Справа № 134/425/21
Суддя: Кантониста О. О.
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 134/425/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 травня 2021 року смт. Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючої судді Кантонистої О.О.

за участю: секретаря судового засідання Коваль Т.А.

представника позивача - адвоката Купрія О.М.

представника відповідача - адвоката Панасюка В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Крижопільської селищної ради Вінницької області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним адміністративним позовом та просить скасувати постанову № 1-1 від 26 лютого 2021 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 156 КУпАП.

В обґрунтування позову вказує, що 17 січня 2021 року ДОП відділення № 1 Тульчинського РВП старшим лейтенантом поліції Вчерашнім О.О. був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 395444, згідно якого 17.01.2021 року близько 09 год. 45 хв. позивач ОСОБА_1 , перебуваючи на своєму робочому місці в магазині - кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2» по АДРЕСА_1, здійснив продаж слабоалкогольного напою «REVO» за 38 грн. неповнолітній ОСОБА_3 , 2004 року народження, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП.

26 лютого 2021 року Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Крижопільської селищної ради винесла постанову про накладення адміністративного стягнення № 1-1, згідно якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 грн.

Дану постанову позивач вважає незаконною, оскільки вона винесена з порушеннями норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що в порушення вимог ст. 283 КУпАП, відповідно до якої постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення, Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Крижопільської селищної ради прийняла саме постанову, в якій, окрім того, не зазначено склад комісії, відсутні посилання на докази та свідків вчинення адміністративного правопорушення, не вказано на підставі якого документа (протоколу) встановлено адміністративне правопорушення, відсутній перелік та зміст порушень, не конкретизована дата, час та місце вчинення правопорушення.

Зазначає, що відповідальність за ч. 2 ст. 156 КУпАП настає в разі порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, зокрема, за продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку.

Тобто, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, полягає у порушенні працівником підприємства (організації) торгівлі правил торгівлі, зокрема, продажу слабоалкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років, а суб`єктом зазначеного правопорушення є працівник підприємства (організації) торгівлі.

Однак, в матеріалах справи, на підставі яких його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП, відсутні докази на підтвердження того факту, що він дійсно є продавцем магазину та перебуває у трудових відносинах з власником магазину. Також відсутні відомості про вилучення слабоалкогольного напою, який був проданий неповнолітній ОСОБА_3 , немає даних, де він знаходився на час прийняття рішення по справі, його кількісні та вартісні характеристики, відсутній чек, який би засвідчив факт оплати неповнолітньою ОСОБА_3 даного напою. Наявні в матеріалах справи письмові пояснення від його імені він власноручно не писав, вони написані працівником поліції і хоча містять його підпис, він їх не читав та і не міг прочитати через незрозумілий почерк та відсутність окулярів, тому такі пояснення не можуть буті взяті до уваги.

При вирішенні питання щодо притягнення його до адміністративної відповідальності Адміністративна комісія не взяла до уваги його доводи, які були викладені в письмовій формі та отримані нею 25 лютого 2021 року за вхід. № 765/02-08. Також не врахувала, що протокол про адміністративне правопорушення містить ряд недоліків, які неможливо було усунути при розгляді справи, не були з`ясовані обставини, які пом`якшують його відповідальність, його майновий стан тощо. Не з`ясовано долю речового доказу (слабоалкогольного напою «REVO»), не надано оцінки щодо відсутності будь-яких розрахункових документів, не встановлено, що він був працівником магазину-кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2». В постанові про накладення адміністративного стягнення як на підставу для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП йде посилання на те, що він написав в протоколі - «продав слабоалкогольний напій «REVO» неповнолітній особі, з протоколом згоден, вину визнаю», хоча сам по собі факт визнання особою своєї вини не має будь-якого визначального значення для притягненні її до відповідальності, в разі якщо таке визнання вини не узгоджується із сукупністю решти досліджених доказів у справі органом, що правомочний розглядати справу, оскільки воно може бути наслідком незаконного впливу на особу, введення її в оману, результатом юридичної неграмотності особи тощо.

Враховуючи вищевикладене, просить скасувати постанову Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Крижопільської селищної ради Вінницької області від 26 лютого 2021 року № 1-1, якою його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн., а провадження по справі закрити, крім того, стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір в сумі 454 грн.

Відповідачем у визначений строк було подано відзив на позов, в якому він просив в задоволенні позовних вимог відмовити, вважає їх безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що 26 лютого 2021 року Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Крижопільської селищної ради було винесено постанову № 1-1, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 грн. Дане рішення було прийнято на підставі протоколу серії АПР18 № 395444 від 17 січня 2021 року, складеного старшим лейтенантом поліції Вчерашнім О.О. відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 156 КУпАП, а саме за продаж слабоалкогольного напою неповнолітній особі - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В даному протоколі ОСОБА_1 власноручно написав: «продав с/а напої неповнолітній особі, з протоколом згоден, вину визнаю». Разом із зазначеним протоколом надійшли письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , в яких вони повністю підтвердили факт вчиненого правопорушення.

ОСОБА_1 був присутній під час розгляду справи, свою вину заперечував, посилаючись на неумисний характер свого вчинку, повідомив, що продавав товар на усне прохання своєї дружини, яка є власником магазину. Звернув увагу комісії, що ОСОБА_3 виглядала на 20-21 рік. Письмові пояснення він підписав не читаючи, через відсутність окулярів.

У відзиві відповідач також вказує, що ОСОБА_1 сам підтвердив факт роботи в якості продавця в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на період відсутності дружини, тому аргумент щодо того, що ОСОБА_1 не є працівником торгівлі та відповідно не може бути суб`єктом порушення в розумінні ч. 2 ст. 156 КУпАП не заслуговує на увагу. Зміст правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП полягає, зокрема, у факті продажу слабоалкогольних напоїв особі, яка не досягла 18-річного віку, а правове положення особи порушника має другорядне значення. Звертає увагу на те, що чинне законодавство не передбачає можливості допуску особи до роботи на товариських (дружніх) чи родинних стосунках. У разі, якщо робота, виконувана особою на користь суб`єкта господарювання, збігається з видом його економічної діяльності або є роботою з обслуговування його діяльності, то робота такої особи повинна виконуватися на умовах трудового договору. З огляду на те, що предметом розгляду було порушення ч. 2 ст. 156 КУпАП, адміністративною комісією не досліджувалося питання щодо правильності оформлення трудових відносин між ОСОБА_1 та підприємцем ОСОБА_4 .

Крім того, посилання позивача на неналежне оформлення працівником поліції матеріалів адміністративної справи, а саме: не зазначення в протоколі ким видано водійське посвідчення, інформації про притягнення до відповідальності протягом року, переліку доданих матеріалів; відсутність протоколу вилучення речей; відсутність інформації про вартість проданого напою, не заслуговує на увагу, адже такі недоліки не впливають на саму суть виявленого правопорушення та не вплинути на повний та об`єктивний розгляд справи адміністративною комісією, а також жодним чином не спростовують факт вчинення адміністративного правопорушення, зміст порушення та кваліфікацію дій порушника.

Отже, наявність незначних процедурних порушень, допущених під час складання протоколу, не можуть бути підставою для уникнення відповідальності.

21 квітня 2021 року до суду від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Купрія О.М. надійшла «заява по суті (пояснення в порядку п. 8 ст. 262 КАС України)».

Згідно п. 8 ст. 262 КАС України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення.

