Справа № 160/8346/20
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2021-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

27 квітня 2021 року м. Дніпросправа № 160/8346/20

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Прокопчук Т.С., Кругового О.О.,
за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 р. (суддя Жукова Є.О.) в адміністративній справі № 160/8346/20 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 , про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати йому індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.03.2017 по 30.11.2018; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.03.2017 по 30.11.2018; визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2013 по 28.02.2017; зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2013 по 28.02.2017.

В обґрунтування позову позивач вказував на те, що під час проходження військової служби в період з 01.01.2013 по 02.04.2019 включно знаходився на грошовому забезпеченні у наступних військових частинах: в період з 01.01.2013 по 31.03.2017 - у військовій частині НОМЕР_2 ; в період з 01.04.2017 по 02.04.2019 - у військовій частині НОМЕР_1 . 15 листопада 2019 р. позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із письмовою заявою щодо надання довідок з помісячним розрахунком нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення останнього та вимогою нарахувати та виплатити індексацію, в разі якщо таку індексацію грошового забезпечення не було своєчасно нараховано та/або виплачено. Листом № 608 від 02.12.2019 р. військовою частиною НОМЕР_1 підтверджено, що у період з 01.04.2017 по 30.11.2018 включно виплата індексації не здійснювалась, однак у виплаті індексації відмовлено у зв`язку із відсутністю механізму нарахування та виплати індексації за попередні періоди. Звернення до військової частини НОМЕР_2 станом на день подачі позову залишається без відповіді.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, позов задоволено.

Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку відповідачами.

Військова частина НОМЕР_2 в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржене рішення суду в частині визнання протиправної бездіяльності Військової частини НОМЕР_2 та зобов`язанні нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2013 по 28.02.2017 та відмовити позивачу у задоволенні позову. Скаржник вказує, що усі вимоги щодо виплат мають бути пред`явлені військовослужбовцям до видачі наказу про виключення зі списків особового складу; механізму нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за попередні періоди немає (роз`яснення Міністерства соціальної політики України від 08 серпня 2017 р. № 78/0/66-17); відсутність у міністерства оборони України фінансового ресурсу на виплату індексації за вказаний період.

Військова частина НОМЕР_1 в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржене рішення суду в частині визнання протиправної бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 та зобов`язанні нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2017 по 30.11.2018 та відмовити позивачу у задоволенні позову. Скаржник вказує, що:

- судом першої інстанції безпідставно та необґрунтовано застосовано приріст індексу споживчих цін 241,70 % за лютий 2018 року, який застосовується під час порушення встановлених строків виплати заробітної плати за відповідний місяць та регулюється Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати» та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 № 159;

- суд першої інстанції в мотивувальній частині вказав на наявність розрахунку, який додається, проте в матеріалах справи жодні розрахунки відсутні; суд визначив базовий місяць для нарахування індексації, який не стосується предмету доказування;

- суд першої інстанції не врахував обставину відсутності підстав для індексації грошового забезпечення за березень 2018 р. у зв`язку з тим, що у лютому 2018 р. розмір підвищення грошового доходу склав 531 грн. і перевищив суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу, тобто 242,68 грн. З 01 березня 2018 р. посадовий оклад позивача збільшено з 1416 грн. до 7610 грн., що є підставою для не нарахування індексації грошового забезпечення у квітні 2018 р. та встановлення базового місяця березня 2018 р.;

- судом першої інстанції не враховано, що за період квітень 2018 жовтень 2018 не було перевищено поріг індексації, тому підстави для її нарахування відсутні.

Позивач направив до суду апеляційної інстанції письмові відзиви на апеляційні скарги, в яких просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване. Позивач просив здійснювати апеляційний розгляд справи без його участі (клопотання від 31.03.2021 № 24932/21).

У судовому засіданні представники скаржників підтримали вимоги та доводи апеляційних скарг. Позивач просив здійснювати апеляційний розгляд справи без його участі (клопотання від 31.03.2021 № 24932/21).

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправне порушення відповідачами права позивача на індексацію грошового забезпечення.

Колегія суддів, на підставі належних та допустимих доказів, які наявні в матеріалах адміністративної справи, встановила наступні обставини у справі:

