Справа № 500/1182/21
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1182/21

20 травня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Чепенюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кухар О.Л.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Возьного Я.В.,

представника відповідача Мельник О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника - адвоката Возьного Ярослава Володимировича звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.46-49), просить:

визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, оформлену листом від 24.05.2020 №1900-0321-9/6503, у призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності та зарахуванні до страхового стажу періодів роботи у 1979-1986-1987 роках у колгоспі «Зоря комунізму», у 1984-1985 роках у ТОВ «Товстенецьке» (така назва вказана у позові);

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності та зарахувати до страхового стажу період роботи у 1979-1986-1987 роках у колгоспі «Зоря комунізму», у 1984-1985 роках у ТОВ «Товстенецьке», провести нарахування пенсії з 08.05.2020.

В обґрунтування позову зазначає, що позивач у 1979-1986-1987 роках працював у колгоспі «Зоря комунізму», в ТОВ «Товстенецьке» у 1984-1985 роках, що підтверджується довідками з архіву та даними трудової книжки. В травні 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії по інвалідності відповідно до статті 30 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV), але йому було відмовлено у призначені пенсії в зв`язку з тим, що в архівних довідках, виданих Гусятинським трудовим архівом № 1096, № 1097, № 1098, № 1099, № 1100 від 12.06.2019 та № 1186, № 1187 від 12.06.2019 на ім`я позивача, допущено помилки, а саме зазначено скорочено та відсутнє по батькові позивача « ОСОБА_1 », зазначено ОСОБА_1, « ОСОБА_1 », « ОСОБА_1 », що не відповідає дійсності, тому що згідно паспорта та свідоцтва про народження, трудових книжок його прізвище, ім`я, по батькові « ОСОБА_1 ».

Позивач зазначає, що на даний час виправити записи в архівних довідках немає можливості, однак його робота підтверджується безперервними записами у трудових книжках, які є основним документом для призначення пенсії.

Відтак ОСОБА_1 вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області протиправно не призначило йому пенсію по інвалідності, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 27.04.2021 після усунення позивачем недоліків позовної заяви прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено судове засідання на 27.04.2021.

22.04.2021 до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач проти позову заперечив та просив відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на недотримання умов для призначення позивачу пенсії по інвалідності. Так, на момент звернення за призначенням пенсії загальний страховий стаж ОСОБА_1 складав 11 років 04 місяці 03 дні, що є меншим за необхідний. Відповідно до частини першої статті 30 Закону №1058-IV пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності відповідного страхового стажу. Зокрема, для осіб з інвалідністю II та III групи від 56 років до досягнення особою 59 років включно - 14 років. Для виходу на пенсію по інвалідності страховий стаж ОСОБА_1 повинен становити 14 років.

Згідно з наданих позивачем довідок № 1096, №1097 від 12.06.2019, № 1186, №1187 від 27.06.2019, які видані Гусятинським трудовим архівом зарахувати до страхового стажу періоди роботи в колгоспі «Зоря комунізму» у 1979 році, в 1986-1987 роках, в ТОВ «Товстенське» в 1984-1985 роках підстав не має, оскільки в даних довідках міститься скорочене та відсутнє «по батькові», що не відповідає паспортним даним заявника.

Також відповідач наводить положення чинного законодавства, які передбачають порядок призначення пенсії та підтвердження страхового стажу. Відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засідання позивач позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Зазначив, що працював трактористом у колгоспі «Зоря комунізму», в будівельній бригаді колгоспу « 60-річчя Радянської України», пізніше на пожежній машині в колгоспі «Зоря комунізму». Чому має три трудові книжки пояснити суду не зміг. Зазначив, що в селі не було іншої особи з таким самим прізвищем та ім`ям, всі відомості про роботу у колгоспах « 60-річчя Радянської України», «Зоря комунізму» наведені щодо нього, вказівка на по батькові « ОСОБА_1 » можлива через те, що односельчани батька позивача кликали в побуті « ОСОБА_1 ».

Представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечила, вважає, що подані документи не дають підстав для зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 спірних періодів.

У судовому засіданні 27.04.2021 оголошувалася перерва до 20.05.2021 у зв`язку з необхідністю витребування додаткових доказів від сторін та у відповідача розрахунку стажу спірного періоду роботи позивача.

