Справа № 440/1715/21
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/1715/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Головка А.Б., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кременчуцького педагогічного коледжу імені А.С.Макаренка про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

02 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцького педагогічного коледжу імені А.С.Макаренка про визнання незаконною відмову у доступі до інформації на адвокатський запит від 14.08.2020 № 3055/11 адвоката Пелиха Олега Віталійовича , яка оформлена листом-відповіддю від 25.08.2020 за № 01-37/598 та зобов`язати Кременчуцький педагогічний коледж імені А.С.Макаренка надати адвокату Пелиху Олегу Віталійовичу інформацію на запит від 14.08.2020 № 3055/11.

Підставою для звернення до суду вважає порушення своїх прав у сфері публічно-правових відносин бездіяльністю відповідача щодо не належного розгляду адвокатського запиту від 14.08.2020 № 3055/11.

За приписами статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи, зокрема, щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Ухвалою суду від 05.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

23.04.2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позову посилаючись на неможливість надання інформації стосовно зарахованих студентів у 1997, 1998 роках, оскільки такі документи зберігаються один рік та підлягають знищенню.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 15.11.2019 року між ОСОБА_1 (довіритель) та адвокатським об`єднанням "Адвокат" (повірений) укладений договір про надання правової допомоги № 0183, відповідно до умов якого повірений зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги довірителю і в порядку, що визначені договором, а довіритель зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору /а.с.12/.

Згідно договору про надання правової допомоги № 0183 від 15.11.2019 року ОСОБА_1 надано доручення адвокатському об єднанню "Адвокат" здійснити захист, представництво та надати інші види правової допомоги, в тому числі зібрати інформацію та докази для звернення до суду з приводу захисту права на освіту /а.с. 13/.

06.07.2020 року адвокатом Пелихом О.В. на підставі договору про надання правової допомоги № 0183 від 15.11.2019 року виписаний ордер на надання правничої допомоги Соколенко Н.Ю. /а.с.16/.

14.08.2020 року адвокатом Пелихом О.В. направлено адвокатський запит керівнику Кременчуцького педагогічного коледжу імені А.С.Макаренка з проханням надати наступну інформацію: "Чи зберігаються в Кременчуцькому педагогічному коледжі імені А.С. Макаренка особові справи студентів, що були зараховані в такому статусі до Кременчуцького педагогічного коледжу імені А.С. Макаренка в 1997 та 1998 роках і якщо ні, то чому? А якщо так, то чи було згідно матеріалів, що маються у вказаних особових справах, зараховано когось в 1997 та 1998 роках на навчання до Кременчуцького педагогічного коледжу імені А.С. Макаренка на підставі свідоцтва про базову середню освіту з відзнакою, або свідоцтва про базову середню освіту (для випускників навчально - виховних закладів з російською мовою навчання), або свідоцтва про базову середню освіту з відзнакою (для випускників навчально - виховних закладів з російською мовою навчання), яке б мало серію КЛ та № 000436 чи серію КЛ та № 000438? І якщо так, то прошу повідомити прізвище, ім`я та по батькові такого студента."/а.с.14/.

Листом № 01-37/598 від 25.08.2020 року Кременчуцьким педагогічним коледжем імені А.С.Макаренка надана відповідь, що за серією та номером свідоцтва про освіту підтвердити зарахування на навчання абітурієнта не мають можливості тому, що журнал реєстрації приймання документів від осіб, які вступають у навчальний заклад (відповідно до номенклатури справ, ст. 633), зберігаються один рік /а.с.19/.

Позивач ОСОБА_1 , вважаючи свої права на доступ до публічної інформації порушеними, звернулася до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.

За змістом статті 1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації (стаття 3 Закону №2939-VI).

Стаття 5 Закону №2939-VI передбачає, що доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.

Частинами 1, 3-5 статті 10 Закону №2939-VI визначено, що кожна особа має право на доступ до інформації про неї, яка збирається та зберігається; розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов`язані: 1) надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом; 2) використовувати її лише з метою та у спосіб, визначений законом; 3) вживати заходів щодо унеможливлення несанкціонованого доступу до неї інших осіб; 4) виправляти неточну та застарілу інформацію про особу самостійно або на вимогу осіб, яких вона стосується.

Зберігання інформації про особу не повинно тривати довше, ніж це необхідно для досягнення мети, задля якої ця інформація збиралася.

