Справа № 304/317/21
Суддя: Гевці В. М.
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 304/317/21 Провадження № 2-а/304/4/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2021 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Гевці В.М.,

за участі секретаря судового засідання Ковач М.Ф.,

представника позивача Муругова В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 304/317/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАН № 3837308 від 26 лютого 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАН № 3837308 від 26 лютого 2021 року.

Позовні вимоги мотивує тим, що 26 лютого 2021 року інспектором 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Нанівським В.В. відносно нього було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 3837308, згідно з якою він того ж дня о 14 годині 21 хвилині на автомобільній дорозі в с. Барвінок м.06, 84 км, керував транспортним засобом марки «BMW X5», номерний знак НОМЕР_1 , зі швидкістю 84 км/год в населеному пункті, при цьому перевищуючи встановлені обмеження руху більше як на 34 км/год (швидкість вимірювалася приладом Trucam NC 000618), чим порушив п. 12.4 ПДР України. Відповідно до зазначеної постанови на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Із вказаною постановою позивач не погоджується. Так, у той день позивач дійсно керував даним транспортним засобом та був зупинений інспектором 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Нанівським В.В., який повідомив, що він порушив п. 12.4 ПДР України. На питання позивача, яким чином він визначив швидкість, якою рухався його автомобіль, інспектор повідомив, що фіксація здійснювалась за допомогою вимірювального приладу «Trucam NC 000618», після чого і було складено оскаржувану постанову, при цьому на його зауваження, що швидкість автомобіля була значно менша, інспектор не реагував, посилаючись на дані вимірювального приладу. Також позивач зазначає, що оскільки замір швидкості автомобіля інспектором проводився пристроєм «Trucam NC 000618» з руки (рук), тому вважає, що такий спосіб виміру може дати більшу похибку ніж це передбачено свідоцтвом про повірку, а тому ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, оскільки такий спосіб вимірювання швидкості суперечить приписам ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію». Крім цього зазначає, що оскаржувана постанова не містить інформації стосовно доказу, яким підтверджувались обставини стосовно розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знак «5.70», лише за наявності якого можливе монтування/розміщення автоматичної фототехніки і відеотехніки щодо фіксації обставин порушення правил дорожнього руху, в тому числі і швидкісного режиму. Не додано також і доказів того, що він рухався в населеному пункті позначеному знаком 5.45 ПДР України, а також інших доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, інспектором додано не було. На підставі наведеного просить позов задовольнити.

Ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 24 березня 2021 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом.

Ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 05 квітня 2021 року замінено первісного відповідача - інспектора 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Нанівського Віталія Вікторовича належним відповідачем - Управлінням патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції.

Представником відповідача надіслано до суду відзив, у якому він просить відмовити у задоволенні позову повністю, з огляду на таке. Зазначає, що відповідно до п.12.4 Правил дорожнього руху України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю 50 км/год. У свою чергу, перевищення швидкості тягне за собою відповідальність, яка передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. ОСОБА_1 порушив швидкісний режим, тому оспорювана постанова складена правомірно.Представник відповідача зазначає, що на фотознімку, що виконаний приладом TruCam LTI 20/20, чітко видно дату, час фіксації, марку, модель транспортного засобу та символи номерного знаку. Крім того, зафіксовано також і швидкість транспортного засобу, місце вчинення правопорушення, географічні координати. Зазначає, що стаття 40 ЗУ «Про національну поліцію» не містить вимоги стосовно обов`язкового стаціонарного розміщення технічних засобів, необхідних для фіксування порушень. Вказує на те, що всі аргументи ОСОБА_1 було взято до уваги, права, передбачені ст. 268 КУпАП, йому були роз`яснені. Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, однак його представник Муругов В.О. просив розглянути справу по суті за відсутності його довірителя. Разом із цим, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, що зазначені у позовній заяві. Просив такі задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про місце, дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи у його відсутності.

Дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів у справі, суд дійшов таких висновків.

Зокрема, судом установлено, що 26 лютого 2021 року о 14 годині 21 хвилині ОСОБА_1 на 804 км автомобільної дороги М-06 (с. Барвінок Ужгородського району Закарпатської області) на транспортному засобі марки BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 84 км/год.

У зв`язку з перевищенням водієм транспортного засобу установленого швидкісного режиму на 34 км/год інспектором Управління патрульної поліції в Закарпатській області лейтенантом поліції Нанівським В.В. зупинено автомобіль марки BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , керування яким здійснював ОСОБА_1 .

Судом з`ясовано, що зазначене послугувало підставою для винесення інспектором Управління патрульної поліції в Закарпатській області лейтенантом поліції Нанівським В.В. оскаржуваної постанови серії ЕАН №3837308 від 26 лютого 2021 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Спірною постановою серії ЕАН №3837308 від 26 лютого 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за порушення вимог ч.1 ст.122 КУпАП, а саме перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, які виникли в межах розгляду цієї справи, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України установлено Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, згідно із підпунктом «б» пункту 12.9 яких водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Відповідно до п.12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху установлено статтею 122 КУпАП (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), згідно із частиною 1 якої перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ст. 222 КУпАП розгляд справ, зокрема, за ч.1 ст. 122 КУпАП віднесено до компетенції органів Національної поліції.

За наслідками дослідження наявних у матеріалах справи доказів, судом установлено, що рухаючись на 804 км автомобільної дороги М-06 (с. Барвінок, Ужгородський район, Закарпатська область), у межах населеного пункту, де діє обмеження максимальної швидкості (50 км/год), на транспортному засобі марки марки BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі швидкістю 84 км/год, ОСОБА_1 перевищено встановлене обмеження швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Таким чином, інспектором Управління патрульної поліції в Закарпатській області лейтенантом поліції Нанівським В.В. правомірно прийнято спірну постанову серії ЕАН №3837308 від 26 лютого 2021 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення пункту 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, відповідальність за яке передбачено частиною 1 статті 122 КУпАП.

Стосовно тверджень позивача відносно того, що інспектором поліції вимір швидкості транспортного засобу здійснено не у належний спосіб, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою , зокрема, забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Як встановлено судом, перевищення ОСОБА_1 швидкості інспектором поліції зафіксовано приладом TruCAM, на підтвердження чого додано фотокартку автомобіля, зроблену лазерним вимірювачем TruCAM LTI 20/20 TC000618.

Приладом TruCAM перевіряють швидкість за допомогою лазера, що дозволяє уникнути неточностей, робоча дистанція пристроїв контролю швидкості TruCam сягає 1,2 км. TruCam - лазерний вимірювач швидкості, оснащений режимом відеофіксації. Основна відмінність приладу від «Візира» і йому подібних - він використовує не радіохвилю, а світловий промінь - лазер, який дозволяє зафіксувати перевищення швидкості конкретного автомобіля в потоці транспорту на відстані, що перевищує кілометр.

Так, лазерний вимірювач швидкості TruCAM LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому, враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCAM зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCAM, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення Правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCAM.

Натомість, будь-яких належних та допустимих доказів на спростування правильності здійснених технічним засобом вимірювань швидкості, позивачем до матеріалів справи не додано, як і не додано жодних доказів на підтвердження власної позиції, а лише викладено суб`єктивну думку.

До того ж, судом з`ясовано, що прилад TruCAM, яким інспектором поліції зафіксовано перевищення ОСОБА_1 швидкості сертифікований та може бути застосований у вимірюванні швидкості.

Зокрема, Міністерством економічного розвитку і торгівлі України видано сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UА-МІ/1-2903-2012 серії А №006694, яким засвідчено, що на підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний TruСАМ LТІ 20/20», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ197-12.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки №22-01/19628, чинного до 09 листопада 2021 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruСАМ LТІ 20/20 №ТС000618 відповідає вимогам технічної документації. Максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах: 2 км/год.

Крім того, суд враховує те, що фото, зроблене за допомогою пристрою TruCam TC000618 містить дату (26 лютого 2021 року), час (14 година 21 хвилина), локацію (М06, 804 км), дозволену швидкість (50 км/год), зафіксовану приладом швидкість (84 км/год), відстань, з якої прилад виміряв швидкість (62.7 м). Також на фото чітко видно номерний знак транспортного засобу (7А2 7878). Разом із цим, сам факт керування вказаним транспортним засобом ОСОБА_1 не оспорювався. Позивач також не стверджував, що рухався із дозволеною швидкістю.

Матеріалами справи підтверджено, що максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості приладом TruCam в ручному та автоматичному режимах становить 2 км/год. Будь-яких доказів того, що певне положення, розміщення чи розташування приладу може створити більшу похибку позивачем не додано. Разом із цим, ні Сертифікат №UA-MI/1-2903-2012 від 29.08.2012, ні експертний висновок №04/02/03-3008 від 27.09.2018 не містять інформації про особливі умови використання приладу TruCAM LTI 20-20 чи додаткові умови для виникнення похибки більшої, як 2 км/год.

Отже, доводи позивача про те, що застосований інспектором спосіб вимірювання швидкості дає більшу похибку, є необґрунтованими та зводяться виключно до припущень позивача.

Відносно тверджень позивача щодо відсутності у спірній постанові інформації про докази, які б підтверджували обставини розміщення на відрізку дороги дорожнього знака «5.70», лише за наявності якого, можливе монтування/розміщення автоматичної фототехніки і відеотехніки щодо фіксації обставин порушення правил дорожнього руху, у тому числі, швидкісного режиму, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

За наслідками дослідження наявної у матеріалах справи постанови серії ЕАН №3837308 від 26 лютого 2021 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, судом з`ясовано, що оскаржуване рішення містить усю необхідну інформацію, перелік якої наведено у статті 283 КУпАП.

До того ж, суд вважає за необхідне зазначити, що наявні під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності формальні порушення чи недоліки, у жодному разі не нівелюють факт вчинення водієм адміністративного правопорушення та не звільняють ОСОБА_1 від відповідальності.

Установлені в межах розгляду даної справи фактичні обставини справи у повному обсязі спростовують наведені в позовній заяві доводи позивача.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність спірної постанови серії ЕАН №3837308 від 26 лютого 2021 року. Притягуючи позивача до адміністративної відповідальності, відповідач мав для цього достатні підстави, діяв у межах наданих повноважень та на підставі закону. Вказане є підставою для відмови у задоволенні позову повністю.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 1, 2, 5, 19, 20, 73-74, 77-78, 90, 194, 229, 241-246, 268, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції - відмовити повністю.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 3837308 від 26 лютого 2021 року, залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається у письмовій формі до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. О.Кошового, № 2.

Головуюча:Гевці В. М.