Справа № 420/2625/21
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2625/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, визначеного ч. 5 ст. 262 КАС України, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, в якому позивач просить суд визнати протиправними дії Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо витребування інформації та копії документів згідно листів від 13.01.2021 року №215/55/114/032021 та від 08.02.2021 року №1181/55/114/032021.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 13.01.2021 року та 08.02.2021 року від Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України до Балтського підприємства ринкових послуг (далі БПРП) "Ринок", де позивач займає посаду директора, надійшли листи-запити №215/55/114/032021 та №1181/55/114/032021, в яких містилась вимога надати наступну інформацію та документи: розпорядження (рішення, накази) про призначення ОСОБА_1 директором БПРП «Ринок»; статут (положення) БПРП «Ринок»; функціональні обов`язки директора ОСОБА_1 ; особову картку та автобіографії ОСОБА_1 ; довідку про нараховану та фактично виплачену з 01.01.2019 по теперішній час (стосовно ОСОБА_1 ) заробітну плату, виплати надбавок, стимулюючих виплат, матеріальної допомоги, премій - із наказами про преміювання та із наданням документів, які стали підставою для цього (заяви, подання, інше); положення про преміювання; номер телефону ОСОБА_1 ; усі договори (угоди, рішення, тощо), що укладалися між БПРП «Ринок» та ОСОБА_1 в період часу з 01.01.2018 по теперішній час (із наданням документів, що стали підставою для цього (накази, подання, розпорядження, тощо); інформацію чи надходили повідомлення від працівників установи, директора ОСОБА_1 (письмово чи в інший спосіб), щодо виникнення конфлікту інтересів відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» за період з 01.01.2019 по теперішній час. У разі надходження, надати завірені копії повідомлень та рішень про вжиті заходи.

Разом з тим, позивач посилається на те, що запитувана відповідачем інформація стосується його персональних даних та є конфіденційною.

Також, на переконання позивача, Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України не наділене правом проводити перевірки дотримання вимог антикорупційного законодавства по відношенню до останнього, так як такі повноваження наявні виключно в Національного агентства з питань запобігання корупції.

Ухвалою суду від 15.03.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України було прийнято до розгляду, у справі було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідачам запропоновано в 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на адміністративний позов.

05.04.2021 року через канцелярію суду від Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшов відзив на адміністративний позов (а.с.38-46), з якого вбачається, що відповідач позов не визнає та зазначає, що згідно пункту 3 розділу II Положення про Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України, затвердженого наказом Національної поліції України від 23.10.2019 №1077 до основних завдань Департаменту належить протидія корупції серед посадових осіб, на яких поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції", вжиття заходів з метою виявлення корупційних правопорушень і правопорушень, пов`язаних з корупцією, та їх припинення відповідно до законодавства України.

Відповідно до пункту 1 розділу І Положення про Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань захисту економіки Національної поліції України, затвердженого наказом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 06.11.2019 року №17, Управління є структурним (відокремленим) підрозділом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України та згідно із законодавством України здійснює оперативно-розшукову діяльність. Згідно підпунктів 22-24 пункту 1 розділу III Положення №17 Управління на території обслуговування здійснює, зокрема: моніторинг та аналіз стану дотримання антикорупційного законодавства особами, на яких поширюється дія статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", збирання доказів про вчинення корупційних правопорушень та правопорушень, пов`язаних з корупцією; складання в межах компетенції протоколів про правопорушення, пов`язані з корупцією, та направлення їх до суду в установленому законодавством порядку.

Крім того, з метою виконання покладених на Управління стратегічних розслідувань у Одеській області функцій, відповідно до підпункту 3 пункту 1 розділу IV Положення, останнє має право в установленому порядку одержувати від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та їх посадових осіб, а також громадян та їх об`єднань інформацію, документи і матеріали.

З огляду на вищезазначене Управління стратегічних розслідувань у Одеській області зазначає, що воно при направленні запитів від 13.01.2021 року №215/55/114/032021 та від 08.02.2021 року №1181/55/114/032021 діяло у спосіб та у межах діючого законодавства, а отже, на думку відповідача, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

20.04.2021 року від Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України до суду також надійшов відзив на адміністративний позов (а.с.60-67), який обґрунтований аналогічними обставинами, що і відзив Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України.

Відповіді на відзив та, відповідно, заперечень на неї, сторонами до суду надано не було.

Згідно частини 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 120 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Суд вказує на те, що головуючий у справі суддя Білостоцький О.В. з 05.05.2021 року перебував у відпустці, у зв`язку з чим рішення у справі постановлене в перший день після виходу судді на роботу.