Відмова особі в доступі до інформації про неї, приховування, незаконне збирання, використання, зберігання чи поширення інформації можуть бути оскаржені.

За змістом статті 12 Закону №2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; 3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків; 4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них (частина 1 статті 13 Закону №2939-VI).

Згідно з частиною 2 статті 13 Закону №2939-VI до розпорядників інформації, зобов`язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб`єкти господарювання, які володіють: 1) інформацією про стан довкілля; 2) інформацією про якість харчових продуктів і предметів побуту; 3) інформацією про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров`ю та безпеці громадян; 4) іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).

Відповідно до положень статті 19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Письмовий запит подається в довільній формі.

Запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

З метою спрощення процедури оформлення письмових запитів на інформацію особа може подавати запит шляхом заповнення відповідних форм запитів на інформацію, які можна отримати в розпорядника інформації та на офіційному веб-сайті відповідного розпорядника. Зазначені форми мають містити стислу інструкцію щодо процедури подання запиту на інформацію, її отримання тощо.

У разі якщо з поважних причин (інвалідність, обмежені фізичні можливості тощо) особа не може подати письмовий запит, його має оформити відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації, обов`язково зазначивши в запиті своє ім`я, контактний телефон, та надати копію запиту особі, яка його подала.

Стаття 20 Закону №2939-VI визначає, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту.

Клопотання про термінове опрацювання запиту має бути обґрунтованим.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

За змістом статті 21 Закону №2939-VI інформація на запит надається безкоштовно. У разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Розмір фактичних витрат визначається відповідним розпорядником на копіювання та друк в межах граничних норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо розпорядник інформації не встановив розміру плати за копіювання або друк, інформація надається безкоштовно. При наданні особі інформації про себе та інформації, що становить суспільний інтерес, плата за копіювання та друк не стягується.

Підстави для відмови в задоволенні запиту на інформацію визначає стаття 22 Закону №2939-VI.

Так, згідно з приписами вказаної статті розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

У відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: 1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату відмови; 3) мотивовану підставу відмови; 4) порядок оскарження відмови; 5) підпис.

Відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовий формі.

Матеріалами справи підтверджується, що Кременчуцький педагогічний коледж імені А.С.Макаренка є комунальним закладом, який виконує делеговані повноваження по наданню освітніх послуг, а тому інформація, яка створюється в процесі виконання таких делегованих повноважень відноситься до публічної інформації відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 13 Закону №2939-VI.

Як слідує із відповіді № 01-37/598 від 25.08.2020 року підставою для відмови у наданні інформації зазначено про знищення журналів реєстрації приймання документів від осіб, які вступають у навчальний заклад.

З цього приводу суду зазначає, що відповідь на запит не містить інформації на поставлені питання щодо інформації про особові справи студентів, при цьому інформація про зберігання журналів реєстрації приймання документів від осіб, які вступають у навчальний заклад не запитувалась.

Крім того, згідно Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затверджений наказом Міністерства юстиції України 12.04.2012 №578/5, особові справи аспірантів, студентів, учнів професійно - технічних училищ зберігаються 75 років (п. 494).

Згідно частини 2 статті 22 Закону №2939-VI відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Таким чином, із аналізу наданих доказів та норм матеріального права, судом встановлено, що відповідач протиправно не надав відповідь на адвокатський запит від 14.08.2020 року.

Оскільки адвокат Пелих О.В. звернувся з запитом до відповідача саме в інтересах ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що саме права ОСОБА_1 у зв`язку з ненаданням такої інформації підлягають судовому захисту.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Судові витрати зі сплати судового збору підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Кременчуцького педагогічного коледжу імені А.С.Макаренка (вул. Лізи Чайкіної, 33, м. Кременчук, Полтавська область, 39623; ) задовольнити.

Визнати протиправною відмову Кременчуцького педагогічного коледжу імені А.С.Макаренка у наданні публічної інформації на запит адвоката Пелиха Олега Віталійовича від 14.08.2020 року №3055/11 в інтересах ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Зобов`язати Кременчуцький педагогічний коледж імені А.С.Макаренка надати відповідь на питання, зазначені в адвокатському запиті Пелиха Олега Віталійовича від 14.08.2020 року №3055/11 в інтересах ОСОБА_1 , відповідно до вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кременчуцького педагогічного коледжу імені А.С.Макаренка (вул. Лізи Чайкіної, 33, м. Кременчук, Полтавська область, 39623; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908, 00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.Б. Головко