Відповідно до 2 ст. 159 КАС України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 163 КАС України, у відповіді на відзив позивач викладає свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх визнання або відхилення. До відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені частинами другою - четвертою статті 162 цього Кодексу.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутнє підтвердження надсилання (надання) копії вказаної «заяви по суті (пояснення в порядку п. 8 ст. 262 КАС України)», яку суд розцінює як відповідь на відзив, адже в ній містяться пояснення щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень, відповідачу, суд не бере до уваги дані пояснення.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити. Вказує, що при розгляді справи відповідачем не було належним чином досліджено всі докази, не враховано що протокол про адміністративне правопорушення містить ряд недоліків, які неможливо було усунути при розгляді справи відповідачем. Крім того вказує, що постанова про накладення адміністративного стягнення не відповідає вимогам законодавства.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив, вказує, що рішення відповідачем було прийняте з чітким дотриманням процедури, при цьому було досліджено всі належні та допустимі докази.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, показання свідків, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом об`єктивно встановлено, що 17 січня 2021 року ДОП Відділення № 1 Тульчинського РВП ст. лейтенантом поліції Вчерашнім О.О. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 395444 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 156 КУпАП, згідно якого останньому ставиться у вину те, що він 17 січня 2021 року о 09 год. 45 хв., перебуваючи на своєму робочому місці в магазині-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_1 , здійснив продаж слабоалкогольного напою «REVO» за 38 грн. неповнолітній ОСОБА_3 , 2004 року народження.

На підставі вищевказаного протоколу Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Крижопільської селищної ради постановою № 1-1 від 26 лютого 2021 року визнала ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, та наклала на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 400 (чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 грн. Постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 17 січня 2021 року о 09 год. 45 хв. в магазині-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », власником якого є його дружина і який знаходиться по АДРЕСА_1 , здійснив продаж слабоалкогольного напою «REVO», вартістю 38 грн., неповнолітній ОСОБА_3 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 надав суду показання, в яких вказав, що вранці 17 січня 2021 року перебував на залізничному вокзалі, коли до нього підійшли працівники поліції та попросили бути свідком при складенні протоколу, на що він погодився. В магазині в його присутності працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення, як вони пояснили за продаж неповнолітній слабоалкогольного напою, сам факт продажу він не бачив.

ОСОБА_3 , допитана в якості свідка в присутності законного представника - опікуна ОСОБА_6 , надала суду показання про те, що вранці 17 січня 2021 року вона з бабусею приїхала з с. Городківка в смт. Крижопіль. Бабуся дала їй гроші і вона вирішила купити собі слабоалкогольний напій. Зайшла в магазин по дорозі і купила слабоалкогольний напій «REVO». Коли вона вийшла з магазину вказаний слабоалкогольний напій тримала в руці і в цей час до неї підійшли працівники поліції. Вказала, що продавець питав скільки їй років і вона відповіла, що 16 років. Інших покупців в магазині не було. Паспорта вона при собі не мала, його надала працівникам поліції бабуся, вже коли вона писала пояснення в поліції.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 надав суду показання, в яких вказав, що вранці 17 січня 2021 року перебував у відділенні поліції у своїх справах і черговий попросив його поїхати в магазин-кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2», щоб бути присутнім при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. В магазині був продавець, неповнолітня ОСОБА_3 та працівники поліції. Працівник поліції запитав ОСОБА_1 чи він продав неповнолітній слабоалкогольний напій, на що той відповів, що так. Після цього він поїхав. Не був свідком правопорушення, чув, що продавець підтвердив, що продав напій «REVO» неповнолітній. Вказав, що візуально можна побачити, що ОСОБА_3 неповнолітня.

В ч. 2, 3 ст. 79 КАС України визначено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

В судовому засіданні представник відповідача просив долучити до матеріалів справи виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак не вказав поважних причин, чому даний доказ не був поданий разом із відзивом, в зв`язку з цим у суду відсутні підстави для прийняття додаткового доказу у понад визначені законом строки.

При оцінці правомірності дій відповідача, суд враховує наступне.

Відповідальність за ч. 2 ст. 156 КУпАП настає за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Тобто, виходячи із аналізу даної норми вбачається, що перш за все визначено спеціальний суб`єкт вчинення даного адміністративного правопорушення - працівник підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування.

Крім того, відповідальність передбачається за порушення «правил торгівлі», тобто дана норма є бланкетною (тобто така, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність), а отже у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначено не тільки відповідна стаття певного нормативного акту (частина, пункт), але й має бути викладено їх зміст.