ОСОБА_1 у період з 01.01.2013 по 31.03.2017 проходив військову службу військовій частині НОМЕР_2 ; у період з 01.04.2017 по 02.04.2019 у військовій частині НОМЕР_1 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 02.04.2019 № 71 підполковника ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с.14). 15 листопада 2019 р. він звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 із заявою про надання довідки про розмір грошового забезпечення та його індексаці за період з 01.01.2016 по 02.04.2019, а також проханням нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за вказаний період (у разі, якщо індексацію не було нараховано та/або не було виплачено) (а.с.15). Листом від 02 грудня 2019 р. № 608 Військова частина НОМЕР_1 повідомила ОСОБА_1 про необхідність отримання довідки та інформації про індексацію за період з 01.01.2016 по 28.02.2017 у Військовій частині НОМЕР_2 . У нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення за період з 01.04.2017 по 30.11.2018 ОСОБА_1 було відмовлено (а.с.16-20). 17 січня 2020 р. ОСОБА_1 звернувся із заявою до командира Військової частини НОМЕР_2 із заявою про надання довідки про розмір грошового забезпечення та його індексації за період з 01.01.2016 по 28.02.2017, а також проханням нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за вказаний період (у разі, якщо індексацію не було нараховано та/або не було виплачено) (а.с.22). На час звернення до суду з позовом відповідь на зазначену заяву ОСОБА_1 не отримано.

Частиною 3 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-XII передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Статтею 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від №1282-XII (Закон № 1282-XII) визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Згідно статті 2 цього ж Закону, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі оплата праці (грошове забезпечення). Статтею 4 Закону № 1282-XII передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначено Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (Порядок №1078). Згідно Порядку №1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. N 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту. Пунктом 4 Порядку №1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків. Відповідно до пункту 5 Порядку № 1078, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Пунктом 6 Порядку № 1078 встановлено, що виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету. У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

Дотримуючись приписів статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів враховує правовий висновок Верховного Суду, сформульований у постанові від 19 березня 2020 р. у справі № 820/5286/17 і який полягає у наступному:

Відповідно до законодавчого визначення індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, її механізм має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації. При вирішенні питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ, та Порядку №1078.

Як встановлено судом під час розгляду апеляційних скарг, Військовою частиною НОМЕР_1 здійснювалось нарахування індексації за період з 01.04.2017 по 01.04.2019 на загальну суму 1839,29 грн., що підтверджується довідкою № 606 від 02.12.2019 (а.с.9). За даними, наданими на вимогу суду апеляційної інстанції Військовою частиною НОМЕР_2 , ОСОБА_1 нарахована сума індексації у розмірі 759,90 грн. за період з червня 2016 року по лютий 2017 року, що підтверджується довідкою № 157 від 26.04.2021. Згідно архівної довідки № 1425 від 17.11.2020, в період проходження ОСОБА_1 військової служби у Військовій частині НОМЕР_2 індексація нараховувалась у 2014, 2015 роках і була виплачена. Заборгованість виникла у 2016 та 2017 роках після отримання роз`яснення Департаменту фінансів України про припинення нарахування індексації грошового забезпечення.

Зважаючи на те, що відповідачами індексація грошового забезпечення позивача нарахована, а її сума визначена, підстави для їх зобов`язання нарахувати зазначену індексацію відсутні.

Також, колегія суддів погоджується з доводами скаржника Військової частини НОМЕР_1 про те, що мотивувальна частина оскарженого рішення суду містить визначення величини приросту індексу споживчих цін, що становить 4258,75 грн. (а.с.65 звор. бік). Суд послався на розрахунок, який, нібито, додається, проте в матеріалах справи відсутній будь-який розрахунок вказаної розрахункової величини. Незрозумілим є висновок суду про те, що сума індексації позивачу у березні 2018 р. складає 3310,11 грн., яким чином розрахована сума підвищення доходу у розмірі 948,64 грн. і якого доходу.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, що згідно статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для скасування оскарженого рішення.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, колегія суддів зазначає, що належним і достатнім способом захисту порушених прав позивача є стягнення суми індексації грошового забезпечення, яка нарахована відповідачами, але не сплачена. Такий спосіб захисту обрано колегією суддів в межах повноважень, визначених частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України.

Сума, яка підлягає стягненню на користь позивача, визначена судом апеляційної інстанції на підставі довідок, наданих відповідачами, без врахування податків, зборів, обов`язкових платежів, а також виплат позивачу.

Доводи апеляційних скарг про те, що військовими частинами виконувалось розпорядження Департаменту фінансів Міністерства оборони України колегія суддів вважає неспроможними, оскільки зазначений орган не наділений повноваженнями вирішувати питання обмеження чи припинення гарантованих державою виплат. Інші доводи скаржників (щодо неможливості нарахування індексації за минулі періоди, відсутності бюджетного фінансуванні) колегією суддів також не враховуються, зважаючи на правові висновки Верховного Суду.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 р. в адміністративній справі № 160/8346/20 скасувати та ухвалити нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) за рахунок Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) суму індексації грошового забезпечення у розмірі 1839 (одна тисяча вісімсот триста дев`ять) грн. 21 коп.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) за рахунок Військової частини НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_5 , АДРЕСА_3 ) суму індексації грошового забезпечення у розмірі 759 (сімсот п`ятдесят дев`ять) грн. 90 коп.

У задоволенні решти позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 27 квітня 2021 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий