Справа № 160/2623/21
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року Справа № 160/2623/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом Державно-кооперативного проектно-вишукувальний інститут «ДНІПРОАГРОПРОЕКТ»
до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області
про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-
22.02.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державно-кооперативного проектно-вишукувальний інститут «ДНІПРОАГРОПРОЕКТ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- визнати неправомірними дії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо зарахування коштів, які були перераховані Державно-кооперативним проектно-вишукувальним інститутом «ДНІПРОАГРОПРОЕКТ» на сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з заробітної плати найманих працівників в рахунок погашення штрафів та пені;
- зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області зарахувати Державно-кооперативному проектно-вишукувальному інституту «ДНІПРОАГРОПРОЕКТ» сплачені суми єдиного соціального внеску за період з 01.01.2018 року по теперішній час у відповідності до зазначеного у платіжних дорученнях призначення платежу шляхом внесення відповідних змін до Інтегрованої картки платника податків.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що позивач є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та станом на 09.02.2021 року згідно з інформації електронного кабінету платників податків за позивачем обліковується заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 року по 09.02.2021 року в сумі 130 885,80 грн. Позивачем вказано, що ним було сплачено єдиний внесок за вказаний період. Позивач вважає дії відповідача щодо зарахування грошових коштів, які були направлені на сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в рахунок погашення штрафів та пені є неправомірними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства. З огляду на вказане позивач просив задовольнити позовні вимоги.
03.03.2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.
29.03.2021 року на електронну адресу суду та 02.04.2021 року до суду від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшли ідентичні відзиви на позовну заяву, відповідно до яких вказано, що за даними інформаційної системи податкового органу згідно інтегрованої картки платника податків по коду бюджетної класифікації 71010000 «Єдиний внесок, нарахований роботодавцем на суми заробітної плати, винагороди за договором ЦПХ, допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами» у позивача в період з 01.10.2013 року по 22.03.2021 року постійно обліковувалась заборгованість зі сплати єдиного внеску. У зв`язку з порушенням термінів сплати єдиного внеску протягом 2018, 2019 року відповідачем були винесені рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату єдиного внеску. Так, відповідачем у відповідності ч.6 ст.25 Закону №2464 сплачені позивачем кошти зараховувались в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені в порядку календарної черговості, у зв`язку з чим відсутні ознаки протиправності в діях відповідача. З огляду на вказане відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
05.04.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив відповідно до якої вказано, що позивач заперечує всі доводи відповідача наведені у відзиві на позовну заяву, оскільки позивачем було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування сплачений пропорційно виплаченій заробітній платі по лютий 2021 року включно, при цьому кошти, які згідно з платіжними дорученнями призначались на сплату єдиного внеску, податковий орган спрямував на погашення податкового боргу за минулий період, у зв`язку з чим такі дії відповідача призводять до не зарахування працівникам страхового стажу, а нарахована їм за цей період заробітна плата не включається в розрахунок пенсії. З огляду на вказане позивач просив задовольнити позовні вимоги.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що Державно-кооперативний проектно-вишукувальний інститут «ДНІПРОАГРОПРОЕКТ» є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Згідно з інформації електронного кабінету платників податків станом на 09.02.2021 року за позивачем обліковується заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 року по 09.02.2021 року в сумі 130 885,80 грн.
Позивачем вказано, що ним було сплачено єдиний внесок за вказаний період в повному обсязі, при цьому відповідачем зараховувались такі кошти в рахунок погашення штрафів та пені.
Позивач вважає дії відповідача щодо зарахування грошових коштів, які були направлені на сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в рахунок погашення штрафів та пені є неправомірними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.
Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що Єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого) частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами; для платників, зазначених в абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму грошового забезпечення кожної застрахованої особи, оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності, що здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами; допомоги, надбавки або компенсації відповідно до законодавства. Нарахування та сплата єдиного внеску за платників, зазначених у абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, але не менше мінімального страхового внеску за кожну особу.
Відповідно до пунктів 5, 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь). Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5 1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.
Відповідно до частини дванадцятої статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу).
