Справа № 560/2249/20
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2249/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лабань Г.В.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

24 травня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду із клопотанням про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подати в 30-денний строк безпосередньо до Хмельницького окружного адміністративного суду звіт по виконанню рішення суду від 08.09.2020 по справі №560/2249/20.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.03.2021 клопотання ОСОБА_1 задоволено.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подати звіт про виконання рішення суду від 08.09.2020 у справі №560/2249/20 у тридцятиденний строк з дати отримання ухвали.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції дійшов висновку, що про необхідність зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подати звіт про виконання судового рішення з метою недопущення порушення прав позивача.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні заяви повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що виплата коштів на виконання рішення суду здійснюватиметься в межах затверджених бюджетних призначень головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області для здійснення відповідних виплат. При цьому вказує на те, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Також відповідачем вказано, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень відповідачем у справі суд може, тобто, наділений правом, під час прийняття судового рішення у справі по суті.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому, з урахуванням виправлення помилки вказано, що невиконання відповідачем судового рішення порушує його конституційні права та нівелює зміст положень норм законодавства України. Посилання відповідача на відсутність бюджетного фінансування з державного бюджету України є недоречними, оскільки вимоги позивача ґрунтуються на нормах законодавства.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 22.04.2021 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду на 19.05.2021 10:10.

В судове засідання сторони, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, не з`явилися про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.2 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.09.2020 позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 шляхом встановлення надбавки за особливі заслуги у зв`язку з присвоєнням почесного звання "Заслужений юрист України" на підставі Указу Президента України від 24.08.2013 № 449/2013 відповідно до Закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною" від 01.06.2000 № 1767-ІП.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 шляхом встановлення надбавки за особливі заслуги у зв`язку з присвоєнням почесного звання "Заслужений юрист України" з дня звернення за встановленням надбавки (12.02.2020) без обмеження її максимальним розміром та виплатити різницю між фактично отриманою і належною до сплати сумою пенсії за останні 12 місяців.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Хмельницькій області.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2021 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишено без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.09.2020 - без змін.

В подальшому, у зв`язку з невиконанням відповідачем рішення суду, яке набрало законної сили, позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, яка отримана судом 16.03.2021.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За приписами ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ч.1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вказувалось вище, рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.09.2020 позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 та зобов`язано відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 шляхом встановлення надбавки за особливі заслуги у зв`язку з присвоєнням почесного звання "Заслужений юрист України" з дня звернення за встановленням надбавки (12.02.2020) без обмеження її максимальним розміром та виплатити різницю між фактично отриманою і належною до сплати сумою пенсії за останні 12 місяців.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2021 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишено без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.09.2020 - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Відтак, рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.09.2020 у справі №560/2249/20 набрало законної сили та підлягає обов`язковому виконанню.

З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечувалося, що рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.09.2020 відповідачем не виконано повністю у зв`язку з відсутністю фінансування.

Відповідач жодним чином не спростував тверджень позивача щодо невиконання рішення суду. Доказів, які б свідчили про виконання рішення суду по вказаній справі відповідачем не надано.

Таким чином, з метою належного захисту прав позивача та виконання рішення суду колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

В апеляційній скарзі відповідач вказує на те, що виплата коштів на виконання рішення суду здійснюватиметься в межах затверджених бюджетних призначень головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області для здійснення відповідних виплат.

При цьому відповідачем не надано доказів, які б свідчили про вчинення Головним управлінням Пенсійного фонду України у Хмельницькій області дій для виконання судового рішення, зокрема, направлення до Пенсійного фонду України звернення щодо виділення коштів на погашення заборгованості на виконання рішення суду.

Зважаючи на це, доводи відповідача щодо відсутності фінансових ресурсів не можуть вважатись обставиною, що виправдовує невиконання судового рішення.

Невиплата особі коштів з посиланням на їх відсутність без будь-яких належних доказів, які це підтверджують порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі "Кечко проти України" (рішення від 08.11.2005) в межах свободи дій держави визначати, які виплати проводити громадянам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити такі виплати, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату коштів, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

У справі "Шмалько проти України" Європейський суд з прав людини констатував, що орган державної влади не має права посилатися на брак коштів, щоб виправдати невиконання судового рішення про виплату боргу. У справі "Півень проти України" Європейський суд констатував порушення ст. 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може бути виправдане недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання, та відсутністю у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади.

Також відповідачем вказано, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень відповідачем у справі суд може, тобто, наділений правом, під час прийняття судового рішення у справі по суті.

Доводи відповідача про те, що судовий контроль може бути встановлений лише під час прийняття рішення у справі не узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду викладеною в ухвалі від 20.06.2018 № 800/592/17, де судовий контроль встановлений після прийняття рішення щодо обов`язку суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Колегія суддів зазначає, що головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає перш за все в реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання. Кожен судовий процес повинен завершуватися реалізацією судового рішення в спірних правовідносинах між його сторонами. Тому після рішення публічно-правового спору та набрання судовим рішенням законної сили суд продовжує відігравати активну роль в реалізації сторонами прав і законних інтересів, з приводу захисту яких він прийняв судове рішення. Від здійснення судом належного контролю за виконанням судового рішення безпосередньо залежить ефективність правосуддя. Адже головним ефектом судового рішення повинно бути його ефективність у відновленні порушених прав і свобод особистості.

Таким чином, застосування механізмів судового контролю сприяє забезпеченню ефективності судового рішення.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (право на ефективний засіб правового захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "ЛАХА проти Сполученого Королівства" ЄСПЛ зазначив, що дана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви (клопотання) ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду та зобов`язанням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області протягом 30 днів подати звіт про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.09.2020 у справі №560/2249/20.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв оскаржувану ухвалу відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для її скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 березня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає згідно ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.