Учасниками справи у строк, встановлений судом, подано до суду додаткові докази та пояснення.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 08.07.2019 встановлена третя група інвалідності (інвалідність встановлена до 01.08.2021, дата чергового переогляду 08.07.2021), (а.с.28).

08.05.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії по інвалідності (а.с.76). До заяви позивача було додано: паспорт громадянина України; довідка про присвоєння ідентифікаційного номера; трудова книжка НОМЕР_1 , дата заповнення 22.08.1988; трудова книжка НОМЕР_2 , дата заповнення 19.12.1980; трудова книжка НОМЕР_3 , дата заповнення 20.01.1979; довідка №42 від 08.05.2020, видана ДНЗ «Хоростківський професійний сільськогосподарський ліцей»; військовий квиток НОМЕР_4 від 18.10.1985; довідка №61 від 25.10.2019, видана Агрофірмою «Чайчанецька»; довідки №19-02/20 від 19.02.2020, №19-02-1/20 від 19.02.2020, видані ПАТ «Тернопільська автобаза»; довідки № 896/26-3.02, №897/26-3.02 від 22.07.2019, видані архівним відділом Тернопільської міської ради; довідки №16, № 17, № 18 від 25.07.2019, видані ТОВ «Теребовлянський переробний сільськогосподарський комбінат»; архівні довідки №№1096-1101 від 12.06.2019, видані Гусятинським трудовим архівом; архівні довідки №1186, № 1187 від 27.06.2019, видані Гусятинським трудовим архівом; довідки №245 від 06.09.2019, №192 від 12.08.2019, видані архівним відділом адміністрації муніципальної освіти «Угранський район» Російської Федерації; довідка №1217 від 22.07.2019, видана Гусятинським РЦЗ; виписка з акта огляду МСЕК 12ААБ №477754 від 12.07.2019 (а.с.5-28, 74 ,76 зворот).

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області за результатами розгляду заяви позивача та доданих до неї документів, надіслало йому рішення, оформлене листом №1900-0321-9/65003 від 24.05.2020, яким відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії по інвалідності на підставі статті 30 Закону №1058-ІV (а.с.31-33, 73-75). У цьому рішенні відповідач зазначив умови, визначені статтею 30 Закону №1058-ІV, для призначення такої пенсії та вказав про їх недотримання у випадку з заявником.

Так, відповідач у рішенні повідомив про те, що згідно з наданими довідками № 1096, № 1097 від 12.06.2019, № 1186, № 1187 від 27.06.2019, які видані Гусятинським трудовим архівом зарахувати до страхового стажу періоди роботи в колгоспі «Зоря комунізму» у 1979 році, в 1986-1987 роках, у ТОВ «Товстенське» в 1984- 1985 роках підстав не має, оскільки в даних довідках міститься скорочене та відсутнє «по батькові», що не відповідає паспортним даним заявника.

Також зарахувати періоди роботи в Баскаковському ліспромхозі Смоленської області з вересня по грудень 1986 року, з січня по березень 1987 року згідно довідок №245 від 06.09.2019, №192 від 12.08.2019, виданих архівним відділом адміністрації муніципальної освіти «Угранський район» Смоленської області Російської Федерації до страхового стажу підстав не має, оскільки в даних довідках міститься скорочене ім`я та по батькові заявника, що не відповідає паспортним даним.

До страхового стажу не зарахований період отримання матеріальної допомоги по безробіттю з 02.06.2003 по 28.11.2003, оскільки зарахування до страхового стажу одержання матеріальної допомоги по безробіттю статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не передбачено.

На момент звернення за призначенням пенсії з урахуванням представлених документів страховий стаж позивача складає 11 років 04 місяці 03 дні (в тому числі роки, в яких не відпрацьовано встановленого господарством мінімуму трудоднів, за фактичною тривалістю у 1989-1993, 1995-1998 роках), що є меншим за необхідний, а отже для призначення пенсії по інвалідності підстав немає.

