Справа № 323/648/21
Суддя: Плечищева О. В.
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 323/648/21
Провадження № 2-а/323/6/21
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

24.05.2021 року м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області в складі судді Плечищевої О.В. при секретарі Лавданській Н.О., розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Київ, третя особа старший сержант поліції, інспектор Управління патрульної поліції в м.Київ Таргонський Сергій Петрович про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

12 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому прохає скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 3852821 від 01.03.2021 року за ч.1 ст.121 КУпАП, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340 грн.

Позивач зазначає, що 01.03.2020 року старшим сержантом поліції, інспектором Управління патрульної поліції в м.Київ Таргонським С.П. була винесена постанова за те, що він 01.03.2021 року о 15 годині 59 хвилин в м.Києві керував автомобілем Volkswagen Transporter д/н НОМЕР_1 зі знятою частиною пасажирських сидінь, що на його думку було переобладнанням транспортного засобу, чим порушив п.31.3 Правил дорожнього руху України.

Інспектору він зазначив, що пасажирські сидіння, про відсутність яких вказав у постанові відповідач, були зняті тимчасово для їхнього подальшого ремонту. Швидке та легке зняття та установка сидінь передбачено конструкцією самого автомобіля та технічною документацією - інструкцією з експлуатації на даний транспортний засіб, а тому тимчасове зняття пасажирських сидінь неє переобладнанням транспортного засобу. Зняття частини місць для сидіння ніяким чином не вплинуло на безпеку дорожнього руху, вичерпний перелік дій з транспортним засобом, що являють собою переобладнання цього ТЗ, зазначений у Законах України та підзаконних актах і зняття частини сидінь до нього не входить.

Позивач прохає скасуватии постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 3852821 від 01.03.2021 року за ч.1 ст.121 КУпАП та закрити справу у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

В судове засідання позивач не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, наполягає на задоволенні позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, судовою повісткою з повідомленням, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надавав.

Зважаючи, що сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового засідання не проводилось.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії ЕАН № 3852821 від 01.03.2020 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП до штрафу в розмірі 340 гривень за те, що 01.03.2021 року в м.Києві керував автомобілем Volkswagen Transporter д/н НОМЕР_1 зі знятою частиною пасажирських сидінь, що на його думку було переобладнанням транспортного засобу, чим порушив п.31.3 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 є власником вантажопасажирського автомобілю Volkswagen Transporter д/н НОМЕР_1 ( а.с.5-6).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Так, згідно ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень; припиняє виявлені адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі, тощо.

Згідно п. 31.1. Правил дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р., зі змінами та доповненнями (надалі - ПДР), технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до п.31.3 Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством:

а) у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху;

б) якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю);

в) якщо номерні знаки не відповідають вимогам відповідних стандартів;

г) у разі порушення порядку встановлення і використання спеціальних світлових і звукових сигнальних пристроїв.

У ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до абз. 5, 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів; автомобіль легковий - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння не більше ніж дев`ять з місцем водія включно.

Так, відповідно до ст. 32 Закону України «Про дорожній рух» переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України. Не дозволяється без погодження з виробниками транспортних засобів та їх складових частин або іншої спеціально уповноваженої на це Кабінетом Міністрів України організації переобладнання, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії. Переобладнання, що призвело до зміни облікових даних механічного транспортного засобу, повинно бути відображено у його реєстраційних документах. Переобладнання транспортних засобів здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно ст. 33 Закону України «Про дорожній рух» технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку. Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Відповідно до змісту п.п. 2, 3 Додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 22.12.2010р. №1166 «Про єдині вимоги до конструкції та технічного стану колісних транспортних засобів, що експлуатуються», конструкція колісного засобу повинна відповідати ідентифікаційним даним, визначеним на дату його реєстрації (з урахуванням змін), зокрема, згідно з документами щодо переобладнання колісного засобу.

