Справа № 240/4786/21
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
24 травня 2021 року м. Житомир справа № 240/4786/21
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гуріна Д.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Громадської організації "Громадська оборона" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олді-Житомир" про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася Громадська організація "Громадська оборона" із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олді-Житомир", в якому просить:
- визнати протиправними дії ТОВ «ОЛДІ-Житомир" що виявилися у відмові надати Громадській організації «Громадська Оборона» запитальну інформацію (копії документів) від 04.01.2021, що запитувалися;
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що звернувся до відповідача із запитом про надання інформації від 04.01.2021. На вказаний запит надійшла відповідь відповідача від 25.01.2021 вх. №23 в якій директор ТОВ «ОЛДІ-Житомир» відмовився надавати запитувану інформацію. Вказані дії відповідача щодо відмови у наданні запитуваної інформації позивач вважає протиправними, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.
Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 07.04.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.
У відповіді на відзив позивач проти доводів відзиву заперечує, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.
24.05.2021 ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду у задоволенні клопотання Громадської організації "Громадська оборона" про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін - відмовлено.
Згідно з частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Частиною 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до положень частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 04.01.2021 ГО «Громадська Оборона», керуючись статтею 4 Орхуської конвенції (Доступ до екологічної інформації), направлено до ТОВ «ОЛДІ-Житомир» запит про надання інформації:
- остаточний звіт ОВНС, з урахуванням громадських інтересів, у складі проектної документації;
- заяву про екологічні наслідки планованої діяльності та докази розповсюдження її через засоби масової інформації;
- розділ проектної документації ОВНС на реконструкцію будинку заготівельних цехів, цеху №9 «ЕМРВ» ділянки токарних автоматів, цеху №17 під торговельний комплекс на власній земельній ділянці за адресою: м.Житомир, вул.Перемоги, 10 (а.с.52-53).
На вказаний запит на інформацію, 25.01.2021 вх. №63 директором ТОВ «ОЛДІ-Житомир» надіслано відповідь, де, як зазначив позивач, відмовлено ГО "Громадська оборона" у наданні запитуваної інформації з посиланням на її конфіденційність та на те, що ТОВ «ОЛДІ-Житомир» не є розпорядником публічної інформації та не може надавати публічну інформацію, оскільки воно такою інформацією не володіє. А також вказано про те, що ст.4 Орхуської Конвенції стосується надання інформації державними органами та не зобов`язує ТОВ «ОЛДІ-Житомир» надавати громадській організації інформацію. Не надає право отримати від товариства документи і Статут Житомирської ОТГ (а.с.54-55).
Вважаючи, що позивача та членів ГО «Громадська Оборона» позбавили прав, які передбачені п. е, «ж» ст.3, п.п. «б», «е», «є» ст.9, п.п. «б», «в», «г» ст.10 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та доводам сторін, суд виходить з такого.
Статтею 34 Конституції України кожному гарантовано право на отримання, зберігання та поширення інформації. Кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес, визначає Закон України "Про доступ до публічної інформації" від 13 січня 2011 року №2939-VI (далі - Закон №2939-VІ).
Відповідно до статті 1 Закону №2939-VІ публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 3 Закону №2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується, в тому числі, доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством.
Статтею 5 вказаного Закону встановлено, що доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.
Статтею 12 Закону №2939-VI визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.
Статтею 13 вказаного Закону визначено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються;
1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;
2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;
3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;
4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.
До розпорядників інформації, зобов`язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб`єкти господарювання, які володіють: 1) інформацією про стан довкілля; 2) інформацією про якість харчових продуктів і предметів побуту; 3) інформацією про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров`ю та безпеці громадян; 4) іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновків, що визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона по своїй суті є заздалегідь готовим зафіксованим на певному носії продуктом. Отримувати та/або створювати такий продукт може виключно суб`єкт владних повноважень у процесі здійснення ним своїх владних управлінських функцій. У подальшому володіти цим продуктом може будь-який розпорядник публічної інформації, навіть якщо він не є суб`єктом владних повноважень.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 №К/9901/1462/18.
У відповіді на запит позивача, ТОВ «ОЛДІ-Житомир» зазначило, що не є розпорядником публічної інформації щодо якої подано запит.
У відзиві відповідач пояснив, що згідно ДБН А.2.2-1-2003 «Склад і зміст матеріалів оцінки впливу на навколишнє середовище (ОВНС)» будівельні норми встановлюють порядок розроблення матеріалів оцінки впливів на навколишнє середовище (ОВНС) у складі проектної документації на нове будівництво, розширення, реконструкцію та технічне переоснащення об`єктів промислового та цивільного призначення (далі - планована діяльність), основні вимоги до складу й змісту цих матеріалів.
На виконання ДБН А.2.2-1-2003 при розробленні проектної документації «Реконструкція будинку заготівельних цехів, цеху №9 «ЕМРВ» діяльність токарних автоматів, цеху №17 під торгівельний комплекс на власній земельній ділянці за адресою: м.Житомир, вул.Перемоги, 10» у томі №10 міститься розділ «Оцінка впливу на навколишнє середовище».
Проектна документація розробляється проектувальником, якого обирає забудовник. Її експертизу на відповідність чинному будівельному законодавству проводять експертні організації, які мають на це право (їх перелік веде Міністерство розвитку громад та територій України). За результатами такої експертизи і видається звіт. Затверджує документацію замовник.
Склад та зміст проектної документації об`єктів будівництва на всіх стадіях проектування визначаються згідно з будівельними нормами і мають бути достатніми для оцінки проектних рішень та їх реалізації. Проектна документація може включати ескізний проект, проект, робочий проект, а також робочу документацію (загалом документи можуть називатись і по-іншому).
Згідно чинного законодавства України, проектна документація містить комерційну таємницю, оскільки є об`єктом авторського права.
Відповідно до Закону України від 23 грудня 1993 року №3792-XII «Про авторське право та суміжні права» твором архітектури є твір у галузі мистецтва спорудження будівель і ландшафтних утворень (креслення, ескізи, моделі, збудовані будівлі та споруди, парки, плани населених пунктів тощо).
Отже, такий твір як проект будівлі є результатом творчої, інтелектуальної діяльності.
Вказане свідчить про те, що розділ проектної документації ОВНС містить комерційну таємницю та не містить публічної інформації, оскільки був розроблений Приватним підприємством «Проспект-Проект» на замовлення ТОВ «ОЛДІ-Житомир» та не може бути віднесений до публічної інформації, оскільки створений приватною проектною організацією, а не суб`єктом владних повноважень у процесі здійснення ним своїх владних управлінських функцій, як це передбачено у визначенні поняття публічної інформації, наведеному у Законі України від 13 січня 2011 року № 2939-VI "Про доступ до публічної інформації".
Щодо наявності остаточного звіту ОВНС, з урахуванням громадських інтересів, у складі проектної документації та заяви про екологічні наслідки планової діяльності і забезпечення її розповсюдження через засоби масової інформації, відповідач у відзиві пояснив, що чинне законодавство України не передбачає розроблення та подання таких документів при реконструкції об`єктів під торгівельні комплекси, з чого суд робить висновок про відсутність таких документів у відповідача.
Пункт 1.6 ДБН А.2.2-1-2003 передбачає Порядок виконання та підготовки матеріалів ОВНС в складі проектної документації, який повинен відповідати загальній технологічній схемі інвестиційного процесу будівництва, наведеній у Додатку В:
- замовник визначає виконавця ОВНС;
- замовник і виконавець ОВНС складають, погоджують і публікують заяву про наміри за формою, наведеною у Додатку Г, із зазначенням переліку очікуваних впливів планованої діяльності; проводять збір і систематизацію наявних матеріалів про стан навколишнього середовища, середовища життєдіяльності населення і господарської діяльності відповідно до переліку впливів; складають завдання на розроблення матеріалів ОВНС за формою, наведеною у Додатку Д, з обґрунтуванням обсягів робіт залежно від небезпеки для навколишнього середовища планованої діяльності, її альтернативи (у тому числі відмови від зазначеної діяльності), варіантів розміщення і етану навколишнього середовища;
- виконавець ОВНС виконує роботи відповідно до завдання на розроблення матеріалів ОВНС і 1.7-1.12 даних Норм і за результатами цих робіт готує разом із замовником Заяву про екологічні наслідки діяльності;
- при виконанні ОВНС для видів діяльності й об`єктів, наведених у Додатку Е, замовник або, за його дорученням, виконавець ОВНС через органи місцевої влади інформує населення про плановану діяльність, визначає місце і порядок проведення громадських слухань, відкритих засідань, збирає звернення громадян, здійснює розгляд та врахування зауважень і пропозицій;
- замовник чи, за його дорученням, генпроектувальник подають матеріали ОВНС у складі проектної документації на узгодження і комплексну державну експертизу відповідно до чинного законодавства.
