Справа № 1.380.2019.001451
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.001451 пров. № А/857/4290/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року, ухвалене суддею Хома О.П. у м. Львові о 10:39, повний текст якого складений 11 грудня 2020 року, у справі №1.380.2019.001451 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Державного підприємства "Львівське будівельно-монтажне управління", з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Міністерства оборони України, про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, -

ВСТАНОВИВ:

28 березня 2019 року позивач - Головне управління ДПС у Львівській області звернувся до суду із позовом до відповідача - Державного підприємства "Львівське будівельно-монтажне управління", у якому просив надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу відповідача за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за відповідачем обліковується борг перед бюджетом з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), податку на доходи з фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, податку на прибуток підприємств, що перебувають у державній власності, адміністративних штрафів та інших санкцій, податку на землю у сумі 1 185 354,66 грн, що утворився у зв`язку із несплатою грошових зобов`язань, самостійно задекларованих відповідачем та визначених податковим органом.

На виконання судових рішень у справах №2а-6329/12/1370, №2а-10159/12/1370, №813/5391/14, №813/41/15 контролюючим органом було скеровано ряд інкасових доручень щодо списання суми заборгованості із банківських рахунків боржника, однак за наслідками вжитих заходів сума заборгованості погашеною не була. Наведені обставини слугували підставою для звернення до суду про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2019 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, залучено Міністерство оборони України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року в адміністративний позов задоволено.

Рішення мотивоване тим, що згідно з актом опису майна від 21.03.2019 №15052/10/52.17-15 податковим керуючим описано майно ДП "Львівське будівельно-монтажне управління" на загальну суму 625140,36 грн. Згідно з цим актом податковий керуючий провела опис майна, обтяження якого зареєстроване в Державному реєстрі речових обтяжень рухомого майна, що підтверджується витягом від 21.03.2019 №58765545. Заходи стягнення, вжиті позивачем, не призвели до погашення відповідачем податкового боргу, а тому, позивач звернувся до суду з вимогою про надання дозволу на погашення податкового боргу відповідача за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Суд виснував, що наявними у матеріалах справи доказами підтверджується облікування за відповідачем боргу у заявленому позивачем розмірі та встановлено вжиття позивачем заходів щодо погашення податкового боргу, передбачених Податковим кодексом України, з дотриманням черговості їх вжиття, що є необхідною передумовою для погашення суми податкового боргу за рахунок майна ДП "Львівське будівельно-монтажне управління", що перебуває у податковій заставі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, третя особа оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, представника третьої особи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Державне підприємство Львівське будівельно-монтажне управління () зареєстроване як суб`єкт господарювання 17.08.2005, що підтверджується відповідним записом в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Львівській області.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 05.09.2012 у справі №2а-6329/12/1370 задоволено позов ДПІ в Залізничному районі м. Львова до ДП Львівське будівельно-монтажне управління та вирішено стягнути до бюджету кошти в сумі 75491,91 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20.12.2012 у справі №2а-10159/12/1370 задоволено позов ДПІ у Личаківському районі м. Львова до ДП Львівське будівельно-монтажне управління та вирішено стягнути до бюджету кошти в сумі 17311,66 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 16.09.2014 у справі №813/5391/14 задоволено позов ДПІ у Личаківському районі м. Львова до ДП Львівське будівельно-монтажне управління та вирішено стягнути до бюджету кошти в сумі 8276,49 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26.01.2015 у справі №813/41/15 задоволено позов ДПІ у Шевченківському районі м. Львова до ДП Львівське будівельно-монтажне управління та вирішено стягнути у банках кошти в сумі 1 106 094,15 грн.

Згідно з довідкою ГУ ДФС у Львівській області про наявність заборгованості від 27.02.2019 №10155/62.17-16, станом на 25.05.2019 сума податкового боргу ДП «Львівське будівельно-монтажне управління» становить 1 185 354 грн 66 к., а саме: Шевченківський район (14060100) податок на додану вартість із вироблених в України товарів (робіт, послуг) - 579 349 грн 22 к.:основний платіж - 60 002 грн 08 к., штрафні санкції - 139 571 грн 14 к., по акту перевірки - 379 776 грн; (11010100) податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді з/п - 18 270 грн 08 к.: основний платіж по акту - 7 661 грн 46 к., штрафні санкції - 3 447 грн 65 к. та пеня - 7 160 грн 97 к; (11020100) податок на прибуток підприємств, що перебувають у державній власності - 522 478 грн 11 к: по акту перевірки - 400 787 грн, штрафні санкції - 10 4927 грн 24 к., основний платіж - 16 763 грн 87 к; (21081103) адміністративні штрафи та інші санкції - 510 грн; Личаківський район (18010500) податок на землю - 20 961 грн 88 к: основний платіж - 16 393 грн 64 к., штрафні санкції - 3 707 грн 42 к., та пеня 860 грн 82 к; Залізничний район (18010500) податок на землю - 43 785 грн 37 к: основний платіж - 24 302 грн 03 к., штрафні санкції - 18 449 грн 98 к. та пеня 1 033 грн 36 к.

Примусове виконання цих судових рішень здійснювалося банківськими установами на підставі скерованих позивачем інкасових доручень від 24.05.2015 №66; від 28.04.2015 №154; від 30.06.2015 №214; від 27.08.2015 №228; від 27.08.2015 №227; від 15.01.2019 №82; від 13.02.2019 №249 до банківських установ щодо списання суми заборгованості з рахунків боржника.

Вказані інкасові доручення повернуті без виконання, сума заборгованості не сплачена.

Відповідно до відміток банку на інкасовому дорученні від 15.01.2019 №82 таке повернуте у зв`язку із накладенням арешту на кошти іншим виконавчим документом та відсутністю на рахунку інших (крім арештованих) коштів.

Згідно з актом опису майна від 21.03.2019 № 15052/10/52.17-15 податковим керуючим описано майно ДП «Львівське будівельно-монтажне управління» на загальну суму 625140,36 грн.

Згідно з цим актом податковий керуючий провела опис такого майна відповідача: автомобіль УАЗ-452 ДВС 8407 АЕ, автовишка ВС-22 27-19 АХ, автомобіль ЗІЛ 130 ВС 27-30АХ, буріла БМ 302 Б на ГА366 ВС 27-16 АХ, напівпричіп ОДАЗ 9385 ВС6738ХХ, автогідро підіймач АГП на ГАЗ 5312 ВС27-28 ФХ, автокран КС3577 ВС 27-21, автомобіль ГАЗ 31029 012-99 ТА, автомобіль ЗІЛ 43-14-1080 ВС 27-23, автомобіль УАЗ-31512 ВС 27-24, автомобіль КАМАЗ 54112 ВС 27-20 АХ.

Вказане обтяження зареєстроване в Державному реєстрі речових обтяжень рухомого майна, що підтверджується витягом від 21.03.2019 №58765545.

Оскільки вжитими заходами контролюючого органу не досягнуто погашення податкового боргу, що облікується за позивачем, Головне управління ДПС у Львівській області орган звернулось до суду з адміністративним позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Згідно з абзацом 1 підпункту 87.1, підпунктом 87.2 статті 87 Податкового кодексу Україниджерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Підпунктами 88.1, 88.2 статті 88 Податкового кодексу України встановлено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Відповідно до пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу; у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

Таким чином, податкова застава є способом забезпечення виконання обов`язку зі сплати грошових зобов`язань, при її застосуванні обмежуються права платника податків щодо розпорядження власним майном.

Відповідно до абзацу 1 пункту 89.2 статті 89 Податкового кодексу України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде права власності у майбутньому.

Згідно з пунктом 89.3 статті 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Пунктом 89.8 статті 89 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган зобов`язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що у разі наявності у платника податків непогашеного податкового боргу податковий орган вправі поширити на майно такого платника в межах суми боргу податкову заставу на підставі відповідного рішення керівника податкового органу та складеного акта опису ліквідного майна, яка підлягає реєстрації у відповідному державному реєстрі.