У цій справі позивач не оскаржує неврахування окремих періодів до страхового стажу (а саме періодів роботи Баскаковському ліспромхозі Смоленської області з вересня по грудень 1986 року, з січня по березень 1987 року та період отримання матеріальної допомоги по безробіттю з 02.06.2003 по 28.11.2003), предметом оскарження є рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в частині не зарахування до страхового стажу таких періодів його роботи:

1) 1979-1986-1987 роки у колгоспі «Зоря комунізму»,

2) 1984-1985 у ТОВ «Товстенське»,

та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Рішення відповідача (дії, вчиненні при його прийнятті) як суб`єкта владних повноважень, що є предметом даного позову, підлягають оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини першої статті 30 Закону №1058-ІV пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону. Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.

Частиною першою статті 32 цього ж Закону визначено, що особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: для осіб з інвалідністю II та III груп від 56 років до досягнення особою 59 років включно - 14 років.

Позивачу (особі з інвалідністю ІІІ групи) на день звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії по інвалідності виповнилося повних 56 років, відтак ця умова для призначення пенсії дотримана. Інша умова стосується наявності 14 років страхового стажу.

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені в статті 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема, у статті 56 Закону №1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Отже, законодавець передбачив зарахування до страхового стажу періоду роботи та членства у колгоспі і визначив для цього певні умови та порядок. Так, за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, то враховується час роботи за фактичною тривалістю, якщо ж виконував встановлений мінімум трудової участі або не виконував з поважних причин, то зараховується весь період роботи.

За змістом положень статті 62 Закону України № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено: основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 17 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі. За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника (пункт 18 Порядку №637) .

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку №637, а за відсутності документів про наявний стаж або відсутності архівних даних, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, пов`язаних з заявником спільною роботою.

Судом досліджено записи трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , дата заповнення 20.01.1979, скріплена печаткою Колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря», щодо спірного періоду роботи позивача у період з 1979 по 1991 роки (а.с.18-20, 85-87), яка містить такі відомості:

01.01.1979 прийнятий на роботу в колгосп в тракторну бригаду трактористом, підстава: пр. № 1 від 01.01.1979;

15.12.1980 звільнений з роботи згідно поданої заяви, підстава: пр. № 12 від 15.12.1980;

01.01.1990 прийнятий в колгосп шофером, підстава пр. № 1 від 01.01.1990 ;

31.12.1991 звільнений з роботи по п.1 статті 36 КЗпП України, підстава: пр. № 12 від 31.12.1991.

Всі записи скріплені підписом голови ОСОБА_6 та печаткою Колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря».

Крім того, на аркушах 8-9 трудової книжки позивача зазначено за цей період відомості про вироблення мінімуму трудової участі у господарстві, нараховану заробітну плату. Зокрема, за період роботи трактористом

1979 рік встановлений мінімум 200 трудоднів, виконаний мінімум 210 трудоднів,

1980 рік встановлений мінімум 220 трудоднів, виконаний мінімум 225;

за період роботи шофером

1990 рік встановлений мінімум 200 трудоднів, виконаний мінімум 212 трудоднів,

1991 рік встановлений мінімум 200 трудоднів, виконаний мінімум 209 трудоднів. Також зазначено, що записи зроблені на підставі розрахункових книг (а.с.19).

Відповідачем не зараховано до страхового стажу позивача періоди роботи в колгоспі «Зоря комунізму» 1979, 1986-1987 роки.

Перевіряючи доводи сторін щодо наявності чи відсутності підстав для зарахування до страхового стажу спірного періоду роботи ОСОБА_1 , суд зазначає, що записи трудової книжки серії НОМЕР_3 містять інформацію про дату її заповнення 20.01.1979 Колективним сільськогосподарським підприємством «Зоря». Записи про період роботи ОСОБА_1 виконані Колективним сільськогосподарським підприємством «Зоря». Запис містить виправлення у відомостях про особу, виправлено у графі по батькові з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

Суд звертає увагу, що колективні сільськогосподарські підприємства почали створюватися у 90-их роках на базі колгоспів. Закон України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» № 2114-XII було ухвалено лише 14.02.1992, відтак у 1979 році записи до трудової книжки працівником юридичної особи Колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря» не могли бути внесені. Відтак такі записи викликають сумнів у їх достовірності, а відповідні періоди роботи потребують підтвердження належними та допустимими доказами.

Крім того, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Колективне сільськогосподарське підприємство «Зоря» було зареєстроване 21.10.1997 року, припинено юридичну особу 10.10.2006 (а.с.64).

Матеріали справи містять додаткові докази на підтвердження роботи позивача у період 1979 року та 1986-1987 роках.