Згідно абз. 14 п. 1.10 Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 17.08.2012р. №521, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.09.2012р. за № 1586/21898, переобладнання - зміни типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції КТЗ, що порушують чи можуть порушити відповідність цього КТЗ вимогам нормативних документів щодо безпечності конструкції, наприклад, зміни: повної маси та її розподілу по осях; центру мас; типу двигуна, його маси і потужності; колісної бази чи колісної формули; конструкції систем світлової сигналізації, гальмового і рульового керування та трансмісії; зовнішньої поверхні кузова; захисних пристроїв; установки кабіни, кузова чи їхніх деталей; спеціального обладнання і номерних агрегатів тощо, не передбачених нормативно-технічною документацією на такий КТЗ.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені норми, суд приходить до висновку, що переобладнанням вважається зміна параметрів конструкції транспортного засобу, а тому зняття пасажирських сидінь може підпадати під поняття переобладнання за умови, що це призвело до зміни типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортного засобу, а також за умови, що проведені зміни не відповідають правилам, нормативам і стандартам України та не передбачені нормативно-технічною документацією на такий КТЗ. Разом з тим, тимчасове зняття пасажирських сидінь без зміни параметрів конструкції КТЗ переобладнанням не являється.

Відповідно до п.п. 2.1., 2.7. розділу 2 Вимог до перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методи такої перевірки, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України №710 від 26.11.2012 р., зареєстрованих Міністерством юстиції України 25.12.2012р. за № 2169/22481 (надалі - Вимоги), транспортні засоби ідентифікують, беручи до уваги вимоги стосовно конструкції та технічних характеристик, наведених у його реєстраційних документах, зокрема реєстраційних документах інших держав, у маркуванні, в експлуатаційній та (або) ремонтній документації, іншому інформаційному забезпеченні виробника, документах з питань переобладнання, які були чинними на дату реєстрації (перереєстрації), та відповідно до законодавства. Переобладнані транспортні засоби ідентифікують за інформацією документів з питань переобладнання, з оцінки відповідності переобладнаного транспортного засобу, виданих відповідно до Порядку переобладнання транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2010 року № 607.

У п. 3 розділу І Порядку здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобів під час їх експлуатації, затвердженого наказом МВС №534 від 13.10.2008р., зареєстрованого Міністерством юстиції України 17.11.2008р. за № 1107/15798 (надалі - Порядок), вказано, що за результатами перевірки складається Акт перевірки технічного стану колісного транспортного засобу (далі - Акт перевірки) за формою, наведеною у додатку до цього Порядку, копія якого надається водієві КТЗ. У п.п. 3, 5 розділу ІІІ Порядку передбачено, що у разі виявлення технічних несправностей або переобладнання КТЗ з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів відмітка "Х" проставляється в пункті 14 Акта у третій графі (не відповідає вимогам), а у пункті 16 Акта перевірки працівник ДАІ зазначає короткий опис несправностей, які виявлені під час перевірки.

Даний Порядок підлягає застосуванню працівниками патрульної поліції з огляду на п. 5 Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого наказом Національної поліції України від 06.11.2015р. № 73 (із змінами та доповненнями).

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови серії ЕАН № 3852821 від 01.03.2021року до останньої жодні документи не долучалися, а отже, суд приходить до висновку, що акт перевірки технічного стану КТЗ працівником поліції не складався.

Постанова по справі згідно ч.ч. 2-3 ст. 283 КУпАП повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Як уже було зазначено в п. 31.3. ПДР встановлено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

У ч.ч. 1-2 ст. 2 КАС України вказано, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1-3, 5 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Як вбачається з оскаржуваної постанови серії ЕАН № 3852821 від 01.03.2021 року у ній відсутнє посилання на докази, що стали підставою для прийняття рішення про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а саме докази проведення фіксації переобладнання відповідно до Порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

У п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України зазначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскільки відповідачем, на якого в силу ст. 77 КАС України покладено обов`язок доведення правомірності оскаржуваного рішення, не надано суду матеріали, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, а саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому постанову серії ЕАН № 3852821 від 01.03.2021 року слід скасувати та закрити провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

На підставі наведеного та керуючись ст. 2, 3, 5-10, 12, 77, 246, 250, 257, 260, 286 КАС України, ст. 7, 9, ст. 126, ст. ст. 245, 246, 248, 249, 251, 254, 268, 280, 285, 287, 288, 293 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Київ, третя особа старший сержант поліції, інспектор Управління патрульної поліції в м.Київ Таргонський Сергій Петрович про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову серії ЕАН № 3852821 від 01 березня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП - закрити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: Плечищева О.В.