Відповідно до підпунктів 95.1, 95.2 статті 95 Податкового кодексу України онтролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Таким чином, Податковим кодексом України встановлено особливий порядок виконання судових рішень про стягнення коштів з платника податків у рахунок погашення податкового боргу. Органами стягнення за такими рішеннями, які здійснюють процедуру їх примусового виконання, є контролюючі органи в розумінні Податкового кодексу України.

Обов`язкові умови (обставини), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у контролюючого органу права на звернення до суду із даним позовом: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення податкової служби до суду із позовом про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна платника має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку; відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; наявність майна платника податків - боржника у податковій заставі.

Лише сукупність вказаних обставин є підставою для звернення контролюючого органу до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків.

Отже, Податковим кодексом України встановлено черговість вжиття податковим органом заходів щодо погашення податкового боргу: спочатку приймаються заходи для стягнення коштів з платника податків, а у разі їх недостатності погашення податкового боргу здійснюється за рахунок майна платника, що перебуває у податковій заставі.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій, зокрема, у постанові від 02 квітня 2019 року у справі № 809/1941/14.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується вжиття відповідачем згаданих заходів, передбачених Податковим кодексом України, що є необхідною передумовою погашення суми податкового боргу за рахунок майна Державного підприємства "Львівське будівельно-монтажне управління", що перебуває у податковій заставі.

Також колегія зауважує, що майно Державного підприємства "Львівське будівельно-монтажне управління", яке перебуває в податковій заставі, належить йому на праві господарського відання, перебуває на балансі підприємства та використовується в його господарській діяльності, відтак в розумінні п. 89.2 ст. 89 Податкового кодексу України може бути використане як джерело погашення податкового боргу.

Наведені обставини в своїй сукупності були враховані при ухваленні рішення судом першої інстанції.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції поділяє висновок суду першої інстанції щодо наявності в даному випадку підстав для задоволення заявлених Головним управлінням ДПС у Львівській області позовних вимог.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає, що такі були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Доводами апеляційної скарги не спростовуються висновки, викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Водночас, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що справу розглянуто в порядку загального позовного провадження.

Провадження у справі відкрито ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2019 року.

Статтею 193 КАС України визначено строки розгляду адміністративної справи. За правилами частини першої цієї норми суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Частиною другою цієї статті встановлено тридцятиденнрий строк розгляду справи з дня початку розгляду справи по суті.

Завданням підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з'ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду ч.ч. 2-4 ст. 173 КАС України).

Судом апеляційної інстанції враховані внесені до законодавства зміни щодо обрахунку процесуальних строків на період карантину, установленого Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу "СОVID-19" від 11.03.2020 №211, та період, на який було зупинено провадження у справ, а саме з 21 серпня 2019 року по 26 лютого 2020 року

Однак, як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції не було дотримано вимог ч.1, ч.2 ст. 193 КАС України. Суд перейшов до розгляду справи по суті лише 26 лютого 2020 року, а рішення у справі судом першої інстанції ухвалене лише 09 грудня 2020 року, що зумовило перевищення встановленого законом строку розгляду відповідної категорії справ та не може вважатися розумним.Такі порушення процесуального законодавства судом першої інстанції не можуть бути залишені поза увагою суду апеляційної інстанції.

Як це зазначено у практиці ЄСПЛ, судовий розгляд справи повинен відповідати вимозі "розумного строку" в розумінні частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Обґрунтованість тривалості провадження має оцінюватися з урахуванням конкретних обставин справи та з урахуванням критеріїв, викладених у прецедентній практиці Суду, зокрема, складності справи та поведінку заявника та відповідних органів. (п.41 рішення ЄСПЛ у справі "Зяя проти Польщі" (заява № 45751/10)).

Суд апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції не знайшов обґрунтування затримки у розгляді даної справи.

Керуючись статтями 242, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329, 331 Кодексу адміністративного суду України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року у справі №1.380.2019.001451 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний