Справа № 580/5473/20
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2021-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року справа № 580/5473/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді: Тимошенко В.П.,

за участю секретаря судового засідання: Цаплі І.Ю.,

представника позивача - Петруніної В.В.,

представника відповідача - Лук`янчук М.О.,

розглянувши по суті у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у залі суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

03 грудня 2020 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) з позовною заявою до Головного управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5а, ), в якій просить визнати протиправними та скасувати:

1) податкове повідомлення-рішення від 10.11.2020 №2574/0901 на суму штрафних санкцій 17000,00 грн;

2) податкове повідомлення-рішення від 12.11.2020 №2940/0901 на суму штрафних санкцій 17000,00 грн;

3) податкове повідомлення-рішення від 12.11.2020 №2941/0901 на суму штрафних санкцій 17000,00 грн;

4) податкове повідомлення-рішення від 12.11.2020 №2943/0901 на суму штрафних санкцій 17000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог, представником позивача зазначено, що відповідно до витягів з додатку 1 до наказу №1483 від 02.10.2020 вказується мета перевірки, підстава проведення перевірок, період діяльності, який буде перевірятись, назва суб`єкта господарювання, його реквізити, адреса об`єкта перевірки, дата початку перевірки та тривалість перевірки посада та прізвища перевіряючих. Позивач зауважує, що дані в додатку до наказу суперечать нормам Податкового кодексу України і призводить до порушення норм порядку проведення фактичної перевірки та до незаконності проведеної фактичної перевірки та в свою чергу призвело до незаконності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Крім того, позивач акцентує увагу на тому, що працівники відповідача до перевірки допущені не були. Таким чином, проведену перевірку позивач вважає протиправною а оскаржувані рішення вважає таким, що належить скасувати з огляду на незаконність перевірки та відсутності правових наслідків такої.

Ухвалою суду від 22.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Розгляд справи по суті розпочато за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач позов не визнав, надав відзив на позовну заяву, в якому вказує про безпідставність позовних вимог та зазначив, що дії податкового органу при оформлені та складанні наказу в частині підстави проведення перевірки є правомірні та здійсненні у межах та у спосіб передбачений Податковим кодексом України, за таких обставин в задоволенні позову слід відмовити. Перевіркою встановлено факт реалізації тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка, чим порушено вимоги ст. 11 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва, обігу спирту етилового, плодового і коньячного, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» із змінами і доповненнями, п.226.9 ст.226 Податкового кодексу України. Крім того, під час перевірки виявлено на зберіганні у магазині пляшку Шампанського України, напівсолодке «Советское шампанское» виробництва 18.11.2019 по ціні 89,05 грн, без марки акцизного податку, встановленого зразка, чим порушено ст. 11 Закону №481.

Ухвалою суду від 18.02.2021 постановлено здійснювати розгляд справи № 580/5473/20 за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала та просила відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено таке.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований та взятий на податковий облік в органах Державної податкової служби з 30.05.1996р.

Основним видом економічної діяльності позивача є Оптова торгівля напоями (Код КВЕД 46.34).

На підставі ст.20, ст. 75, ст. 80 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VІ Головним управлінням Державної податкової служби у Київській області винесено Наказ №1483 про проведення фактичних перевірок.

На підставі пп. 80.2.5 п.80.2 ст. 80 Податкового кодексу України та наказу від 02.10.2020 №1483, Головне управління ДПС у Київській області видало направлення на перевірку №908, 909, 948, 949, 950, 951 відповідно до яких відповідач проводить перевірку ФОП ОСОБА_1 протягом 10 діб.

Суд звертає увагу, що під час проведення перевірки суб`єкту господарювання було пред`явлено службове посвідчення та направлення на проведення перевірки та вручено копію наказу про проведення фактичної перевірки.

На підставі вищезазначених документів контролюючим органом проведена фактична перевірка торгових об`єктів ФОП ОСОБА_1 за такими адресами:

1) АДРЕСА_2 ;

2) АДРЕСА_3 ;

3) АДРЕСА_3 .

Перевіркою встановлено факт реалізації тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка, чим порушено вимоги ст. 11 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва, обігу спирту етилового, плодового і коньячного, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» із змінами і доповненнями, п.226.9 ст.226 Податкового кодексу України. Крім того, під час перевірки виявлено на зберіганні у магазині пляшку Шампанського України, напівсолодке «Советское шампанское» виробництва 18.11.2019 по ціні 89,05 грн, без марки акцизного податку, встановленого зразка, чим порушено ст. 11 Закону №481, про що складені відповідні акти: №40/10-36-09-00-10/ НОМЕР_1 від 15.10.2020, №49/10-36-09-00-10/ НОМЕР_1 від 16.10.2020, №50/10-36-09-00-10/ НОМЕР_1 від 15.10.2020.

Головним управлінням ДПС у Київській області, на підставі встановлених у Актах перевірки порушень, прийнято такі податкові повідомлення-рішення:

1) від 10.11.2020 №2574/0901 на суму штрафних санкцій 17000,00 грн;

2) від 12.11.2020 №2940/0901 на суму штрафних санкцій 17000,00 грн;

3) від 12.11.2020 №2941/0901 на суму штрафних санкцій 17000,00 грн;

4) від 12.11.2020 №2943/0901 на суму штрафних санкцій 17000,00 грн.

Позивач, вважаючи прийняті податкові повідомлення-рішення протиправними, звернувся з даним позовом до суду, за захистом порушених прав та інтересів зі сторони суб`єкта владних повноважень.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010р. №2755-VI (далі - ПК України).

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (підпункт 75.1.3 пункт 75.1статті 75 ПК України).

Порядок проведення фактичної перевірки врегульовано статтею 80 ПК України, пунктом 80.1 якої передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Відповідно до пункту 80.5 статті 80 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки,

З аналізу вказаних положень вбачається, що посадові особи контролюючого органу уповноважені розпочати проведення фактичної перевірки за умови пред`явлення платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, наказу про проведення перевірки та направлення на перевірку, до початку проведення перевірки.

При вирішенні даного спору по суті, суд зазначає таке.

Як вбачається із мотивів позовної заяви, однією із підстав для визнання оскаржуваних податкових повідомлень-рішень протиправними та їх скасування є не зазначення в наказі про проведення перевірки таких даних, як підстава проведення перевірок, період діяльності, який буде перевірятись, назва суб`єкта господарювання, його реквізити, адреса об`єкта перевірки, дата початку перевірки та тривалість перевірки посада та прізвища перевіряючих, що суперечить встановленим нормам і призводить до порушення норм порядку проведення фактичних перевірок та до незаконності проведених перевірок.

За результатами розгляду вказаного посилання, суд зазначає, що у відповідності до проставленої відмітки у направленнях на перевірку перевіряючими пред`явлено службове посвідчення та направлення від 06.10.2020 №908, №909, від 09.10.2020 №948, №949, №950, №951 на проведення перевірки, а також вручено копію наказу від 02.10.2020 №1483 про проведення фактичної перевірки.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України, непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

На переконання суду, виконання контролюючим органом своїх обов`язків щодо організації податкового контролю, зокрема, шляхом проведення фактичної перевірки не є порушенням прав платника, не спричиняє і не може спричинити негативних наслідків для нього у випадку належного ведення господарської діяльності, фінансової звітності, бухгалтерського обліку, у відповідності до норм податкового законодавства.

Платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, зокрема фактичної, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Зокрема, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №804/1113/16 від 13.03.2018р. та по справі № 807/2062/17 від 21.02.2019р. викладена позиція про те, що позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платників податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки. Саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, оскільки відбувся допуск посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки, суд не бере до уваги доводи позивача щодо не зазначення конкретної підстави на проведення фактичної перевірки та призводить до незаконності проведених фактичних перевірок, оскільки в межах розгляду даної справи, оцінці підлягають обставини наявності або відсутності порушень, викладених в Актах фактичної перевірки.

Щодо предмету виявлених порушень та правомірності застосування штрафних санкцій оскаржуваним рішенням, суд зазначає таке.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 10.11.2020 №2574/0901, від 12.11.2020 №2940/0901 та №2942/0901.

Перевіркою встановлено факт реалізації тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка, чим порушено вимоги ст. 11 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва, обігу спирту етилового, плодового і коньячного, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» із змінами та доповненнями (далі - Закон України №481), п.226.9 ст.226 Податкового кодексу України.

Так, тютюнові вироби Strong Special blend армійські та LS cherry, виробництва TОB «Торговий дім Львівська тютюнова фабрика ЛТД» марковані марками акцизного податку, які призначенні для інших тютюнових виробів вітчизняного виробництва (ТВ ІНШІІ), у помаранчевій кольоровій гамі.

За зовнішнім виглядом зазначені в акті тютюнові вироби мають властивості, які відносять їх до товарної позиції сигарет, що підтвердилось також і експертизою.

Відповідно до п.5 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1251 (далі -Положення №1251) марка для тютюнових виробів вітчизняного виробництва з фільтром та без фільтра (сигарети, цигарки) виготовляється у зеленій кольоровій гамі (ТВ ЗФ, ТВ БФ).

Згідно з висновком Київського науково- дослідного інституту судових експертиз від 15.07.2020 №16457/20-34/16458/17825-17831/20-53/17832-И7846/20-34 відповідно до вимог Української класифікації товарів зразки тютюнових виробів за фізичними показниками, а саме: масою одного виробу без фільтру або мундштука та одної третини довжини окружності по периметру, не відповідають визначальним характеристикам, що розглядаються у товарній підкатегорії - сигари, сигари з відрізаними кінцями та сигарили, з змістом тютюну, оскільки не задовольняють умовам передбаченим у п.b) додаткових пояснень до товарної категорії 24021000.