В архівній довідці Гусятинського районного трудового архіву № 1098 від 12.06.2019 зазначено таке: «У документах архівного фонду КСП «Зоря» с. Клювинці Гусятинського району містяться відомостях про кількість відпрацьованих людино-днів ОСОБА_1 у колгоспі «Зоря комунізму» с.Клювинці Гусятинського району: за 1979 - 62 людино-дні, за 1986 - 206 людино-дні, за 1987 - 62 людино-дні. Довідка видана на підставі Книг обліку розрахунків по оплаті праці колгоспу «Зоря комунізму» с.Клювинці Гусятинського району за 1979, 1986, 1987 роки, Книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспника № 9 (а.с.10, 91).

В архівній довідці Гусятинського районного трудового архіву № 1097 від 12.06.2019 зазначено наступне: «У документах архівного фонду КСП «Зоря» с. Клювинці Гусятинського району містяться відомостях про кількість відпрацьованих людино-днів ОСОБА_1 у колгоспі «Зоря комунізму» с.Клювинці Гусятинського району:

за 1979: займана посада - відомості відсутні, встановлений мінімум людино-днів 220, кількість відпрацьованих людино-днів за рік 62, нарахована заробітна плата, гроші - 219,70,

за 1986: займана посада шофер, встановлений мінімум людино-днів 220, кількість відпрацьованих людино-днів за рік 206, нарахована заробітна плата, гроші - 730,38,

за 1987: займана посада - відомості відсутні, встановлений мінімум людино-днів 220, кількість відпрацьованих людино-днів за рік 62 нарахована заробітна плата, гроші - 222,21. Довідка видана на підставі Книг обліку розрахунків по оплаті праці колгоспу «Зоря комунізму» с.Клювинці Гусятинського району за 1979, 1986, 1987 роки, Книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспника № 9 (а.с.11, 90).

Відповідачем не були взяті до уваги архівні довідки Гусятинського районного трудового архіву через не зазначення по батькові особи.

У іншій трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 , дата заповнення 19.12.1980, заповнювалася працівником Тернопільської автобази, перед першим записом зазначено, що до прийняття на автобазу позивач працював у колгоспі «Зоря комунізму» Гусятинського району на посаді тракториста, підстава: довідка колгоспу № 144 від 29.11.1980 (а.с.15). Запис скріплений підписом уповноваженої особи та печаткою Тернопільської автобази Головпромтранспорту.

Стосовно іншого спірного періоду, який не зараховано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області, а саме періоду роботи у ТОВ «Товстенське» у 1984-1985 роках, то у записах трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 , дата заповнення 19.12.1980 вказано таке:

01.01.1984 прийнятий в ТОВ «Товстенське» в будівельну бригаду, підстава прот. № 1 від 01.01.1984,

30.04.1985 звільнений з роботи згідно з поданою заявою, підстава прот. № 4 від 30.04.1985. Запис скріплений підписом голови та печаткою (а.с.15).

Такі записи викликають сумнів з огляду на те, що Закон України «Про господарські товариства» № 1576-XII був прийнятий лише 19.09.1991, у 1984-1985 роках господарські товариства не створювалися і не діяли.

Крім того, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Товстенське» (скорочена назва ТОВ «Товстенське») було зареєстроване 01.01.1998, припинено юридичну особу 03.10.2006 (а.с.65).

В архівній довідці Гусятинського районного трудового архіву № 1187 від 27.06.2019 зазначено таке: «У документах архівного фонду ТзОВ «Товстенське» с. Товсте Гусятинського району містяться відомостях про роботу у колгоспі « 60-річчя Рад.України» с. Товсте Гусятинського району:

ОСОБА_1 . - 1984 рік,

ОСОБА_1 - 1985 рік,

за 1984: займана посада - відомості відсутні, встановлений мінімум людино-днів 240, кількість відпрацьованих людино-днів за рік 225, нарахована заплата за рік, гроші - 2955,87,

за 1985: займана посада шофер, встановлений мінімум людино-днів 240, кількість відпрацьованих людино-днів за рік 79, нарахована заплата за рік, гроші - 854,08.

Довідка видана на підставі Книги обліку розрахунків по оплаті праці колгоспу « 60-річчя Рад.України» с. Товсте Гусятинського району (а.с.9).