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

ОСОБА_1 займає посаду директора Балтського підприємства ринкових послуг "Ринок", на яку поширюється дія статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», чого учасниками справи не заперечується.

13.01.2021 року та 08.02.2021 року Управлінням стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України до Балтського підприємства ринкових послуг "Ринок" було надіслано листи-запити №215/55/114/032021 (а.с.8-10) та №1181/55/114/032021 (а.с. 11-15), в яких містилась вимога надати наступну інформацію та документи: розпорядження (рішення, накази) про призначення ОСОБА_1 директором БПРП «Ринок»; статут (положення) БПРП «Ринок»; функціональні обов`язки директора ОСОБА_1 ; особову картку та автобіографію ОСОБА_1 ; довідку, про нараховану та фактично виплачену, з 01.01.2019 по теперішній час (стосовно ОСОБА_1 ) заробітну плату, виплати надбавок, стимулюючих виплат, матеріальної допомоги, премій - із наказами про преміювання та із наданням документів, які стали підставою для цього (заяви, подання, інше); положення про преміювання; номер телефону ОСОБА_1 ; усі договори (угоди, рішення, тощо), що укладалися між БПРП «Ринок» та ОСОБА_1 в період часу з 01.01.2018 по теперішній час (із наданням документів, що стали підставою для цього (накази, подання, розпорядження, тощо); інформацію чи надходили повідомлення від працівників установи, директора ОСОБА_1 (письмово чи в інший спосіб), щодо виникнення конфлікту інтересів відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» за період з 01.01.2019 по теперішній час. У разі надходження, надати завірені копії повідомлень та рішень про вжиті заходи.

Незгода позивача із діями Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України зумовила звернення його до суду з адміністративним позовом у справі №420/2625/21.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Дослідивши адміністративний позов, відзиви Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначає Закон України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VII (далі - Закон № 1700-VII).

Статтею 1 Закону №1700-VII встановлено, що спеціально уповноваженими суб`єктами у сфері протидії корупції є органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції.

Відповідно до статті 11 Закону №1700-VII виключно Національному агентству з питань запобігання корупції належать повноваження зокрема щодо: проведення аналізу стану запобігання та протидії корупції в Україні, діяльності державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування у сфері запобігання та протидії корупції; здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій суб`єктів декларування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя суб`єктів декларування.

Згідно зі статтею 12 Закону №1700-VII для виконання своїх повноважень, Національному агентству з питань запобігання корупції надано ряд прав, зокрема: одержувати в установленому законом порядку за письмовими запитами від державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання незалежно від форми власності та їх посадових осіб, громадян та їх об`єднань інформацію, необхідну для виконання покладених на нього завдань; проводити перевірки організації роботи із запобігання і виявлення корупції в державних органах, органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування, зокрема щодо підготовки та виконання антикорупційних програм; отримувати від осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, письмові пояснення з приводу обставин, що можуть свідчити про порушення правил етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, інших вимог та обмежень, передбачених цим Законом, щодо достовірності відомостей, зазначених у деклараціях осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 1 частини першої, третьої статті 48 Закону 1700-VII Національне агентство проводить перевірку декларацій, поданих суб`єктами декларування, зокрема, щодо своєчасності її подання.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року

№580-VIII.

Відповідно до вимог статті 1 цього Закону національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно ст. 3 Закону №580-VIII встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Пунктами першим, другим та третім частини першої статті 23 Закону №580-VIII встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень.

Таким чином, пунктом 3 частини першої статті 23 Закону №580-VIII на поліцію покладено обов`язок вживати заходів з метою виявлення, зокрема, адміністративних правопорушень та заходів для їх усунення.

Згідно з підпунктом 2 пункту 6 Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 року №877, Національна поліція для виконання покладених на неї завдань має право одержувати в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та їх посадових осіб, а також громадян та їх об`єднань інформацію, документи і матеріали, необхідні для виконання покладених на неї завдань.

У складі Національної поліції України органом, що здійснює протидію корупції, на сьогодні є Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України (далі - Департамент).

Відповідно до пункту першого розділу І Положення про Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України, затвердженого наказом Національної поліції України від 23.10.2019 року №1077 (далі - Положення про Департамент), Департамент є міжрегіональним територіальним органом у складі кримінальної поліції Національної поліції України, який бере участь у реалізації державної політики з питань боротьби з організованою злочинністю та згідно із законодавством України здійснює оперативно-розшукову діяльність.