Згідно з пунктом 1.7 ДБН А.2.2-1-2003 для видів діяльності й об`єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, наведених у Додатку Е, розроблення матеріалів ОВНС виконується в обсязі відповідно до розділу 2 даних норм.
Для інших видів діяльності та об`єктів, не наведених у Додатку Е, матеріали ОВНС розробляються у скороченому обсязі, який визначається замовником і генпроектувальником у кожному конкретному випадку при складанні заяви про наміри, за
узгодженням з місцевими органами Мінекоресурсів та Державної санітарно-епідеміологічної служби МОЗ України.
Відповідач пояснив, що у даному випадку Реконструкція будинку заготівельних цехів, цеху №9 «ЕМРВ» діяльність токарних автоматів, цеху №17 під торгівельний комплекс на власній земельній ділянці за адресою: м. Житомир, вул. Перемоги, 10 не підпадає під перелік об`єктивів визначених у Додатку Е до вказаного вище ДБН, а тому не вимагає від замовника та проектувальника вчиняти дії пов`язані щодо подання до органів місцевого самоврядування заяви про екологічні наслідки планової діяльності для забезпечення проведення громадських слухань по вказаній проектній документації з подальшим розробленням остаточного звіту ОВНС, з урахуванням громадських слухань.
Отже, у ТОВ «ОЛДІ-Житомир» відсутні, а відповідно і не можуть бути надані: заява про екологічні наслідки планової діяльності та остаточний звіт ОВНС з урахуванням громадських слухань.
ОВНС є частиною проектної документації, яка у даному випадку не є публічною інформацією, а створена Приватним підприємством «Проспект-Проект» на замовлення ТОВ «ОЛДІ-Житомир».
Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач вважає, що ТОВ "ОЛДІ-Житомир" допущено порушення ДБН А.2.2.-1-2003 «Оцінка впливу на навколишнє середовище» (ОВНС) у частині непоінформування громадськості під час будівництва, Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та положень Орхуської конвенції.
Відповідач зауважив, що ТОВ «ОЛДІ-Житомир» розробило проектну документацію, в тому числі Розділ «Оцінки впливу на навколишнє середовище» при виготовленні проекту «Реконструкція будинку заготівельних цехів, цеху №9 «ЕМРВ» діяльність токарних автоматів, цеху №17 під торгівельний комплекс на власній земельній ділянці за адресою: м. Житомир, вул. Перемоги, 10» у повній відповідності до чинного законодавства України, в тому числі вищевказаного ДБН підтвердженням чого є експертний висновок щодо розгляду проектної документації за проектом «Реконструкція будинку заготівельних цехів, цеху №9 «ЕМРВ» діяльність токарних автоматів, цеху №17 під торгівельний комплекс на власній земельній ділянці за адресою: м. Житомир, вул. Перемоги, 10» складений Державним підприємством «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» та затверджений 27.07.2019, копію якого додано до відзиву.
Отже, між позивачем та відповідачем фактично точаться суперечки щодо можливого порушення ТОВ "ОЛДІ-Житомир" ДБН, а також екологічних норм під час будівництва, однак, такі дії можуть бути оскаржені та перевірені контролюючими органами та отримати від них відповідну оцінку, у тому числі проектної документації, та не можуть бути предметом розгляду даної справи, у якій проводиться аналіз дій ТОВ "ОЛДІ-Житомир" щодо ненадання запитуваної інформації, тобто розглядається спір, який не є спором про недотримання ТОВ «ОЛДІ-Житомир» вимог ДБН та інших законодавчих актів під час будівництва.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Позивачем не доведено протиправності дій відповідача, а відповідачем доведено правомірність дій щодо відмови у наданні запитуваної інформації, оскільки ОВНС є частиною проектної документації, яка не є публічною інформацією, а запитувані заява про екологічні наслідки планової діяльності та остаточний звіт ОВНС з урахуванням громадських слухань відсутні у відповідача, тому суд дійшов висновку про відмову Громадській організації "Громадська оборона" у задоволенні позовних вимог.
Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог, питання про розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не вирішується.
Керуючись статтями 77, 90, 139, 243, 262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.М. Гурін