Справа № 400/2962/20
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 травня 2021 р. Справа № 400/2962/20

Суддя П`ятого апеляційного адміністративного суду Лук`янчук О.В., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління розвитку та супроводження матеріального забезпечення Збройних Сил України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління розвитку та супроводження матеріального забезпечення Збройних Сил України про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.10.2020 р. позов ОСОБА_1 задоволено.

На зазначене рішення суду Головне управління розвитку та супроводження матеріального забезпечення Збройних Сил України подало апеляційну скаргу.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки апелянтом пропущений строк звернення до суду з апеляційною скаргою, а також не надано доказів сплати судового збору відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».

Так, як вбачається з матеріалів справи, рішення суду першої інстанції постановлено 22.10.2020 року, а з апеляційною скаргою апелянт звернувся лише 27.04.2021 року (відправлено засобами поштового зв`язку 20.04.2021 року, відповідно до штампу на конверті).

Водночас, апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого зазначено, що відповідачу стало відомо про наявність оскаржуваного рішення після відкриття виконавчого провадження, на підтвердження чого надано копії постанов про відкриття виконавчого провадження, які зареєстровані управлінням 15.04.2021 року.

Вивчивши доводи клопотання суд приходить до наступних висновків.

За приписами ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Натомість, суд звертає увагу на те, що підставою для поновлення пропущеного процесуального строку, відповідно до ч. 3 ст. 295 КАС України, може бути лише наявність інших поважних причин такого пропуску. Водночас, поважними визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Такими обставинами є ті, що унеможливлюють вчасне звернення до суду з апеляційною скаргою.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.08.2020 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (з викликом сторін) на 17.09.2020 року. Вищезазначену ухвалу суду апелянтом отримано 28.08.2020 року, а 17.09.2020 року зареєстровано судом відзив від відповідача, тобто, Головному управлінню було відомо про розгляд справи.

Крім того, вивченням матеріалів справи встановлено, що копію оскаржуваного рішення від 22.10.2020 року було направлено судом першої інстанції за вказаною у відзиві поштовою адресою (м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 8) проте відправлення повернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду з відміткою пошти: "за закінченням терміну зберігання".

Суд вважає, що факт неотримання скаржником поштової кореспонденції, враховуючи, що суд, з додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з закінченням терміну зберігання, залежав від волевиявлення адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою.

Аналогічну правову позицію викладено в ухвалі Верховного Суду від 04.05.2020 року по справі № 480/1499/19.

При цьому колегія суддів зазначає, що за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Головне управління розвитку та супроводження матеріального забезпечення Збройних Сил України не було позбавлено об`єктивної можливості дізнатися про рух поданого позову відкритим безоплатним цілодобовим доступом до Єдиного державного реєстру судових рішень та скористатись наданими йому процесуальними правами, проте такими можливостями не скористався.

Враховуючи вищевикладене, оскільки апелянтом не надано доказів вжиття заходів для отримання судового рішення та, відповідно, підготовки та подання апеляційної скарги в межах строку апеляційного оскарження позивачем, тому наведені апелянтом обставини не свідчать про поважність причин пропуску процесуального строку.

Крім того, апелянтом при зверненні до суду з апеляційною скаргою не сплачено судовий збір.

Водночас, разом з апеляційною скаргою заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке обґрунтовано тим, що управління зараховане на фінансове забезпечення до розрахунково-касового відділу управління організаційних та соціальних виплат Департаменту фінансів Міністерства оборони України.

Вивчивши доводи клопотання суд приходить до висновку, що клопотання про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Зміст цієї статті передбачає право суду, а не обов`язок, на свій розсуд відстрочити, розстрочити, зменшити або звільнити від сплати судового збору.

Вказані положення адміністративного процесуального законодавства кореспондуються із приписами ст. 8 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року № 3674-VI.

Разом з цим, аналіз наведених норм показав, що єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цих нормах дій є майновий стан заявника. Обґрунтування обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

Так, відповідач є державним органом, який утримується за рахунок Державного бюджету України, та має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Суб`єкт владних повноважень, який діє від імені держави, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору.

Водночас, право на апеляційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку та умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Оскільки скаржником не надано докази для відстрочення сплати судового збору, а також те, що скаржник ніяким чином не підтверджує та не обґрунтовує можливість сплатити судовий збір в майбутньому, за таких обставин підстави для застосування судом приписів ст. 133 КАС України, ст. 8 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року № 3674-VI відсутні.

З огляду на викладене, обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, а також внутрішня процедура виділення коштів для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення такої сплати.

Відповідно до ст. 5 Закону України Про судовий збір пільги щодо сплати судового збору відносно апелянта не передбачені.

Згідно п.1 ч.3 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою встановлюється ставка судового збору 0,4% від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 1 січня 2020 року, прожитковий мінімум для працездатних осіб 2102,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З урахуванням вимог вищезазначених норм Закону, розмір ставки судового збору, за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, в даному випадку, становить 1261,20 грн. (одна тисяча двісті шістдесят одна грн.) 20 коп. (840,80х150%).

Судовий збір за подачу апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду повинно бути перераховано або внесено на рахунок № UA1015758, код класифікації доходів бюджету 22030101 Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), отримувач ГУК у м.Одесі/Приморський р-н/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 37607526, банк отримувач: Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 298 КАС України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються правила ст. 169 цього Кодексу.

Таким чином, апелянту необхідно надати до суду докази доплати судового збору в розмірі встановленому ухвалою суду та надати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій зазначити про інші причини пропуску строку та надати на їх підтвердження відповідні докази.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 169, 296, 298 КАС України, суддя

У Х В А Л И В :

У задоволені клопотання про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління розвитку та супроводження матеріального забезпечення Збройних Сил України залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення недоліків поданої апеляційної 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Роз`яснити апелянту, що у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги, відповідно до ст.169 КАС України апеляційна скарга буде повернута скаржнику, а якщо заяву не буде подано у визначений строк або причини пропуску строку буде визнано судом не поважними то відповідно до ст. 299 КАС судом буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: Лук`янчук О.В.