Згідно пункту 3 розділу II Положення про Департамент до його основних завдань належить протидія корупції серед посадових осіб, на яких поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції", вжиття заходів з метою виявлення корупційних правопорушень і правопорушень, пов`язаних з корупцією, та їх припинення відповідно до законодавства України.

До прав Департаменту, згідно з підпунктом 3 пункту 1 розділу IV Положення про Департамент, належить відповідно до компетенції в установленому порядку одержувати від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та їх посадових осіб, а також громадян та їх об`єднань інформацію, документи і матеріали, необхідні для виконання покладених на нього функцій.

Відповідно до пункту 1 розділу І Положення про Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, затвердженого наказом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 06.11.2019 року №17, Управління стратегічних розслідувань у Одеській області є структурним (відокремленим) підрозділом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України та згідно із законодавством України здійснює оперативно-розшукову діяльність.

Згідно підпунктів 22-24 пункту 1 розділу III Положення про Управління стратегічних розслідувань в Одеській області останнє на території обслуговування здійснює, зокрема: моніторинг та аналіз стану дотримання антикорупційного законодавства особами, на яких поширюється дія статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", моніторинг та аналіз стану дотримання антикорупційного законодавства особами, на яких поширюється дія статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", збирання доказів про вчинення корупційних правопорушень та правопорушень, пов`язаних з корупцією; складання в межах компетенції протоколів про правопорушення, пов`язані з корупцією, та направлення їх до суду в установленому законодавством порядку.

Крім того, з метою виконання покладених на Управління стратегічних розслідувань у Одеській області функцій, відповідно до підпункту 3 пункту 1 розділу IV Положення, останнє має право в установленому порядку одержувати від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та їх посадових осіб, а також громадян та їх об`єднань інформацію, документи і матеріали.

Як було зазначено Управлінням стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України у відзиві на адміністративний позов, ним було здійснено моніторинг Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та виявлено, що ОСОБА_1 (який за посадою належить до осіб, на яких поширюється дія статті 3 Закону №1700-VII) в щорічній декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, в розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» зазначено такий вид доходу, як «гонорари та інші виплати згідно з цивільно-правовими правочинами», отриманий від БПРП «Ринок», директором якого є позивач.

Відповідно до статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правовпорушення (КУПАП) встановлено, що неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів являється адміністративним правопорушенням.

Статтею 254 КУпАП встановлено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно із статтею 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними, зокрема, в статті 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи, зокрема, органів внутрішніх справ (Національної поліції), у тому числі за статтею 172-7 Кодексу.

Враховуючи вимоги статті 258 КУпАП, складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 172-7 КУпАП, є обов`язковим.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З метою підтвердження або спростування інформації про вчинення ОСОБА_1 правопорушень, пов`язаних з корупцією, відповідальність за які передбачено частинами 1, 2 статті 172-7 КУпАП (неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів; вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів), Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України направило до БПРП «Ринок» письмові листи-запити від 13.01.2021 року №215/55/114/03-2021 та 08.02.2021 року №1181/55/114/032021, в яких просило надати інформацію та завірені копії документів відносно директора даного підприємства ОСОБА_1 , а саме: розпорядження (рішення, накази) про призначення ОСОБА_1 директором БПРП «Ринок»; статут (положення) БПРП «Ринок»; функціональні обов`язки директора ОСОБА_1 ; особову картку та автобіографії ОСОБА_1 ; довідку, про нараховану та фактично виплачену, з 01.01.2019 по теперішній час (стосовно ОСОБА_1 ) заробітну плату, виплати надбавок, стимулюючих виплат, матеріальної допомоги, премій - із наказами про преміювання та із наданням документів, які стали підставою для цього (заяви, подання, інше); положення про преміювання; номер телефону ОСОБА_1 ; усі договори (угоди, рішення, тощо), що укладалися між БПРП «Ринок» та ОСОБА_1 в період часу з 01.01.2018 по теперішній час (із наданням документів, що стали підставою для цього (накази, подання, розпорядження, тощо); інформацію чи надходили повідомлення від працівників установи, директора ОСОБА_1 (письмово чи в інший спосіб), щодо виникнення конфлікту інтересів відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» за період з 01.01.2019 по теперішній час. У разі надходження, надати завірені копії повідомлень та рішень про вжиті заходи.

З даного приводу суд зауважує, що, направляючи оскаржувані листи-запити Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України не проводило перевірки дотримання позивачем вимог антикорупційного законодавства, а здійснювало збір інформації відповідно до частини другої статті 251 КУпАП з метою з`ясування факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена частина перша статті 172-7 КУпАП, яке в свою чергу було виявлено під час здійснення моніторингу Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

При цьому, згідно ст. 5 Закону України "Про захист персональних даних" не є конфіденційною інформацією персональні дані, що стосуються здійснення особою, яка займає посаду, пов`язану з виконання функцій держави або місцевого самоврядування, посадових або службових осіб повноважень.

