Справа № 826/4007/17
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 травня 2021 року м. Київ № 826/4007/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого Бояринцевої М.А., суддів: Аверкової В.В., Шевченко Н. М., при секретарі судового засіданні Кравченку Я.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.12.2017 у справі №826/4007/17 за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Апеляційного суду міста Києва, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Державна казначейська служба України про зобов"язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про зобов"язання Апеляційного суду міста Києва, Державну судову адміністрацію України нарахувати та виплатити вихідну допомогу у розмірі 10-ти місячних заробітних плат за останньою посадою, що складає 299 200 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.12.2017 у справі №826/4007/17, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2018, у задоволенні позову відмовлено.

25.06.2020 позивач звернувся до суду із заявою про перегляд постанови Окружного адміністративного суду міста Києва за виключними обставинами в порядку пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою суду від 07.07.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за виключними обставинами № 826/4007/17 та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 19.05.2021 позивач підтримав заяву про перегляд постанови Окружного адміністративного суду міста Києва за виключними обставинами.

Відповідачі та третя особа в судове засідання не з"явились.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане (пункт 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України).

Постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.12.2017 у справі №826/4007/17 мотивована тим, що на час звільнення позивача (21.09.2016) чинними були норми Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (набрав чинності 01.04.2014) яким виключено статтю 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на наявність виключних обставин, передбачених пунктом 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме визнання рішенням Конституційного Суду України від 15.04.2020 у справі №2-р (11)2020 неконституційним положення підпункту 1 пункту 28 розділу II Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», яким виключено положення статті 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та яке застосовувалось судом при вирішенні справи.

Так, рішенням Конституційного Суду України від 15.04.2020 у справі №2-р(11)2020 положення підпункту 1 пункту 28 розділу ІІ Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» визнано неконституційними.

Згідно із статтею 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційний Суд України у рішенні від 24.12.1997 №8-зп зазначив, що частина друга статті 152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. За цим принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення (частина перша статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України»).

Пунктом 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 15.04.2020 у справі №2-р(11)2020 передбачено, що положення підпункту 1 пункту 28 розділу ІІ Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, положення підпункту 1 пункту 28 розділу ІІ Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», яким виключено статтю стаття 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», втратило чинність з 15.04.2020.

Вказані обставини не спростовують висновків суду про те, що станом на день звільнення позивача, стаття 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», яка передбачала право судді, який вийшов у відставку, на отримання вихідної допомоги, була виключена.

Крім того, як вбачається зі змісту пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки, якщо рішення суду ще не виконане.

Суд зазначає, що у даному випадку, рішення не може вважатись невиконаним у розумінні положень приписів пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки рішення, що набрало законної сили, яким у задоволенні позову відмовлено, не передбачає примусового виконання.

Правовий висновок аналогічного змісту викладено Верховним Судом в постанові від 19.02.2021 у справі №808/1628/18.

Таким чином, ухвалення Конституційним Судом України рішення від 15.04.2020 у справі №2-р(11)2020 не є підставою для перегляду постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.12.2017 за виключними обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

З огляду на викладене, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.12.2017 необхідно відмовити та залишити це судове рішення в силі.

Керуючись статтями 248, 361, 368 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.12.2017 у справі № 826/4007/17 та залишити відповідне судове рішення в силі.

Відповідно до частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Згідно з частиною другою статті 369 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.

Головуючий М.А. Бояринцева

Судді В.В. Аверкова

Н.М. Шевченко

Повний текст ухвали складений 24.05.2021.