Справа № 480/1082/21
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2021 р. Справа № 480/1082/21

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Опімах Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що з 04.01.1988 р. по 13.12.2017 р. вона працювала у ВАТ "СМНВО ім. М.В. Фрунзе". 08.07.2020 р. вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. До заяви було додано усі документи, які підтверджують її право на пенсію на пільгових умовах, однак рішенням від 16.07.2020 р. їй відмовлено в призначенні пенсії, оскільки всупереч п.п. 2 п. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" вона звернулася за призначенням пенсії раніше встановленого терміну, та запропоновано звернутися за призначенням пенсії після досягнення 55 років. За підрахунками відповідача її страховий стаж складає 33 роки 2 місяці 23 дні, у тому числі на пільгових умовах - 17 років 5 місяців 29 днів. Зазначає, що з огляду на визнання неконституційними окремих положень Закону України "Про пенсійне забезпечення" щодо умов та порядку призначення пенсій за віком на пільгових умовах вона набула право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Вважає відмову відповідача призначити їй пенсію на пільгових умовах протиправною та такою, що порушує її конституційні права та гарантії на належний соціальний захист. Просить позов задовольнити.

Відповідач позов не визнав, у наданому суду відзиві на позовну заяву зазначив, що необхідною умовою призначення позивачці пенсії на пільгових умовах відповідно до п.п. 2 п. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є досягнення пенсійного віку 55 років. Станом на день звернення з заявою про призначення пенсії позивач не досягла зазначеного віку, на підставі копії паспорта на час звернення до Головного управління вік позивача становить 50 років, що є недостатнім для призначення пенсії на пільгових умовах. Вважає, що порушень чинного законодавства під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком ним не допущено. Крім того, з огляду на те, що про порушення своїх прав позивача дізналася з листа ГУ ПФУ в Сумській області від 21.07.2020 р., яким її повідомлено про відмову в призначенні пенсії, нею пропущено строк звернення до суду. При цьому клопотання про поновлення строку звернення до суду позивачем не надано. Просив позов залишити без розгляду.

Вивчивши матеріали справи й оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 08.07.2020 р. позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, до якої було додано усі документи, які підтверджують її право на пенсію на пільгових умовах.

Листом від 21.07.2020 р. відповідач повідомив, що рішенням від 16.07.2020 р. їй відмовлено в призначенні пенсії за віком, оскільки вона звернулася за призначенням пенсії раніше встановленого терміну, та запропоновано звернутися за призначенням пенсії після досягнення 55 років. За підрахунками відповідача її страховий стаж складає 33 роки 2 місяці 23 дні, у тому числі на пільгових умовах - 17 років 5 місяців 29 днів (а.с.18,36,37).

Суд не погоджується з таким рішенням відповідача та вважає відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській призначити позивачці пенсію за віком на пільгових умовах необґрунтованою з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Загальні засади державного пенсійного забезпечення визначені в Законі України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон), який відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Порядок та умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах визначено в статті 13 Закону.

Рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року N 1-р/2020 зокрема визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), статтю 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року N 1788-XII зі змінами Відповідно до п. "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зокрема, жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

У редакції до внесення змін у статтю 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на підставі Закону України від 02.03.2015 р. N 213-VIII він був викладений в редакції: "На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам".

Рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року N 1-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року N 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року N 213-VIII, та вирішено, що застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року N 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року N 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах.

Таким чином, з 23.01.2020 р. при вирішенні питання про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи Пенсійного фонду України, зокрема і відповідач у справі, мають керуватися вказаною нормою в редакції до внесення змін Законом N 213-VIII.

У даному випадку станом на день звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії позивач досягла 50 років, її загальний трудовий стаж становить більше 30 років, з яких стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, складає 17 років 5 місяців 29 днів.

Таким чином, на час звернення позивача до ГУ ПФУ в Сумській області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах як загальний трудовий стаж позивача так і пільговий стаж на роботах за списком № 2 становить понад необхідний стаж для призначення пенсії на пільгових умовах.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як вбачається з матеріалів справи, факт зайнятості позивача на роботі, зайнятість на якій дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, підтверджується даними трудової книжки, наказом ВАТ "СМНВО ім. М.В. Фрунзе" від 31.12.1998 р. № 226 "Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці", наказом ВАТ "СМНВО ім. М.В. Фрунзе" від 27.12.1994 р. № 272 "Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці", наказом ВАТ "СМНВО ім. М.В. Фрунзе" від 20.02.2009 р. № 52 "Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення, інші пільги та компенсації, передбачені чинним законодавством", наказом ВАТ "СМНВО ім. М.В. Фрунзе" від 22.12.2004 р. № 288 "Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення, інші пільги та компенсації, передбачені чинним законодавством", довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 17.06.2020 р. № 25-04-464 та від 02.10.2020 р. № 23-84-339 (а.с.5-8,9,10,11,12-15,16,17).

Таким чином, період роботи позивача на посаді, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, підтверджений належними та допустимими доказами, що, у свою чергу доводить протиправність дій відповідача щодо відмови в призначенні їй даного виду пенсії.

Крім того, суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною 2 цієї статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що позивачці відмовлено в призначенні пенсії на підставі рішення від 16.07.2020 р., про що її повідомлено листом від 21.07.2020 р., однак всупереч ч. 2 ст. 77 КАС України доказів на підтвердження отримання нею зазначеного листа саме 21.07.2020 р. відповідач суду не надав. Крім того, доказів направлення та отримання рішення від 16.07.2020 р. матеріали справи також не містять.

У свою чергу, пенсія є джерелом існування, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Відповідно, право на пенсію в Україні підпадає під сферу дії статті 1 Першого протоколу Конвенції, оскільки за чинним законодавством України особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках системи пенсійного забезпечення в Україні та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити в отриманні пенсії доти, доки право на пенсію передбачено чинним законодавством України.

Тобто відносини щодо реалізації конституційного права на соціальний захист у старості між позивачем та пенсійним органом виникли з моменту отримання останнім заяви позивача про призначення пенсії за віком. Виходячи із змісту конституційного права на соціальних захист, зазначені відносини є триваючими, оскільки право на пенсію гарантується державою, є довічним і не може бути обмеженим неправомірними діями або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 18 лютого 2020 року у справі № 1840/3344/18.

З урахуванням викладеного суд зазначає, що позивачем не пропущено строк звернення до суду з даним позовом, у зв`язку із чим заявлений спір розглянуто по суті.

Таким чином, позивач має право на пенсію за віком на пільгових умовах з часу звернення за її призначенням та отримання відповідних виплат без обмеження таким строком.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що відповідач, відмовивши позивачці в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, не дотримався вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення", такі дії не можуть відповідати приписам ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому позовні вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне присудити позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області 908,00 грн в рахунок відшкодування судового збору (а.с.19).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ідентифікаційний код 21108013) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 16 липня 2020 року № 12061, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на підставі заяви від 08.07.2020 р.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 908,00 грн в рахунок відшкодування судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Опімах