Зокрема, згідно з додатковими поясненнями до товарних категорій 2402 10 00 сигари з відрізаними кінцями та сигарили (тонкі сигари) - скрутки тютюну, який можна курити, та враховуючи їх властивості, призначені виключно для куріння, як вони є, маючи: начинку з розмолотої мішки і зовнішній лист, тобто обгортку звичайного кольору сигари з відновленого тютюну товарної категорії 2403 91 00, повністю закриваючу виріб, включаючи, де це передбачено, фільтр, за винятком сигар з наконечником, при цьому маса одного виробу без або мундштука складає не менш як 2.3 г і щонайменше одна третина довжини має окружність по периметру не менше як 34 мм.

При цьому, тютюнові вироби мають масу менш як 2,3 г і довжину окружності по периметру вироби менше як 34 мм.

Поясненнями до УКТ ЗЕД визначено, що сигарети, цигарки - це скрутки тютюну, які можна курити такими, якими вони є і які не належать до категорії сигар або сигарил.

Таким чином, перевірками встановлено, факти зберігання тютюнового виробу без марок акцизного податку встановленого зразка, чим порушено вимоги ст.11 Закону України №481, п.5 Положення №1251, п.226.9 ст.226 Податкового кодексу України.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 12.11.2020 №2943/0901.

Під час перевірки виявлено на зберіганні у магазині пляшку Шампанського України, напівсолодке «Советское шампанское» виробництва 18.11.2019 по ціні 89,05 грн., без марки акцизного податку, встановленого зразка, чим порушено ст. 11 Закону №481.

Маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів регулюється Кодексом, Законом №481 та Положенням про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових, виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1251 (далі - Положення №1251).

Відповідно до преамбули Закону №481 - цей Закон визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Згідно із підпунктами 14.1.107 та 14.1.109 пункту 14.1 статті 14 ПК України марка - акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Відповідно до положень підпункту 226.6, 226.7 статті 226 ПК України маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8.5 відсотка об`ємних одиниць. Маркування вироблених в Україні алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового до 8.5 відсотка об`ємних одиниць не здійснюється. Кожна марка акцизного податку на алкогольні повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв.

У п. 226.3 ст. 226 ПК України визначено, що виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 1 Закону №481 тютюнові вироби - сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання чи жування.

Відповідно до ст. 11 Закону №481 алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Марка для тютюнових виробів вітчизняного виробництва з фільтром та без фільтра (сигарети, цигарки) виготовляється у зеленій кольоровій гамі, для інших тютюнових виробів вітчизняного виробництва - помаранчевій, для тютюнових виробів імпортного виробництва з фільтром та без фільтра (сигарета, цигарки) - синій, для інших тютюнових виробів імпортного виробництва - бордовій кольоровій гамі.

На кожну марку наносяться такі реквізити:

слова "УКРАЇНА", "МАРКА АКЦИЗНОГО ПОДАТКУ "ТЮТЮНОВІ ВИРОБИ (для тютюнових виробів);

позначення виду марки, що складається з літер та слів «тютюн вітчизняний (сигарети з фільтром) - «ТВ ЗФ», «тютюн вітчизняний (сигарети без фільтра, цигарки)» - ,ТВ БФ, «тютюн імпортний (сигарети з фільтром)» - «ТІ ЗФ», «тютюн імпортний (сигарети без фільтра, цигарки) - «ТІ БФ» «тютюн вітчизняний (інші вироби)» - «ТВ ІНШІ», «тютюн імпортний (інші вироби) - «ТІ ІНШІ»;

індекс регіону України (згідно з додатком), що відповідає місцезнаходженню виробника продукції, позначений двома цифрами (для маркування вітчизняної продукції), серія із чотирьох літер і шестизначний номер, два двозначних числа (місяць і рік, у якому вироблено марки для алкогольних напоїв) або двозначне та однозначне числа (рік і квартал, у якому вироблено марки для тютюнових виробів) через скісну риску (п.5 Положення №1251).

Алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберіганняння, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції, вважаються такими, що немарковані (п.226.9 ст.226 ПК України).

Наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів (п. 226.2 ст. 226 ПК України).

Згідно п. 228.9 ст. 228 ПК України відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв і тютюнових виробів, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону.

Виходячи з аналізу наведених норм, можна дійти висновку про те, що порушенням норм Закону №481 щодо правил торгівлі такими напоями є саме виробництво, зберігання, транспортування, реалізація алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку; немаркованими вважаються алкогольні напої, марковані марками акцизного податку, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції.

Частиною 1 ст. 17 Закону України №481/95-BP встановлено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Абзацом 19 частини другої ст. 17 Закону України №481 передбачено, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Таким чином, суд зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними та скасуванню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, в задоволенні яких слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складене 24 травня 2021 року.

Суддя В.П. Тимошенко