Справа № 456/136/21
Суддя: Шрамко Р. Т.
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/136/21
Провадження № 2-а/456/23/2021
РІШЕННЯ

іменем України

11 березня 2021 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Шрамка Р. Т.

з участю секретаря: Панилик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Стрий справу №456/136/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою про визнання незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху від 02.01.2021 серії ДП 18 №648535 за ч. 1 ст. 121 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., та стягнути понесені судові витрати.

В обґрунтування позову зазначив, що на момент зупинки працівниками поліції позивач здійснював повну відеофіксацію усіх подій. Після зупинки його транспортного засобу, інспектор поліції Безруков Ю.С., на його запитання щодо причини зупинки пояснив, що в нього в автомобілі знаходиться дитина на передньому сидінні, а це є порушенням ПДР. На його пояснення стосовно того, що дитина є дорослою віком 13 років та має право їздити на передньому сидінні з пристебнутим ременем безпеки який був на ньому пристебнутий, інспектор поліції розуміючи незаконність зупинки автомобіля почав вимагати від позивача представлення вогнегасника та аптечки. Зважаючи на те, що його було зупинено безпідставно та не надано належної відповіді на причини зупинки, незважаючи на те що в салоні автомобіля перебували як вогнегасник, так і аптечка, позивач вимагав належних пояснень з приводу зупинки та виклику служби моніторингу поліції. При цьому, інспектор УПП у Львівській області ОСОБА_2 не повідомивши про його право на належний правовий захист, не надавши належної відповіді на законні причини зупинки, не запропонувавши надати відповідні письмові пояснення та не бажаючи чекати на службу моніторингу поліції, відійшовши до свого автомобіля самостійно без присутності позивач склав постанову від 02.01.2021р. серії ДП18 № 648535 про накладення на нього адміністративного стягнення вигляді штрафу розміром 340грн. При цьому на момент винесення спірної постанови працівниками поліції незважаючи на його заперечення з приводу адміністративного правопорушення і в загалі законних підстав зупинки транспортного засобу, не було залучено жодного свідка зважаючи, що в салоні автомобіля на той час перебувала ОСОБА_3 , яка бажала дати свої пояснення як свідка події. Як вбачається зі змісту самої постанови, позивач 02.01.2021р. на трасі Київ - Чоп 659 км. керував своїм автомобілем Сітроен Немо номерний знак НОМЕР_1 який не був обладнаний вогнегасником та аптечкою, чим нібито порушив п.31.4.7.є ПДР чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. При цьому в графі спірної постанови від 02.01.2021р. «до постанови додаються» не вказано жодних відомостей про докази, якими підтверджується нібито встановлення інспектором УПП у Львівській області саме факту вчинення адміністративного правопорушення за наявності відеозапису обладнання автомобіля усіма необхідними спецзасобами в тому числі і вогнегасника та аптечки. За таких підстав вважає, що винесена спірна постанова про накладення штрафу у розмірі 340грн. є протиправною та підлягає скасуванню. Так, нормою п.31.4.7.є ПДР установлено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутня медична аптечка з нанесеними на неї відомостями про тип транспортного засобу, для якого вона призначена та працездатний вогнегасник на легковому, вантажному автомобілі, автобусі. В його випадку автомобіль позивача був обладнаний як вогнегасником так і медичною аптечкою. Крім того, згідно положень ч. 1 ст. 121 КУпАП, дана стаття передбачає виключно відповідальність за порушення водієм правил керування транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів. При цьому відсутність хоча б одного з цих предметів (аптечки, вогнегасника, знаку аварійної зупинки) ніяк не може бути технічною несправністю транспортного засобу, і управління автомобілем з відсутнього медичною аптечкою чи вогнегасником, необхідно кваліфікувати за ст. 125 КУпАП, як інші порушення правил дорожнього руху, що тягне за собою попередження, оскільки жодним нормативним документом не передбачено окремо відповідальність за експлуатацію транспортного засобу без аптечки, знаку аварійної зупинки або справного вогнегасника. Зважаючи на вищевказані обставини справи та беручи до уваги те, що спірна постанова про накладення на нього адміністративного стягнення винесена з грубим порушенням положень КУпАП, є безпідставною та за відсутності належної кваліфікації інкримінованого йому правопорушення вважає, що є усі належні підстави для її скасування.

В судове засідання позивач не з?явився, однак подав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги задоволити.

Відповідач в судове засідання не з?явився та не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, відзиву не надав.

Ухвалою суду від 28.01.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, відповідачу надано строк для подання відзиву на позов - п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії даної ухвали суду та роз?яснено сторонам, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи неявку сторін в судове засідання та поданої позивачем заяви про розгляд справи у його відсутності, суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних в справі доказів та згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

У відповідності до ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

З копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не автоматичному режимі, серії ДП 18 №648535 від 02.01.2021 року, вбачається, що справа розглядалася відносно ОСОБА_1 (позивача по справі). Даною постановою встановлено, що 02.01.2021р., о 09 год. 50 хв., на автодорозі Київ- Чоп 659 км, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Сітроен Немо», в якому були відсутні бризговики, а також відсутні вогнегасник та аптечка, чим порушив п. 31.4.7є ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності та до нього застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 31.4.7є ПДР України, встановлено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутня медична аптечка з нанесеними на неї відомостями про тип транспортного засобу, для якого вона призначена та працездатний вогнегасник на легковому, вантажному автомобілі, автобусі.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність, за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів,

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення(п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки жодні докази вини позивача в матеріалах справи відсутні

Крім того, згідно вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 , є обґрунтованим, органами поліції не доведено того, що заводом-виробником передбачено встановлення на дану модель автомобіля бризговиків, відсутність вогнегасника та аптечки не є «несправністю», що забороняє експлуатацію автомобіля, як вказано в диспозиції ст..121 ч.1 КУпАП, тому постанову якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП слід скасувати.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При подачі до суду адміністративного позову ОСОБА_1 , було сплачено судовий збір в розмірі 450 грн., що підтверджується квитанцією №ПН1865179 від 15.01.2021 року.

Таким чином суд приходить до висновку, що судовий збір на користь ОСОБА_1 , слід стягнути із суб`єкта владних повноважень, відповідачем якого у справі виступала його посадова чи службова особа, тобто з УПП у Львівській області, за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.2, 77, 205, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, ст. 251, 288, 289, 293 КУпАП, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволити.

Постанову серії ДП 18 №648535 від 02.01.2021р., про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП України - скасувати.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Львівські області на користь ОСОБА_1 , сплачений ним при подачі адміністративного позову, судовий збір в розмірі 450 (чотириста п`ятдесят) грн. за рахунок бюджетних асигнувань.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р. Т. Шрамко