Справа № 260/3128/20
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення частини позовних вимог без розгляду

19 травня 2021 рокум. Ужгород№ 260/3128/20

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ващиліна Р.О.

при секретарі судового засідання Неміш Т.В.

за участю сторін:

позивача: представник - не з`явився,

відповідача: представник - Токар М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Відокремленого підрозділу Державної податкової служби Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області, в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області про анулювання реєстрації платника єдиного податку другої групи фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ; 2) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області від 02.03.2020 року №, яким донараховано єдиний податок у розмірі 15331,88 грн., (п`ятнадцять тисяч триста тридцять одна тисяча грн. 88 коп.) з якого 12265,50 грн. (дванадцять тисяч двісті шістдесят п`ять грн. 50 коп.) грошове зобов`язання та 3066,88 грн. (три тисячі шістдесят шість гривень 88 коп.) штрафні санкції; 3) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області від 02.03.2020 року №, яким донараховано податок на доходи фізичних осіб у розмірі 1493886,61 коп. (один мільйон чотириста дев`ятсот три тисячі вісімсот вісімдесят шість гривень 61 коп.), з якого 1195109,29 грн. (один мільйон сто дев`яносто п`ять тисяч сто дев`ять грн. 29 коп.) грошове зобов`язання та 298777,32 грн. (двісті дев`яносто вісім тисяч сімсот сімдесят сім гривень 32 коп.) штрафні санкції; 4) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області від 02.03.2020 року №, яким донараховано військовий збір у розмірі 124498,05 грн. (сто двадцять чотири тисячі чотириста дев`яносто вісім тисяч гривень 44 коп.), з яких 99598,44 грн. (дев`яносто дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто вісім тисяч 44 коп.) грошове зобов`язання та 24899,61 грн. (двадцять чотири тисячі вісімсот дев`яносто дев`ять тисяч грн. 61 коп.) штрафні санкції; 5) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області від 02.03.2020 року №, яким донараховано податок на подану вартість у розмірі 1427273,33 грн. (один мільйон чотириста двадцять сім тисяч двісті сімдесят три грн. 33 коп.), з яких 1141818,66 грн. (один мільйон сто сорок одна тисяча вісімсот вісімнадцять грн. 66 коп.) грошове зобов`язання та 285454,67 грн. (двісті вісімдесят п`ять тисяч чотириста п`ятдесят чотири тисячі гривень 67 коп.) штрафні санкції; 6) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області від 02.03.2020 року №, яким донараховано 510,00 грн. (п`ятсот десять гривень 00 коп.) штрафних санкцій з податку на доходи фізичних осіб; 7) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області від 02.03.2020 року №001963306, яким застосовано штраф за відсутність складання та реєстрації податкових накладних у розмірі 570909, 33 (п`ятсот сімдесят тисяч дев`ятсот дев`ять тисяч гривень 33 коп.); 8) визнати протиправним та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Закарпатській області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 02.03.2020 року 001913306 у розмірі 170760,04 грн. (сто сімдесят тисяч сімсот шістдесят гривень 04 коп.); 9) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області від 02.03.2020 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 29610,37 грн. (двадцять дев`ять тисяч шістсот десять грн. 37 коп.).

У поданому до суду відзиві відповідач заявив клопотання про залишення без розгляду позову в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішення від 02.03.2020 року № та вимоги від 02.03.2020 № про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску. Заявлене клопотання аргументує пропуском позивачем встановленого ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" строку звернення до суду.

В подальшому на підтвердження обґрунтованості заявленого клопотання представником відповідача надано докази отримання позивачем оскаржених рішень 03 березня 2020 року.

В судовому засіданні 19 травня 2021 року представник відповідача заявлене клопотання підтримала та просила суд позов в цій частині залишити без розгляду.

Позивач явку свого представника в засідання суду 19 травня 2021 року не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, про відкладення розгляду справи не клопотав.

Більше того, позивач та його представник взагалі жодного разу в судове засідання не з`явилися, кожного разу заявляючи клопотання про відкладення розгляду справи з різних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

З огляду на вищенаведене, враховуючи повторний характер неявки позивача без повідомлення причин такої, суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи за його відсутності.

Розглянувши заявлене представником відповідача клопотання, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Ч. 1 ст. 120 КАС України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків.

Відповідно до заявлених позовних вимог, ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ), серед іншого, оскаржує рішення про застування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 02 березня 2020 року та вимогу про сплату боргу (недоїмки) № від 02 березня 2020 року Головного управління ДПС у Закарпатській області про стягнення заборгованості зі сплати єдиного внеску.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати, а також порядок та строки оскарження рішення контролюючого органу щодо його нарахування регламентується нормами Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010 р. (далі Закон).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону, його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно положень ч. 2 ст. 2 Закону виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

П. 4 ч. 1 ст. 6 Закону встановлено право платника єдиного внеску оскаржувати в установленому законом порядку рішення органу доходів і зборів та Пенсійного фонду та дії, бездіяльність його посадових осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону, податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до податкового органу вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це податкового органу, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску. Не підлягають оскарженню зобов`язання зі сплати єдиного внеску, самостійно визначені платником.

У разі якщо згоди з податковим органом не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного податкового органу або оскаржити вимогу до податкового органу вищого рівня чи в судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня отримання вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з податковим органом шляхом оскарження в адміністративному чи судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня отримання узгодженої вимоги, податковий орган надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби узгоджену вимогу про сплату недоїмки в електронній формі.

Отже вказаними положеннями визначений порядок дій платника в разі незгоди з отриманим рішенням про нарахування заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску, яким є адміністративний чи судовий вид оскарження. При цьому Законом встановлено 10-денний строк на оскарження вимоги про сплату недоїмки.

З аналізу вказаних законодавчих норм убачається, що у випадку, коли особа вважає протиправним рішення контролюючого органу щодо розрахунку суми єдиного соціального внеску, вона має право звернутися до суду у більш стислі строки, ніж на загальних підставах. Звернення до суду з пропуском цього строку за відсутності поважних причин позбавляє таку особу права захисту в судовому порядку.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, наведеною в постановах від 17 липня 2019 року у справі №0740/1050/18, від 12 лютого 2020 року у справі №480/1192/19.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вирішуючи питання початку перебігу строків звернення ОСОБА_1 до суду з оскарженням рішення № від 02 березня 2020 року та вимоги про сплату недоїмки № від 02 березня 2020 року, суд враховує положення ст. 25 Закону (як спеціальної норми), так і ч. 2 ст. 122 КАС України (в частині, що регулює порядок обчислення строків звернення до суду.).

Судом встановлено, що оскаржені рішення та вимога були отримані позивачем 03 березня 2020 року, про що свідчить її особистий підпис на таких (арк. спр. 110 - 112, т. 1). Отже саме з цього моменту починається перебіг строків звернення до суду.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Чинне законодавство встановленими строками обмежує звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків має на меті досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює їх учасників добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їхнього завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Вказане узгоджується також з правовою позицією Конституційного Суду України.

Так, зокрема, рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року також визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббіса та інш. проти Великобританії, рішення від 22.10.1996 р., Девеер проти Бельгії, рішення від 27.02.1980 р.).

З адміністративним позовом до суду з оскарженням рішення та вимоги ОСОБА_1 звернулася тільки 28 вересня 2020 року, тобто з пропуском 10-денного строку, встановленого Законом.

Поряд з цим в тексті позовної заяви позивач вважає, що строк звернення до суду з даним позовом нею не пропущено з посиланням на норми ст. 102 Податкового кодексу України.

Разом з тим, суд не може погодитися з такими мотивами ОСОБА_1 з огляду на те, що за приписами п. 1. 3 ст. 1 Податкового кодексу України, цей Кодекс не регулює питання щодо порядку сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, як і відповідальність за порушення такого порядку. Натомість як було зазначено судом раніше правовідносини у сфері обліку та справляння єдиного внеску регулюються виключно нормами Закону.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 знала про оскаржені рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області ще 03 березня 2020 року. Однак з відповідним позовам до суду у строк, встановлений Законом, не звернулася.

Про наявність будь-яких поважних причин пропуску строку звернення до суду позивач не заявляє. Доказів, які б підтверджували наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду матеріали справи не містять. Підстави для визнання причин пропуску звернення до суду поважними, відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Отже, враховуючи пропуск позивачем 10-денного строку звернення до суду, позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішення від 02.03.2020 року № та вимоги від 02.03.2020 № про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. 123, п. 8 ч. 1 ст. 240, ст.ст. 243, 248 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Відокремленого підрозділу Державної податкової служби Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області в частині визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління ДПС у Закарпатській області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 02.03.2020 року 001913306 у розмірі 170760,04 грн. та визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області від 02.03.2020 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 29610,37 грн. залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається у відповідності до вимог п. 15.5 ч.1 Перехідних положень КАС України (в редакції Закону України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів від 03.10.2017 року №2147-VIII).

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено 24 травня 2021 року.

Суддя Р.О. Ващилін