Справа № 240/6011/21
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2021-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

21 травня 2021 року м. Житомир

справа № 240/6011/21

категорія 106030000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Горовенко А.В., перевіривши виконання вимог законодавства при поданні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у м.Києві та Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві про визнання протиправним та скасування наказу,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної податкової адміністрації у м.Києві від 29 березня 2005 року №97-0 в частині звільнення ОСОБА_1 з податкової міліції.

Відповідно до ухвали суду від 19.04.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, позивачу встановлено строк для усунення її недоліків - 10 днів, з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду:

- уточненої позовної заяви (та її копій по кількості учасників справи), у якій слід уточнити зміст позовних вимог до кожного з відповідачів, викладених відповідно до ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України, із зазначенням обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів на підтвердження поважності причин його пропуску.

Ухвалу суду від 19.04.2021 позивач отримав 29.04.2021, що підтверджується підписом позивача на поштовому повідомленні.

У визначений судом строк, на усунення недоліків позовної заяви, позивач подав до суду заяву (за вх.№25305/21), у якій уточнив позовні вимоги та просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної податкової адміністрації у м.Києві від 29 березня 2005 року №97-0 в частині звільнення ОСОБА_1 з податкової міліції;

- поновити ОСОБА_1 на службі у розпорядженні Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві;

- стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 30.05.2005 по 28.02.2018 згідно з наказом Державної податкової адміністрації України від 07.02.2021 №43.

Окрім того, позивач подав заяву про поновлення строку для звернення до суду з даним позовом.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду із позовом вказує, що місячний строк звернення до суду після звільнення з податкової міліції пропущений з поважних причин, оскільки Державна податкова адміністрація у м.Києві при звільненні позивача не повідомила про наявність заборгованості з грошового забезпечення. При звільненні з посади не було видано грошовий атестат. При цьому, про порушення свого права позивач дізнався з часу оприлюднення постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2021 у справі №240/229/20 в Єдиному державному реєстрі судових рішень - 29.03.2021, а 07 квітня 2021 року звернувся до суду.

Відповідно до частин третьої та п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, в тому числі й у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Вирішальним для визначення додержання особою строків звернення до суду є встановлення часу, коли особа фактично дізналася або повинна була дізнатися про зміст оскаржуваного рішення.

Саме такий критерій закріплений статтею 122 КАС України, а передбачена можливість поновлення таких строків не має автоматичного характеру у разі зазначення особою про його пропуск, як на її думку, з поважних причин або доведення наявності підстав для задоволення позову.

При цьому, поважними причинами пропуску такого строку можуть бути визнані лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

З огляду на те, що прийнятий відносно позивача наказ є актом індивідуальної дії та безпосередньо стосується припинення проходження позивачем публічної служби, оскільки саме з цього часу трудові відносини припинилися, то саме позивач є особою, яка зацікавлена в його оскарженні у разі незгоди, у визначені законом строки. При цьому, реалізація позивачем права на оскарження підстав несвоєчасного розрахунку при його звільненні залежить виключно від його власного волевиявлення.

Натомість, наведені позивачем причини пропуску строку є суто суб`єктивними і не пов`язані із дійсно непереборними обставинами. Крім того, позивач не обґрунтовує причини неможливості оскарження неправомірності та несвоєчасність розрахунку при звільненні у межах розгляду справи №2-п-357/06 про поновлення на роботі, оплату за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди або одразу після звільнення з публічної служби.

Суд зазначає, що саме з 29.03.2005, тобто із дня звільнення позивача з публічної служби, коли позивач однозначно дізнався про порушення свого права, починається відлік місячного строку для звернення до суду з даною позовною заявою.

Однак до адміністративного суду із даним позовом про визнання протиправним та скасування наказу Державної податкової адміністрації у м.Києві від 29 березня 2005 року №97-0 в частині звільнення з податкової міліції ОСОБА_1 звернувся лише 07.04.2021 (здав позовну заяву до відділення поштового зв"язку), тобто з пропуском місячного строку.

Таким чином, повідомлені позивачем обставини не дають достатніх і переконливих підстав для визнання поважними причин пропуску строку на звернення до суду з даним позовом. Зокрема, позивачем не обґрунтовано причини тривалого очікування з дня звільнення - 29.03.2005 до моменту розгляду справи №240/229/20 у всіх судових інстанціях, не вказано про об`єктивну неможливість звернутися до суду в межах строку, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, та не вчинення ним жодних дій з метою запобігання пропуску встановленого законом строку для оскарження протиправності звільнення, що, з огляду на наведене, могло б засвідчити про його намір відновити свої порушені права.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою та п"ятою статті 44 КАС України визначено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на звернення з позовом у публічно-правових відносинах.

Встановлення строків звернення до суду передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій щодо захисту своїх прав, свобод та інтересів.

Інститут строків звернення до суду в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вказані позивачем підстави для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із позовною заявою про визнання протиправним та скасування наказу Державної податкової адміністрації у м.Києві від 29 березня 2005 року №97-0 в частині звільнення ОСОБА_1 з податкової міліції, є неповажними.

Відповідно до пунктів 1 та 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху та у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, позовна заява повертається позивачеві.

З огляду на викладене, оскільки недоліки позовної заяви, залишеної без руху не усунено позивачем у строк, встановлений судом, то суд дійшов висновку про повернення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, що не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд, -

ухвалив:

1. Визнати неповажними, вказані у заяві ОСОБА_1 підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у м.Києві та Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві про визнання протиправним та скасування наказу.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у м.Києві та Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві про визнання протиправним та скасування наказу, - повернути позивачу без розгляду.

3. Копію ухвали надіслати позивачу не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

4. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

5. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя А.В. Горовенко