Частиною другою статті 24 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що банки приймають від платників єдиного внеску, зазначених у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, платіжні доручення та інші розрахункові документи на видачу (перерахування) коштів для виплати заробітної плати, на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок, та здійснюють видачу (перерахування) зазначених коштів лише за умови одночасного подання платником розрахункових документів про перерахування коштів для сплати відповідних сум єдиного внеску або документів, що підтверджують фактичну сплату таких сум у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Національним банком України та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення. У разі невиконання цієї вимоги банки за рахунок власних коштів у порядку, встановленому Національним банком України, сплачують відповідному територіальному органу доходів і зборів суму, що дорівнює сумі несплаченого єдиного внеску, з правом зворотної вимоги до платників єдиного внеску щодо відшкодування цієї суми.
Відповідно до частин другої, третьої та четвертої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. У разі несплати частини суми страхових внесків, що сплачується за рахунок коштів державного бюджету відповідно до Закону України "Про державну підтримку сільського господарства України", орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної податкової і митної політики, інформує про це платників єдиного внеску. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.
Частиною шостою статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.
Згідно пункту 2 частини 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» органом доходів і зборів за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) на платника єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. Законом України № 77VІІІ від 28.12.2014 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов`язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці») до пункту 2 частини 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» були внесені зміни, згідно з якими встановлено штраф у розмірі 20%.
Таким чином суми недоїмки, штрафних санкцій та пені погашаються за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску саме у порядку календарної черговості їх виникнення, при цьому положення чинного законодавства не містять вимог про те, що спочатку має здійснюватись зарахування коштів на повне погашення недоїмки і тільки подальшому на погашення стразу та пені, а визначальним є саме черговість виникнення відповідних зобов`язань
Аналогічна правова позиція, щодо тлумачення зазначеної вище норми викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 по справі №825/2359/15а.
За даними інформаційної системи податкового органу згідно інтегрованої картки платника по коду бюджетної класифікації 71010000 «Єдиний внесок, нарахований роботодавцем на суми: заробітної плати, винагороди за договором ЦПХ, допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами» (далі - ІКП 71010000) по Державно - кооперативний проектно-вишукувальний інститут «ДНІПРОАГРОПРОЕКТ» з 01.10.2013 по 22.03.2021 року постійно обліковувалась заборгованість зі сплати єдиного внеску.
Тобто, з наявних в матеріалах справи Інтегрованих карток платника з єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування позивача вбачається, що заборгованість за позивачем обліковується ще 2013 року та складається з штрафу, пені та недоїмки.
У зв`язку з порушеннями термінів сплати єдиного внеску протягом 2018, 2019 років ГУ ДПС у Дніпропетровській області згідно п.2 ч.11 ст.25 Закону №2464 винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску:
Таким чином, посилання позивача на те, що за ним не обліковувалась заборгованість з єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування спростовується наявними в матеріалах справи доказами.
З аналізу наявних в матеріалах справи копій Інтегрованих карток платника з єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування позивача судом встановлено, що сплачені позивачем грошові кошти були зараховані відповідачем в рахунок погашення наявної у позивача заборгованості, яка включає в себе недоїмку, пеню та штрафні санкції, та відповідні зарахування було здійснено у порядку календарної черговості їх виникнення.
З огляду на зазначене, враховуючи те, що доводи позивача про те, що відповідачем зарахування сплачених ним сум на погашення заборгованості з єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування були зараховані не у порядку календарної черговості їх виникнення спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а посилання на те, що в першу чергу має здійснюватись погашення недоїмки не відповідають положеннями частини шостої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необгрунтованими.
Також, дослідивши наявні у справі матеріали судом встановлено, що за позивачем постійно обліковувалася заборгованість (недоїмка) по сплаті єдиного внеску з динамікою до зменшення або збільшення у різних місяцях року.
В ході розгляду цієї справи сторони не подали до суду жодні документальні докази та письмові пояснення на підтвердження того, що облікована за позивачем сума недоїмки чи пені була сформована протиправно. Також позивач не подав до суду жодні документально обґрунтовані письмові заперечення до поданого відповідачем розрахунку заборгованості, не спростовано дані наведені в інтегрованій картці платника.
З огляду на встановлені обставини, які свідчать про те, що на час перерахування позивачем єдиного соціального внеску у нього була заборгованість із цього платежу, у зв`язку з чим перераховані позивачем кошти відповідачем правомірно зараховано в рахунок погашення цієї заборгованості у порядку календарної черговості її виникнення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи вищенаведене у сукупності суд вважає, що у матеріалах справи відсутні документальні докази, які б спростовували правомірність дій відповідача.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв