Справа № 420/207/20
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2021-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/207/20
20 травня 2021 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Потоцької Н.В.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) Звіт про виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020 року про справі № 420/207/20,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа №420/207/20 за позовом ОСОБА_1 до про визнання протиправними дій, зобов`язання провести перерахунок пенсії.
27.01.2021 року через канцелярію суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання в порядку ст. 382 КАС України.
Ухвалою суду від 31.03.2021 р. заяву ОСОБА_1 за вхід. № 4061/21 від 27.01.2021 року в порядку ст. 382 КАС України задоволено частково.
Визнано повідомлення від 13.01.2021 року № 1500-0304-8/2862 неналежним.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України подати звіт про виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2020 року по справі № 420/207/20 протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою суду.
На виконання ухвали суду повідомляємо.
Згідно з постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020 по справі № 420/207/20, якою зобов`язано Головне управління з 13 грудня 2019 року провести перерахунок та виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_1 без обмеження її граничного розміру, з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, яку обчислити з: посадового окладу (військовий прокурор Криворізького гарнізону) відповідно до ч. 3 та п. 11 ч. 5 ст. 81 Закону України Про прокуратуру (в редакції Закону № 1774- VIII від 06 грудня 2016 року та № 1798-УІІІ від 21 грудня 2016 року) у розмірі півтора (1,5) 12 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (всього 18 мінімумів), розмір якого встановлено на 01 січня календарного року; окладу за військове звання ( полковник юстиції) відповідно до додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб у розмірі 0,84 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року) - 1480,00 грн.; надбавки за вислугу років відповідно до пункту 1 розділу IV наказу Міністерства оборони України № 260 від 07 червня 2018 року Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам 50% посадового окладу та окладу за військове звання; надбавки за службу в умовах режимних обмежень - 15% посадового окладу; інших виплат (надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, згідно з постановою Кабінету Міністрі України № 505 від 31 травня 2012 року у розмірі 70% посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугою років; надбавки за безперервну службу у розмірі 70% грошового забезпечення (заробітної плати), яка передбачена Указом Президента України № 389 від 05 травня 2003 року; місячної премії; згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 31 травня 2012 року у розмірі 40% суми грошового забезпечення; 1/12 грошової допомоги на оздоровлення, яка обчислюється з середньомісячного розміру грошового забезпечення; 1/12 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, яка обчислюється з середньомісячного розміру грошового забезпечення; індексації заробітної плати; надбавки ОУП, яка обчислюється шляхом множення загального розміру інших виплат (без посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років) та коефіцієнту підвищення посадового окладу та надбавки до нього за військове звання (класний чин), розрахований відповідно до наказу Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України № 226/509 від 11 серпня 2003 року, розпорядженням Головного управління від 27.05.2020 проведено перерахунок пенсії за вислугу років за період з 13.12.2019 (копія розпорядження додається).
Сума доплати за період з 13.12.2019 по 13.05.2020 склала 191606,40 грн..
Інформація про виконання постанови суду по справі №420/207/20 Головним управлінням внесена до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.
Відповідно до п. 2 ст.86 Закону України Про прокуратуру № 1697-VІІ пенсія призначається від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Тобто, безпосередньо Закон України Про прокуратуру № 1697, за нормами якого ОСОБА_1 призначено пенсію, визначає, що пенсія призначається виключно з тієї суми заробітної плати з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Зазначена норма права є чинною та підлягала обов`язковому застосуванню при перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. і Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування № 2464, максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом, на яку нараховується єдиний внесок.
Судові рішення, що набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України відповідно до покладених зобов`язань, в установленому чинним законодавством порядку. Черговість виконання рішень суду визначається датою їх надходження до боржника.
Постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020 по справі №420/207/20 надійшла до Головного управління 22.05.2020.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Згідно з пунктами 20 та 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Кошти Державного бюджету України включаються до бюджету Пенсійного фонду України в обсягах, визначених законом України про Державний бюджет України на відповідний рік. Фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачено у складі бюджетної програми за КПКВК 2506080 Фінансування виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду (далі - програма 2506080). Головним розпорядником коштів державного бюджету, що виділяються на забезпечення виплат по зазначеній бюджетній програмі, є Міністерство соціальної політики України, Пенсійний фонд України - відповідальний виконавець і розпорядник коштів нижчого рівня.

Також у зв`язку з набранням чинності постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 № 1279 Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги, починаючи з 1 квітня 2021 року фінансування пенсій та інших виплат, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством, здійснюється Пенсійним фондом України.

Таким чином, визначені постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020 по справі № 420/207/20 зобов`язання виконані в порядку встановленому чинним законодавством та в межах повноважень, покладених на Головне управління.

Виплата нарахованої пенсії ОСОБА_1 буде здійснена в порядку черговості в межах бюджетних асигнувань та відповідно до фінансування, що здійснюється Пенсійним фондом України.

Враховуючи наведене, боржник просить прийняти звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020 по справі № 420/207/20 та завершити процедуру судового контролю за виконанням постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020 по справі № 420/207/20.

11.05.2021 року на адресу суду через канцелярію надійшовши Заперечення на звіт про виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020 року про справі № 420/207/20 (вхід. № 23320/21), в якому зазначено:

В звіті Головне управління зазначає, що здійснило всі дії направлені на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020 року. Також в звіті зазначено, що мені направлено лист від 28.04.2021 року №1500-0305-8/5397, в якому надано уточнений розрахунок заробітної плати, розмір якої склав 298 143,36 грн., але розмір пенсії при цьому залишається без змін (56335,50 грн.=62595x90%).

Проте, незважаючи на ухвалу від 31.03.2021 року та окрему ухвалу від 23.09 2020 року Одеського окружного адміністративного суду, які набрали законної сили та якими визнано протиправним застосування п.п. 4 ч.1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 8 липня 2010 року та п. 2 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ від 14 жовтня 2014 року при перерахунку пенсії, Головне управління жодних заходів щодо виконання належним чином постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020 року про перерахунок мені пенсії не здійснило, розмір пенсії залишено без змін, що фактично є протиправним обмеженням її граничного розміру.

При цьому у звіті (арк.2-3) Головне управління протиправно стверджує, що мені пенсія нібито призначена на підставі Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ від 14 жовтня 2014 року, тому застосування п. п. 4 ч.1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464-VІ від 8 липня 2010 року та п.2 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697- VІІ від 14 жовтня 2014 року є обґрунтованим.

Це твердження Головного управління є протиправним та не відповідає дійсності, оскільки пенсія мені призначена ще у 2002 році за нормами статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року, а не за нормами Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VІ від 14 жовтня 2014 року.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020 року та іншими рішеннями по справі № 420/207/20 факт призначення і пенсії з 04.04.2002 року за нормами статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року достовірно встановлено. Про це також свідчить повідомлення начальника відділу пенсійного забезпечення Довгинцівського районного управління Пенсійного фонду України м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, копія якого додається.

У контексті викладеного, застосування нових положень до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, суперечить вимогам ч. 1 ст.58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність.

Тобто, протиправним є застосування до правовідносин норм Законів № 2464-VІ та № 1697- VІІ, оскільки вказані закони поширюють свою дію на прокурорів та слідчих органів прокуратури, яким пенсія призначена та виплачується саме за нормами цього Закону № 1697- VІІ, здати набрання ним чинності.

Отже, зміни стосуються саме призначення пенсії, а не її перерахунку.

Разом з тим, пенсія мені була призначена відповідно до ст.50-1 Закону №1789-ХІІ в редакції, чинній на момент призначення, тобто задовго до набрання чинності Законом № 1697- VІІ.

З наведеного слідує, що законодавець чітко визначив коло суб`єктів, на яких поширюється дія даної норми, до яких я не входжу, так як у даних правовідносинах має місце перерахунок пенсії, а не її призначення.

Крім того, звуження та обмеження змісту й обсягу моїх прав шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст.22 Конституції України не допускається.

Судовий контроль за виконанням рішень в адміністративних справах передбачений статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, судовий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання відповідача надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції" суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Щодо доводів ОСОБА_1 про протиправність посилання Головного управління на п. 2 ст.86 Закону України Про прокуратуру № 1697-VІІ - пенсія призначається від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у зв`язку із тим, що пенсія йому призначалась у 2002 році за нормами статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року.

І. Приписами ч. 2 ст. 86 Закону України Про прокуратуру № 1697-VІІ встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Приписами ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ (в редакції від 17.01.2002 р.) встановлено, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

ІІ. Закон України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування № 2464 (від 08.07.2010 р.) встановлено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування;

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок.

Приписами п.11, ч. 1 ст. 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що страхові внески - кошти відрахувань на окремі види загальнообов`язкового державного соціального страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло до набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", кошти, що надходять від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Отже, з огляду на встановлене норма ч. 1.ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ передбачала нарахування страхових внесків, а саме: «Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії».

При цьому, страхові внески сплачені згідно із законодавством, що діяло до набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку, що , Закон України №1789-ХІІ, за нормами якого ОСОБА_1 призначено пенсію, визначає, що пенсія призначається в розмірі відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески.

Зазначена норма знайшла своє відображення у Законі № 1697-VІІ та Законі № 2464, що не яким чином не звужує та не обмежує змісту і обсягу прав ОСОБА_1

Важливо також не звертати увагу на форму та мовні засоби, що використовуються, а спиратися на реальні події відповідно до обставин кожної справи (рішення Гору проти Греції).

Європейський Суд в своїй судовій практиці характеризує якість закону:

1) правове положення може витримати перевірку його на якість, якщо це положення є достатньо чітким у переважній більшості справ, що їх розглядали національні органи ;

2) чинні положення національного законодавства потрібно формулювати так, щоб вони були достатньо доступними, чіткими і передбачуваними у практичному застосуванні;

3) якість закону вимагає, щоб він був доступний для даної особи і вона також могла передбачити наслідки його застосування до неї та щоб закон не суперечив принципові верховенства права. Це означає, що в національному праві має існувати засіб правового захисту від свавільного втручання з боку державних органів у права, гарантовані Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Небезпека свавілля є особливо очевидною, коли виконавча влада здійснює свої функції закрито. Закон має містити досить зрозумілі й чіткі формулювання, які давали б громадянам належне уявлення стосовно обставин та умов, за якими державні органи уповноважені вдаватися до втручання в право;

4) закон, який надає дискреційне право, має визначати межі здійснення такого права, хоча докладні правила та умови мають міститися в нормах субстантивного права. Проте надання законом виконавчій владі, чи судді нічим не обмеженого дискреційного права, суперечило б принципові верховенства права. Отже, закон має досить чітко визначати межі будь-яких таких повноважень, наданих компетентним органам, а також спосіб їх застосування, щоб забезпечувати належний захист особистості від свавільного втручання;

5) якість закону пов`язана з достатньою чіткістю встановлення ним тих чи інших обставин, на підставі яких діють державні органи;

6) жодна норма не може вважатися „законом, якщо вона не сформульована з точністю, достатньою для того, щоб надати змогу громадянинові регулювати свою поведінку: він має бути спроможним - якщо потрібно, після відповідної консультації - передбачити такою мірою, наскільки це є розумним за даних обставин, наслідки, які можуть випливати з його дій. Ці наслідки не повинні бути передбачуваними з абсолютною певністю. У той час, як певність у праві є вельми бажаною, вона може спричиняти надмірну жорсткість, а право має йти в ногу з обставинами, що змінюються. Відповідно до цього більшість законів з необхідністю укладаються в термінах, які більшою чи меншою мірою є нечіткими, а їхнє тлумачення і застосування є питаннями практики

7) ступінь чіткості закону, що має забезпечуватися у формулюваннях національних законів - яка в жодному випадку не може передбачити всі непередбачувані обставини, - значною мірою залежить від змісту даного документа, сфери, на яку поширюється цей закон, а також кількості та статусу тих, кому закон адресований. Ступінь чіткості, який треба забезпечувати при формулюванні конституційних положень, з огляду на загальний характер, може бути нижчим, ніж в інших законах;

8) положення закону повинні бути передбачуваними та надавати достатньо гарантій проти свавільного застосування

Враховуючи встановлене, суд дійшов висновку про наявність підстав для прийняття звіту про виконання постанови.

Відтак, враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про належне та у повному обсязі виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020 року про справі № 420/207/20.

Керуючись статями 241-243, 248, 256, 294, 295, 382, КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Прийняти Звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020 року про справі № 420/207/20.

Вважати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020 року про справі № 420/207/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання провести перерахунок пенсії, в частині, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 13 грудня 2019 року провести перерахунок та виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_1 без обмеження її граничного розміру, з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, яку обчислити з: посадового окладу (військовий прокурор Криворізького гарнізону) відповідно до ч.3 та п.11 ч.5 ст.81 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції Закону №1774-VIII від 06 грудня 2016 року та №1798-VІІІ від 21 грудня 2016 року) у розмірі півтора (1,5) 12 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (всього 18 мінімумів), розмір якого встановлено на 01 січня календарного року; окладу за військове звання (полковник юстиції) відповідно до додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" у розмірі 0,84 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року) - 1480 гривен; надбавки за вислугу років, відповідно до пункту 1 розділу ІV наказу Міністра оборони України №260 від 07 червня 2018 року "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" 50% посадового окладу та окладу за військове звання; надбавки за службу в умовах режимних обмежень -15% посадового окладу; інших виплат (надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, згідно з постановою Кабінету Міністрів України №505 від 31 травня 2012 року у розмірі 70% посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугою років; надбавки за безперервну службу у розмірі 70% грошового забезпечення (заробітної плати), яка передбачена Указом Президента України №389 від 05 травня 2003 року; місячної премії, згідно з постановою Кабінету Міністрів України №505 від 31 травня 2012 року у розмірі 40% суми грошового забезпечення; 1/12 грошової допомоги на оздоровлення, яка обчислюється з середньомісячного розміру грошового забезпечення; 1/12 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, яка обчислюється з середньомісячного розміру грошового забезпечення; індексації заробітної плати; надбавки ОУП, яка обчислюється шляхом множення загального розміру інших виплат (без посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років) та коефіцієнту підвищення посадового окладу та надбавки до нього за військове звання (класний чин), розрахований відповідно до наказу Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства Фінансів України №226/509 від 11 серпня 2003 року виконаною.

Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ст. 256 КАС України та може бути оскаржена у порядку та строки визначені статтею 295, 297 КАС України.

Пунктом 15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий суддя Потоцька Н.В.