Не зазначення вищевказаних норм, що ставляться особі в порушення призводить до того, що таке обвинувачення є неконкретним, а отже це є порушенням права особи на захист і за таких обставин особа не може бути притягнуто до адміністративної відповідальності.

Так, частиною 1 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигарет, та пального», встановлено, що забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння:

1) особами, які не досягли 18 років;

2) особам, які не досягли 18 років;

3) у приміщеннях та на території закладів освіти, закладів охорони здоров`я (крім ресторанів, розташованих на території санаторіїв);

4) у приміщеннях спеціалізованих торговельних організацій, що здійснюють торгівлю товарами дитячого асортименту або спортивними товарами, а також у відповідних відділах (секціях) універсальних торговельних організацій;

5) у закритих спортивних спорудах (крім пива у пластиковій тарі);

6) у місцях проведення спортивних змагань за участю дітей;

7) з торгових автоматів;

8) на полицях самообслуговування (крім тютюнових виробів у блоках та алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, пива);

9) поштучно (для тютюнових виробів, крім сигар);

10) у споживчих упаковках, що містять менш як 20 сигарет;

11) з рук;

12) у невизначених для цього місцях торгівлі.

Аналізуючи протокол про адміністративне правопорушення від 17.01.2021 року та оспорювану постанову від 26.02.2021 року є очевидним, що зазначене в них обвинувачення, що ставиться ОСОБА_1 в вину не є конкретизованим, оскільки взагалі не вказано який саме нормативний акт (назва, стаття, частина та пункт) порушено, що є порушенням вимог закону та права особи на захист.

Оцінюючи на відповідність вимогам закону зміст протоколу про адміністративне правопорушення від 17.01.2021 року, суд приходить до такого висновку.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 256 КУпАП, У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Положеннями ст. 265 КУпАП визначено, що речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначени у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують. Про вилучення речей і документів складається протокол або робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення, про огляд речей або адміністративне затримання.

В матеріалах справи відсутні відомості про те, чи був вилучений слабоалкогольний напій.

При оцінці постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд виходить з наступного.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

При притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності взагалі не було з`ясовано, чи є він суб`єктом, який підлягає притягненню до відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП, а саме «працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування». Працівниками поліції, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, як і відповідачем при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, не було з`ясовано основного - чи є він працівником магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Так, в протоколі вказано, що ОСОБА_1 продав слабоалкогольний напій неповнолітній, перебуваючи на своєму робочому місці в магазині-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а згідно постанови про накладення адміністративного стягнення ОСОБА_1 здійснив продаж слабоалкогольного напою неповнолітній в магазині-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », власником якого є його дружина. До матеріалів справи не було долучено жодних документів, які б підтверджували факт перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з власником (якого також не було вказано) даного магазину-кафе.

В оскаржуваній постанові вказано, що ОСОБА_1 був присутній на засіданні адміністративної комісії та визнав вину, однак незрозуміло чому при винесенні постанови не було взято до уваги клопотання-заяву ОСОБА_1 про закриття адміністративної справи на підставі ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення від 25 лютого 2021 року, яке надійшло до адміністративної комісії 25 лютого 2021 року за вхід. № 765/02-08 та яке відповідач долучив до відзиву на адміністративний позов ОСОБА_1 .

Згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а згідно з ч. 3 цієї ж статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, а тому вимоги позивача щодо скасування оскаржуваної постанови підлягають задоволенню, а відповідна справа про адміністративне правопорушення відносно останнього - закриттю.

В силу ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Таким чином, оскільки позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, суд стягує сплачений ним судовий збір в сумі 454 грн. з відповідача.

Керуючись ст. ст. 246, 250, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Крижопільської селищної ради № 1-1 від 26 лютого 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 156 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Крижопільської селищної ради на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування сплаченого судового збору грошові кошти в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Крижопільський районний суд Вінницької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Крижопільської селищної ради Вінницької області, місце знаходження: вул. Героїв України, 61 смт. Крижопіль Вінницька область.

Повний текст рішення складений 25 травня 2021 року.

Суддя: