Справа № 240/19313/20
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2021-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2021 року м. Житомир

справа № 240/19313/20

категорія 108020200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби від 21.09.2020 №UA100000/2020/300226/1.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 06.07.2020, придбала у Королівстві Данія автомобіль марки "INFINITI", модель "QX70", 2016 року випуску, вартістю 10000 Євро. З метою митного оформлення декларантом до митного органу були подані всі документи необхідні для здійснення митного оформлення ввезеного на ім"я позивача автомобіля. На підставі вказаних документів визначена позивачем за основним методом (за ціною угоди) митна вартість автомобіля, який ввозився в Україну, була заявлена в декларації в сумі розміром 10000 Євро.

Після отримання електронної декларації і доданих документів митниця повідомила представника позивача про те, що документи, які подані для митного оформлення містять розбіжності щодо відомостей про ціну, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар, а саме копія митної декларації країни відправлення №20DЮК00310023АА6ЕВ5 від 02.09.2020 не може бути взята до уваги, оскільки відправником є особа, яка відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу не є його власником, також вказано, що наданий рахунок між третіми особами №905 від 28.08.2020 не взято до уваги з тих самих підстав.

Відповідач не погодився із заявленою декларантом митною вартістю та 21.09.2020 службовою особою митниці прийнято рішення №UА100000/2020/300226/1 про коригування митної вартості товарів. В результаті коригування митна вартість товару збільшилась та склала 15050 Євро.

Позивач вважає рішення про коригування митної вартості протиправним, оскільки на підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості транспортного засобу та обраного методу її визначення було подано усі необхідні документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товару, включаючи інформацію щодо ціни товару, яка фактично була сплачена.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 10.11.2020 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач 07.12.2020 надіслав до суду відзив на позовну заяву (за вх.№51794/20).

У відзиві на позовну заяву відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість. Зазначає, що митною вартістю товарів є ціна, яку декларант дійсно сплатив за придбаний транспортний засіб щодо якого здійснюється митне оформлення. Така ціна має бути підтверджена належними та достовірними документами. При цьому, якщо на рахунок сплачено кошти, декларант зобов`язаний надати банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Під час опрацювання поданих до митного оформлення документів та здійснення перевірки числового значення заявленої декларантом митної вартості товару відбулось автоматичне спрацювання профілів ризику АСАУР.

Зазначає, що до митного оформлення подано заяву на переказ готівки №101174 від 11.09.2020, що не могло бути використано в якості належного доказу підтвердження оплати за оцінюваний товар, адже даний документ лише підтверджує намір придбати валюту для здійснення розрахунку за товар, однак не підтверджує фактичний переказ коштів на розрахунковий рахунок продавця/зарахування коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Рахунок-фактуру №112218 від 31.08.2020 складено особою, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 від 09.04.2019 не є його власником. Виявлені обставини створили обґрунтовані сумніви щодо права даної особи відчужувати транспортний засіб та визначати ціну його продажу. Документ, що вказує на юридичний зв`язок цієї особи з транспортним засобом, право розпоряджатися транспортним засобом та визначати ціну продажу, до митного оформлення не подано.

Також вказує, що наданий рахунок між третіми особами №905 від 28.08.2020 не міг бути використаний для підтвердження заявленої митної вартості, оскільки складений особою (FВС АрS), що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу не є його власником. Також, даний документ не скріплений ні підписом уповноваженої особи продавця, ні печаткою підприємства, що створює обґрунтовані сумнів у дійсності намірів особи продати товар за вказаною ціною.

У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст.59 Митного кодексу України) та методу 2б (ст.60 Митного кодексу України) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 Митного кодексу України) та методу 2г (ст.63 Митного кодексу України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта. Відтак, декларанта повідомлено, що митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України, який ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) органами доходів та зборів митній вартості схожого автомобіля за МД від 15.02.2020 №UA305160/2020/018182 - автомобіль марки " INFINITI ", модель "QX70", об`єм циліндрів двигуна - 2993cm3, рік виготовлення - 2016, і становить - 15050 Євро за одиницю з дотриманням принципів і критеріїв, визначених Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Зазначає, що за результатом проведеної письмової консультації щодо вибору методу визначення митної вартості товару, а також враховуючи надані декларантом документи, митницею прийняте рішення про коригування митної вартості №UA100000/2020/300226/1 від 21.09.2020. Митну вартість визначено на рівні 15050 Євро, а тому оскаржуване рішення прийняте у повній відповідності до вимог чинного законодавства.

Представник позивача в судовому засіданні, 10.12.2020, позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив на позовну заяву від 09.12.2020 (вх.№52228/20).

Додатково зазначає, що даний автомобіль був придбаний позивачем в Данії на автомобільному майданчику (автосалоні бувших у використанні автомобілів) під назвою "КJ Engros ApS". Даний автосалон займається продажем автомобілів. Тобто, громадяни Данії здають свої автомобілі вказаному автосалону для подальшого ними відчуження (продажу). При чому, зміни щодо власника автомобіля в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу не проводяться, оскільки, автосалон робить лише перепродаж транспортних засобів. З цього і слідує, що у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу та у митній декларації країни відправника зазначено відмінну особу, що склала рахунок-фактуру "КJ Engros ApS".

Також вказує, що у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів відсутні пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, зазначено лише номер та дату митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості транспортного засобу, що не дає підстав вважати вказане рішення обґрунтованим та мотивованим.

Представник відповідача в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечив у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 07.12.2020 (за вх.№51794/20), запереченнях на відповідь на відзив від 04.02.2021 (вх.№5539/21) та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Зазначив, що митною вартістю товарів є ціна, яку декларант дійсно сплатив за придбаний транспортний засіб щодо якого здійснюється митне оформлення. Така ціна має бути підтверджена належними та достовірними документами. При цьому, якщо на рахунок сплачено кошти, декларант зобов`язаний надати банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

Зазначає, що рахунок-фактуру №112218 від 31.08.2020 складено особою, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 від 09.04.2019 не є його власником. Окрім того, наданий рахунок між третіми особами №905 від 28.08.2020 не міг бути використаний для підтвердження заявленої митної вартості, оскільки складено особою (FВС АрS), що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу не є його власником. Також вказує на те, що зазначений документ не скріплений ні підписом уповноваженою особи продавця, ні печаткою підприємства.

У ході судового розгляду справи судом заслухано пояснення представника позивача та представника відповідача, досліджено письмові докази, долучені до матеріалів справи, та відповідно до протокольної ухвали суд на місці ухвалив перейти до подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складене у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з урахуванням положень ст.193 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно з рахунком-фактурою №112218 від 31.08.2020 придбано у юридичної особи - «KJ ENGROS Арs»» легковий автомобіль: марки "Infiniti", модель "QX70", кузов номер - НОМЕР_2 , за ціною 10100 Євро (а.с.16, 99).

З метою здійснення митного оформлення товару декларантом 18.09.2020 подано митному органу митну декларацію №UA100530/2020/045616, у якій визначено вартість транспортного засобу марки "Infiniti", модель "QX70", 2016 року випуску, в розмірі 10100 Євро (а.с.56).

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації №UA100530/2020/045616 митної вартості транспортного засобу та обраного методу її визначення, разом з декларацією декларант надав митному органу документи, які посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме: рахунок-фактура №112218 від 31.08.2020; акт митного огляду №UА205020/2020/209907 від 15.09.2020, складений в зоні діяльності Волинської митниці Держмитслужби; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 від 09.04.2019; довідка про транспортні витрати від 18.09.2020; інформація з сайту AUTOproff; рахунок про здійснення платежів третім особам на користь продавця №905 від 28.08.2020; заяву на переказ готівки № 101174 від 11.09.2020; копія митної декларації країни відправлення 20DК00310023АА6ЕВ5 від 02.09.2020 (а.с. 16, 18, 21, 25, 26, 31, 37).

Представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що за результатами аналізу поданої декларантом позивача до митного оформлення МД №UA100530/2020/045616 та долучених документів встановлено, що за наданим рахунком-фактурою №112218 від 31.08.2020 набуто право власності на товар (транспортний засіб). Згідно із даним документом покупець взяв на себе зобов`язання прийняти транспортний засіб і оплатити ціну придбання. Товар фактично переданий у розпорядження покупця та знаходиться на митній території України.

Разом з тим, декларантом до митного оформлення не подано документ про оплату оцінюваного товару, як це передбачено ч.2 ст.53 та ч.1 ст.368 Митного кодексу України.

Зважаючи на вказане, декларанту було повідомлено про необхідність подання до митного органу додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товару, митна вартість якого визначається; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

На вимогу митного органу декларантом надано додаткові документи, а саме: банківський платіжний документ від 14.09.2020 (а.с. 19).

У подальшому, 21.09.2020 відповідач прийняв рішення №UA100000/2020/300226/1 про коригування митної вартості товарів, яким збільшено митну вартість ввезеного автомобіля у розмірі 15050 Євро. У графі 33 вказаного рішення було зазначено, що документи подані для митного оформлення місять розбіжності, не місять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар, а також відомостй що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, а саме: надана до митного оформлення копія митної декларації країни відправлення №20DК00310023АА6ЕВ5 від 02.09.2020 не може бути взята до уваги, оскільки відправником є особа, яка, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 від 09.04.2019 не є його власником. Вказані обставини створюють обґрунтовані сумніви щодо права KJ ENGROS ApS відчужувати транспортний засіб та визначати ціну його продажу. Документ, що вказує на юридичний зв`язок цієї особи з транспортним засобом, право розпоряджатися транспортним засобом та визначати ціну продажу, до митного оформлення не надано.

Наданий рахунок між третіми особами №905 від 28.08.2020 не міг бути використаний для підтвердження заявленої митної вартості, оскільки складено особою, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу не є його власником. Також, даний документ не скріплений ні підписом уповноваженої особи продавця, ні печаткою підприємства, що створює обґрунтовані сумнів у дійсності намірів особи FВС АрS продати товар за вказаною ціною.

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України не подано такі додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме:

1 ) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товару, митна вартість якого визначається;

2) висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

З метою обґрунтованого вибору другорядного методу визначення митної вартості оцінюваних товарів проведено консультацію, в ході якої декларанту надана інформація щодо вартості схожого товару.

Методи 2а і 26 не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г - в зв`язку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості.

Частиною 2 ст.64 Митного кодексу України передбачено, що митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях

Митна вартість визначена за резервним методом, із врахуванням ч.2 ст.64 та обмежень, передбачених ч.3 ст. 64 Митного кодексу України, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) органами доходів та зборів митній вартості схожого автомобіля за митною декларацією від 15.05.2020 №UA305160/2020/018182 - автомобіль марки «INFINITI», модель: QX70 ідент. Номер кузова: НОМЕР_3 , загальна кількість місць, включаючи місце водія: 5; двигун: дизельний; робочий об`єм циліндрів двигуна: 2993см3 потужність: 175кВт; категорія: МІ; календарний рік виготовлення: 2016р; модельний рік виготовлення: 2016; колісна формула: 4x4; призначення: для перевезення людей по дорогах загального користування; Виробник: Nissan Motor Co Ltd, JP; Торговельна марка: "NISSAN". Країна виробництва: JP - і становить 15050,00 євро за одиницю з дотриманням принципів і критеріїв, визначених Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (а.с.35-36).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (далі - МК України) та іншими законами України.

Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частиною друга статті 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

Як свідчать матеріали справи, декларант (позивач) при здійсненні митного оформлення товару надав наявні у нього документи, що підтверджують митну вартість товару, підстави його придбання, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування. Зокрема, для обґрунтування вартісного значення складових митної вартості надав: рахунок-фактура №112218 від 31.08.2020; акт митного огляду №UА205020/2020/209907 від 15.09.2020; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 від 09.04.2019; довідка про транспортні витрати від 18.09.2020; копія митної декларації країни відправлення 20DК00310023АА6ЕВ5 від 02.09.2020 (а.с. 16, 21, 26, 27, 31,37, 60).

Частинами першою, другою статті 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною п`ятою статті 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у встановлених випадках, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені форми митного контролю.

Частиною третьою статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

З наведеного випливає, що орган доходів і зборів досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості. Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Суд не заперечує право органу доходів і зборів перевіряти достовірність або точність будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів (частина п`ята статті 54 МК України), проте вважає, що при цьому він має довести підстави застосування норм частини третьої статті 53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознаки підробки або відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як свідчать матеріали справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого транспортного засобу марки "Infiniti", модель "QX70", 2016 року випуску, у розмірі 10100 Євро, та надання відповідачу необхідних документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

При цьому правова позиція відповідача полягає у тому, що подані до митного контролю та оформлення документи не містили усіх даних, необхідних для визначення митної вартості, у зв`язку із чим від декларанта витребовувалися додаткові документи, та за переконанням митного органу, декларантом не надано документи які підтверджують заявлену митну вартість, тому митну вартість товару визначено відповідачем за резервним методом на підставі цінової інформації з електронного каталогу, наявної в митниці, закодом транспортного засобу та встановлено на рівні 15050 Євро.

Як слідує із рішення відповідача, він поставив під сумнів достовірність наданих декларантом документів у зв`язку з тим, що у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу зазначено особу, відміну від тієї, шо склала рахунок - фактуру та митну декларацію країни відправника.

Однак, суд не погоджується з такою позицією відповідача, оскільки право власності ОСОБА_1 на спірний автомобіль підтверджено рахунком-фактурою №112218 від 31.08.2020, згідно з якої він був їй проданий фірмою KJ ENGROS ApS за кошти у розмірі 10100 Євро (а.с.16, 99).

Окрім того, представник позивача під час розгляду справи пояснив, що даний автомобіль був придбаний позивачем в Данії на автомобільному майданчику (автосалоні бувших у використанні автомобілів) під назвою «KJ ENGROS ApS». Даний автосалон займається продажем автомобілів. Тобто, громадяни Данії здають свої автомобілі вказаному автосалону для подальшого ними відчуження (продажу). При чому, зміни щодо власника автомобіля в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу не проводяться, оскільки, автосалон робить лише перепродаж транспортних засобів.

Суд вказує, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 09.04.2019 № НОМЕР_1 власником транспортного засобу - автомобіля "Infiniti", модель "QX70", кузов номер - НОМЕР_2 , 2016 року випуску, є Рю дю Шато д"О (а.с.21, 98).

Як свідчить інформація на рахунку-фактурі №905 від 28.08.2020, юридична особа FBC ApS продала юридичній особі «KJ ENGROS ApS» транспортний засіб - автомобіль "Infiniti", моделі "QX70", кузов номер - НОМЕР_2 , 2016 року випуску, вартістю 10000 Євро (а.с. 100, 116).

В свою чергу, рахунком фактурою №112218 від 31.08.2020 підтверджено перехід права власності на оспорюваний автомобіль від юридичній особі «KJ ENGROS ApS» («Продавець») до ОСОБА_1 .

Окрім того, митним органом не наведено обґрунтувань, яким чином зміна інформації про власника у свідоцтві про реєстрацію вплинула на вартісні показники ціни товару.

Щодо твердження відповідача, що переказ готівки №101174 від 11.09.2020 не може бути використано в якості належного доказу підтвердження факту оплати за оцінюваний товар, оскільки даний документ лише підтверджує намір придбати валюту для здійснення розрахунку за товар, суд зазначає наступне.

Відповідно до заявики на переказ готівки №101174 ОСОБА_1 замовила переказ коштів у розмірі 10100 Євро на користь KJ ENGROS ApS GORTLERVEJ 1 DK із вказівкою призначення платежу: «PREPAYMENTS FOR CAR Infiniti QX70 STELNS JN1TDNS51U0572259 FAKTURA 112218 NATALIJA TCHUMAN» (а.с. 65, 119).

Окрім того, за результатами проведеної консультації, уповноваженою особою позивача надано до контролюючого органу банківський платіжний документ від 14.09.202, який підтверджує факт вищевказаного міжнародного переказу коштів ОСОБА_1 у розмірі 10100 Євро на (а.с. 67, 117).

Таким чином, дослідженими в судовому засіданні документами спростовується позиція митниці про те, що подані документи не місять всіх відомостей щодо ціни яка була сплачена за товар. Подані декларантом документи, в своїй сукупності підтверджують факт проведення оплати позивачем за придбаний транспортний засіб на суму 10100 Євро.

За змістом пункту 5 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 11 вересня 2015 року №689, під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватися такі джерела інформації: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС; спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку; інформація, отримана від ДФС, про ціни на товари та/або сировину, матеріали, комплектуючі, які входять до складу товарів; інформація, отримана від митних органів іноземних держав за результатами перевірки автентичності документів, які подавалися під час митного контролю та митного оформлення товару; інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю, в тому числі, за результатами проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи; інформація, отримана від державних органів, установ та організацій на запити територіальних органів та/або ДФС; цінова інформація, отримана в рамках домовленостей, укладених між ДФС та асоціаціями, спілками та іншими об`єднаннями імпортерів та виробників; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; інформація отримана з мережі Інтернет.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Як визначено частиною шостою статті 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У рішенні про коригування митної вартості товарів від 21.09.2020 №UA100000/2020/300226/1 вказано, що воно прийняте із застосуванням пункту 2 частини шостої статті 54 МК України, при цьому митну вартість відповідач визначив за другорядним методом - резервним. Його застосування передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 08.02.2019 у справі № 825/648/17 (№ К/9901/16592/18).

Також не наведено достатніх підстав правомірності проведеного відповідачем розрахунку митної вартості без врахування комплектації транспортного засобу, що безумовно впливає на митну вартість вказаного товару. Наявність складових комплектації автотранспортного засобу підтверджується додатковим аркушем до Акту про проведення митного огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу UA205020/2020/209907 від 15.09.2020 (а.с.27).

Тобто застосування вказаного методу без наявності відповідних висновків оцінки вартості оцінюваного та взятого для порівняння транспортних засобів не може вказувати на об`єктивність та правомірність такого методу митного оцінювання товару. У даному випадку зазначених висновків органом фіскальної служби наведено не було.

Згідно з пунктом 2 параграфу (а) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості. Відповідно до пункту 2 параграфу (b) статті VII цієї угоди під дійсною вартістю слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Згідно з пунктом 2 параграфу (с) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до параграфу (b) цього параграфа, оцінка для митних цілей повинна базуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити.

Між тим, як свідчить зміст рішення про коригування митної вартості товарів від 21.09.2020 №UA100000/2020/300226/1, у ньому зазначено про неможливість застосування 2а та 2б методів визначення митної вартості у зв`язку з відсутністю інформації щодо угод на ідентичні та подібні (аналогічні) товари та даних, на підставі яких можливе визначення митної вартості.

При цьому обов`язком митного органу у разі незгоди із заявленою декларантом митною вартістю є проведення консультацій з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та послідовний вибір методів з обґрунтуванням причин неможливості застосування кожного з попередніх методів.

Окрім того, витребування митним органом додаткових документів має відбуватися у випадку наявності обґрунтованого сумніву у достовірності поданих декларантом відомостей.

При цьому, як встановлено судом, в поданих декларантом документах відсутні ознаки підробки, вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена за товар, та підтверджують можливість визначення митної вартості за першим методом (ціною договору).

Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Аналогіна правова позиція викладенеа Верховним Судом у постанові від 19 лютого 2019 року у справі №805/2713/16-а.

Оскільки, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, суд дійшов висновку, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 21.09.2020 №UA100000/2020/300226/1 є необґрунтованим та безпідставним.

Підсумовуючи всі наведені висновки у цій справі, суд зазначає, що як у взаємозв`язку, так і окремо, кожне порушення, допущене митним органом призвело до прийняття неправомірного рішення, яким скориговану митну вартість товару, автомобіля марки "Infiniti", модель "QX70", кузов номер - НОМЕР_2 , 2016 року випуску. До них належать: відсутність аргументації та невідповідність нормам митного законодавства в прийнятих рішень; недоведеність необхідності застосування резервного методу визначення митної вартості товару, що в свою чергу потягнуло за собою неправомірність проведення наступних дій митним органом.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірність коригування митної вартості товарів згідно із оскаржуваним рішенням №UA100000/2020/300226/1 від 21.09.2020, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

У силу приписів ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 241, 242-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідн. номер НОМЕР_4 ) до Київської митниці Держмитслужби (Бульвар Вацлава Гавела, 8-А, м.Київ, 03124, ) про визнання протиправним та скасування рішення, - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби №UA100000/2020/300226/1 від 21.09.2020 про коригування митної вартості товарів.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі розміром 840 (вісімсот сорок) грн 80 (вісімдесят) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі 21 травня 2021 року.

Суддя А.В. Горовенко