З приводу посилань позивача на те, що тільки Національному агентству з питань запобігання корупції надано право одержувати в установленому законом порядку за письмовими запитами від державних органів та суб`єктів господарювання, громадян та їх об`єднань інформацію, необхідну для виконання покладених на нього завдань суд зазначає, що нормами статті 1 Закону України "Про запобігання корупції" не визначений виключний статус Національного агентства з питань запобігання корупції, як єдиного органу, який уповноважений вживати заходи з питань запобігання корупції. Тобто, на усі зазначені у вказаній статті органи (органи прокуратури, органи Національної поліції, НАБУ, НАЗК) покладені відповідні обов`язки.

За таких умов суд доходить висновку, що Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України діяло в межах повноважень, наданих йому чинним законодавством.

Наведене повністю узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 30.01.2020 року у справі № 816/2042/18, висновки якої згідно ч. 5 ст. 242 КАС України повинні бути враховані судом у спірних правовідносинах.

До того ж, суд враховує, що сам факт надіслання відповідачем запитів з метою встановлення інформації про наявність або відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, не є таким, що підтверджує порушення прав, свобод та законних інтересів позивача та не створює для нього будь-яких негативних наслідків. В даному випадку із тих доказів, які були надані відповідачем, судом вбачається, що жоден протокол про адміністративне правопорушення за наслідками опрацьованої відповідачем інформації відносно позивача не складався, відповідно, і як такої справи про адміністративне правопорушення наразі не має.

Статтею 5 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оскарження останнього.

Завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Для визначення інтересу як об`єкту судового захисту в порядку адміністративного судочинства, окрім загальних ознак інтересу, він повинен містити спеціальні, визначені КАС України. Якщо перша група ознак необхідна для віднесення тієї чи іншої категорії до інтересу, то друга - дозволяє кваліфікувати такий інтерес як об`єкт судового захисту в адміністративному судочинстві.

Судовому захисту в адміністративному судочинстві підлягає законний інтерес, який має такі ознаки: а) має правовий характер, тобто перебуває у сфері правового регулювання; б) пов`язаний з конкретним матеріальним або нематеріальним благом; в) є визначеним оскільки благо, на яке спрямоване прагнення, не може бути абстрактним або загальним. У позовній заяві особа повинна зазначити, який саме її інтерес порушено та в чому він полягає; г) є персоналізованим (суб`єктивним), тобто належить конкретній особі - позивачу; д) суб`єктом порушення позивач вважає суб`єкта владних повноважень.

Обставинами, що свідчать про очевидну відсутність у позивача законного інтересу (а отже і матеріально-правової заінтересованості), є: а) незаконність інтересу - його суперечність Конституції, законам України, принципам права; б) не правовий характер вимог - вимоги не породжують правових наслідків для позивача оскільки це виключає можливість віднесення спору до «юридичного» відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України; в) встановлена законом заборона пред`явлення позову на захист певного інтересу; г) коло осіб, які можуть бути позивачами, прямо визначено законом, і позивач до їх числа не належить (це свідчить про відсутність матеріальної правоздатності); д) позивач звернувся за захистом інтересів інших осіб - держави, громади, фізичної або юридичної особи без відповідних правових підстав або в інтересах невизначеного кола осіб.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №522/3665/17.

Таким чином, передумовою для захисту права є його порушення. Якщо ж таке право порушеним не є, то, відповідно, воно не може бути захищеним (поновленим) судом. А тому відсутність порушеного права є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову.

Суд зазначає, що позивачем не доведено того, що дії відповідача, які пов`язані із витребуванням інформації і доказів відносно ОСОБА_1 , призвели до порушення його прав та спричинили негативні для нього наслідки. За таких обставин оскарження відповідних дій відповідача жодним чином не спрямоване на відновлення попереднього становища позивача, оскільки відсутні обставини порушення його прав у межах спірних правовідносин.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Виходячи з необхідності відмови судом у задоволенні позовних вимог позивача, у суду відсутні підстави, передбачені ст. 139 КАС України, для стягнення на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень судових витрат.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5, 6-11, 12, 77, 90, 120, 241-246, 255, 257, 258, 262, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10), Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (65048, м. Одеса, вул. Осипова, 23) про визнання протиправними дій - відмовити.

Розподіл судових витрат не проводити.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя О.В. Білостоцький