В матеріалах адміністративної справи є архівні довідки Гусятинського районного трудового архіву № 1099, №1100 від 12.06.2019, у яких вказується про періоди роботи з листопада 1989 року по грудень 1998 року «Гетьмана Василя Мик.» у колгоспі « 60-річчя Рад.України», колгоспі «Товстенський», селянській спілці «Товстенська», ТзОВ «Товстенське» с. Товсте Гусятинського району (а.с.13-14). Проте такі періоди не належать до предмету дослідження у цій справі, оскільки позивач просить зарахувати до його страхового стажу лише період « 1984-1985 років у ТзОВ «Товстенецьке»» (так у позовній заяві).

Надаючи оцінку таким обставинам, суд зазначає, що належними і допустимими доказами, що підтверджують спірні періоди є відповідні довідки Гусятинського районного трудового архіву, які видані на підставі первинних документів господарств. При цьому зазначення у цих довідках не повних відомостей про ім`я та по батькові ОСОБА_1 , а так само зазначення по батькові позивача « ОСОБА_1 », « ОСОБА_1 » замість ОСОБА_1 , зважаючи на пояснення позивача та покази свідків, мова йде про одну і ту ж особу ОСОБА_1 , підстав для неврахування відомостей цих довідок у суду немає.

Так, у судовому засіданні 20.05.2021 за клопотанням позивача були допитані свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10

ОСОБА_9 працював у колгоспі «Зоря комунізму» у період з 1977 по 1978 рік, з 1981 по 2005 рік трактористом, механіком, шофером (у період з 1978 по 1982 проходив службу в Радянській Армії), підтвердив факт спільної роботи з ОСОБА_1 у 1986 році. Копія трудової книжки свідка долучена до матеріалів адміністративної справи, оригінал оглянуто у судовому засіданні (а.с. 124-125).

ОСОБА_10 працював у колгоспі « 60-річчя Радянської України» у період з 01.03.1983 по 30.11.1985, підтвердив факт спільної роботи з ОСОБА_1 у 1984 році, на початку 1985 року разом перейшли на роботу в Теребовлянський консервний завод. Копія виписки з трудової книжки свідка долучена до матеріалів адміністративної справи, оригінал оглянуто у судовому засіданні (а.с. 126).

З довідок Гусятинського районного трудового архіву вбачається, що у період 1979 року, 1986-1987 років у колгоспі «Зоря комунізму» с.Клювинці Гусятинського району та у 1984-1985 роках у колгоспі « 60-річчя Рад.України», с.Товсте Гусятинського району, ОСОБА_1 не виконував трудової участі у громадському господарстві.

Обставин поважності причин невиконання позивачем встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві у 1979, 1984-1987 роках судом не встановлено, а тому, відповідно до статті 56 Закону №1788-XII при обчисленні стажу роботи (страхового стажу) має враховуватися час роботи за фактичною тривалістю.

Так, за 1979 рік відпрацьовано 62 людино-дні за рік у колгоспі «Зоря комунізму» с.Клювинці (а.с.11). Такі відомості узгоджуються і з іншими документами, які подавалися позивачем до органу пенсійного фонду для призначення пенсії. Так, відповідно до довідки ДНЗ «Хоросткіський професійний сільськогосподарський ліцей» №42 від 08.05.2020 ОСОБА_1 навчався у Хоростківському СПТУ №7 (з 26.10.2016 ДНЗ «Хоросткіський професійний сільськогосподарський ліцей») з 01.09.1978 по 23.09.1979 і здобув професію машиніст бульдозерів, грейдерів (а.с.80). Період навчання повністю зарахований до страхового стажу позивача, що підтверджується відповідним розрахунком відповідача (а.с.70. 72), тобто спірний період 1979 рік частково вже зарахований до страхового стажу (з 01.01.1979 по 23.09.1979) як період навчання у навчальному закладі. Відтак за 1979 рік до зарахування підлягає час роботи за фактичною тривалістю роботи у колгоспі «Зоря комунізму» с.Клювинці Гусятинського району 62 людино-дні (а.с.11).

