у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 позовну заяву було залишено без руху на підставі положень частин першої, другої статті 169, частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та позивачу встановлено десятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог щодо нарахування та виплати вищевказаної допомоги за 2018-2020 роки, у якій необхідно було вказати підстави для поновлення строку, надати докази поважності причин пропуску цього строку.

19.05.2021 до суду від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду. В обґрунтування заяви позивач зазначив, що про факт порушення гарантованих державою прав у зв`язку із невиплатою відповідачем щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі, визначеному Законом №3551-ХІІ, дізнався саме з листа відповідача від 30.12.2020. Також позивач посилається на погіршення стану здоров`я та перебування на лікуванні у зв`язку з чим не мав можливості відслідковувати зміни у законодавстві. Причин поважності пропуску строку звернення до суду в частині позовних вимог за 2018-2019 роки позивач у вказаній заяві не наводить.

Суд, надавши оцінку наведеним доводам щодо дотримання строку звернення до суду, дослідивши необхідні письмові докази, дійшов висновку про повернення позовної заяви в частині позовних вимог щодо нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2018-2020 роки, з огляду на таке.

Частинами першою, другою статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з вимогами статті 12 Закону №3551-ХІІ щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Розмір разової грошової допомоги до 5 травня за 2018, 2019 та 2019 роки був відомий позивачу при отриманні допомоги.

Частиною четвертою статті 17-1 Закону №3551-ХІІ встановлено, що особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 06 лютого 2018 року у справі №607/7919/17, 30 вересня поточного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована.

З огляду на викладене, перебіг шестимісячного строку звернення позивача до суду з цим позовом слід обраховувати з 30 вересня 2020 року в частині оскарження виплати допомоги за 2020 рік, з 30 вересня 2019 року в частині оскарження виплати допомоги за 2019 рік та з 30 вересня 2018 року в частині оскарження виплати допомоги за 2018 рік.

Позивач звернувся до суду лише 07.05.2021, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду.

Заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості, тобто, існували такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та підтверджені належними доказами.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує відповідне рішення, дії чи бездіяльність та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами (постанова Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19).

Зазначені позивачем у клопотанні про поновлення строку звернення до суду обставини не є поважними та достатніми для поновлення строку звернення до суду з цим позовом, оскільки з дня отримання допомоги до 5 травня особою, якій призначена така допомога, вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання зазначеної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо розміру складових призначеної виплати звернулась до відповідного органу із заявою про надання їй відповідної інформації.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про можливе порушення своїх прав є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

При цьому факт отримання позивачем листа відповідача від 30.12.2020 № 11.2-9/9556/2020 у відповідь на його звернення не може створити об`єктивні передумови для визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом та стати належною підставою для поновлення пропущеного процесуального строку для звернення до суду.

Звернення з приводу отримання допомоги за 2018-2019 роки на адресу відповідача позивачем не направлялися.

На підтвердження поважності пропуску строку звернення до адміністративного суду, позивачем надано виписки з історій хвороби, медичних карток, довідки про перебування на лікуванні за 2018-2021 роки.

Крім того суд зазначає, що вік, стан здоров`я, перебування на лікуванні, обмеження, пов`язані з внутрішнім переміщенням створюють об`єктивні труднощі для життєдіяльності людини, реалізації нею своїх прав, а їх наявність за певних умов може свідчити про поважність причин не здійснення тих чи інших дій, в т. ч. пропуску строку звернення до суду. Водночас, пропуск строку не може бути безмежним чи тривати невиправдано довго, за умови, що поважні причини, які зумовили його пропуск, відпали (вказані правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.02.2021 у справі № 0440/7046/18).

На думку суду, та обставина, що позивач є особою з інвалідністю, об`єктивно створює труднощі для реалізації своїх прав, в т. ч. права на звернення до суду. Проте, суд звертає увагу, що позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права за збігом невиправдано значного проміжку часу після того, як повинен був дізнатися про порушення своїх прав (а саме, більш як через 1-3 років після отримання допомоги), при цьому, строк звернення до суду не може обчислюватися із дати отримання відповіді відповідача.

Більш того вказане не свідчать про те, що позивач не мав реальної, об`єктивної можливості виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії щодо отримання допомоги у належному розмірі у встановлений законом строк або звернутися до суду за захистом своїх прав у встановлений Кодексом строк.

Також звертає увагу на ту обставину, що позивачем не подано жодного доказу на підтвердження неможливості звернення до суду по виплаті допомоги за 2020 рік з 30.03.2021 по 07.05.2021.

Законодавче обмеження строку звернення до суду, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку, оскільки національним законодавством вирішення цього питання віднесено до дискреційних повноважень суду.

Оскільки вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду не є поважними, то заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду задоволенню не підлягає.

Статтею 123 КАС України визначено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Так частиною першої зазначеної статті передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина друга статті 123 КАС України).

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Оскільки наведені у заяві про поновлення строку звернення до суду обставини пропуску строку звернення до суду в частині позовних вимог за 2020 рік визнані неповажними, інших підстав для поновлення строку судом не встановлено та обставин щодо поважності пропуску строку звернення до суду в частині позовних вимог за 2018-2019 роки у вказаній заяві не наведено, тому суд дійшов висновку про повернення позивачу позовної заяви в частині позовних вимог щодо нарахування та виплати недоплаченої разової грошової допомоги до 5 травня за 2018-2020 роки без розгляду.

Керуючись статтею 122, частиною другою статті 123, статтями 169, 248, 294 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання здійснити нарахування та виплату недоплаченої разової грошової допомоги до 5 травня за 2018-2020 роки повернути позивачеві без розгляду.

Копію ухвали про повернення позовної заяви в частині позовних вимог надіслати особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Р.С. Денисюк