Аналогічно за 1984-1985 роки та 1986-1987 роки підлягає до зарахування час роботи за фактичною тривалістю роботи

у колгоспі « 60-річчя Рад.України», с.Товсте Гусятинського району, а саме:

225 людино-дні за 1984 рік,

79 людино-дні за 1985 рік (а.с.9),

у колгоспі «Зоря комунізму» с.Клювинці Гусятинського району, а саме:

206 людино-дні за 1986 рік,

62 людино-дні за 1987 рік (а.с.11).

Відповідно до матеріалів, які подавалися позивачем до органу пенсійного фонду для призначення пенсії, та розрахунків відповідача період з 05.05.1985 по 15.07.1986 (а.с.70) зарахований до страхового стажу ОСОБА_1 як період роботи на Теребовлянському консервному заводі (а.с.97-98). Наведене підтверджує правомірність висновків суду, про те, що спірні періоди, зокрема, 1985-1986 роки мають бути зараховані саме на підставі довідок Гусятинського районного трудового архіву (виданих на підставі первинних документів про трудову участь особи у господарстві), а не записів трудових книжок.

Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в частині відмови зарахувати періоди роботи позивача у колгоспі « 60-річчя Рад.України», с.Товсте Гусятинського району, та у колгоспі «Зоря комунізму» с.Клювинці Гусятинського району, за фактичною тривалістю є протиправним. З огляду на це відповідача слід зобов`язати зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , зокрема, при вирішенні питання про призначення йому пенсії, періоди роботи за фактичною тривалістю у колгоспі « 60-річчя Рад.України», с.Товсте Гусятинського району, а саме: 225 людино-дні за 1984 рік, 79 людино-дні за 1985 рік, та у колгоспі «Зоря комунізму» с.Клювинці Гусятинського району, а саме: 62 людино-дні за 1979 рік, 206 людино-дні за 1986 рік, 62 людино-дні за 1987 рік.

З`ясувавши обставини відсутності поважності причин невиконання позивачем встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві у 1979, 1984-1987 роках, суд оголошуючи перерву у розгляді справи 27.04.2021, зобов`язав відповідача надати розрахунок стажу роботи ОСОБА_1 у колгоспі « 60-річчя Рад.України», с.Товсте Гусятинського району та у колгоспі «Зоря комунізму» с.Клювинці Гусятинського району, за фактичною тривалістю. Відповідно до наданого розрахунку Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (а.с.69) такий стаж склав 1 рік 10 місяців 9 днів.

Як зазначено вище, період, який зарахував відповідач до страхового стажу позивача склав 11 років 4 місяці 3 дні.

Загальний страховий стаж ОСОБА_1 на час звернення за призначенням пенсії, з урахуванням періодів, які слід зарахувати на підставі цього судового рішення, становить 13 років 2 місяці 12 днів, що є недостатнім для призначення позивачу пенсії по інвалідності на підставі статті 30 Закону №1058-ІV, оскільки відсутня наявність страхового стажу на день звернення за пенсією 14 років.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що станом на момент звернення із заявою про призначення пенсії по інвалідності у позивача відсутній необхідний страховий стаж для призначення пенсії по інвалідності, що свідчить про правомірність відмови відповідача в призначенні йому пенсії та відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з огляду на часткове задоволення позову, на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 454,00 грн, сплачений згідно з квитанцією №0.0.3.1 від 19.01.2021 (а.с.34).

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, оформлене листом від 24.05.2020 №1900-0321-9/6503, в частині відмови у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи у колгоспі « 60-річчя Рад.України», с.Товсте Гусятинського району, та у колгоспі «Зоря комунізму» с.Клювинці Гусятинського району, за фактичною тривалістю.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи за фактичною тривалістю у колгоспі « 60-річчя Рад.України», с.Товсте Гусятинського району, а саме: 225 людино-дні за 1984 рік, 79 людино-дні за 1985 рік, та у колгоспі «Зоря комунізму» с.Клювинці Гусятинського району, а саме: 62 людино-дні за 1979 рік, 206 людино-дні за 1986 рік, 62 людино-дні за 1987 рік.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 454,00 грн (чотириста пятдесят чотири грн 00 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд.

Позивач: ОСОБА_1 (село Клювинці, Гусятинський район, Тернопільська область, 48246, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (Майдан Волі 3, місто Тернопіль, Тернопільська область, 46001, ідентифікаційний код юридичної особи 14035769).

Повний текст рішення складено та підписано 24 травня 2021 року.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.