Справа № 140/16133/20
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року ЛуцькСправа № 140/16133/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 працював в органах прокуратури з серпня 1984 року по січень 2012 року, набув право на пенсію за вислугу років, перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію, призначену на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (далі - Закон № 1789-ХІІ) в розмірі 90% середнього місячного заробітку за посадою старшого помічника прокурора з питань захисту інтересів громадян та держави при виконанні судових рішень.

23.10.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку із підвищенням заробітної плати прокурорам на підставі рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020, у розмірі 90% заробітної плати, зазначеної у довідці Волинської обласної прокуратури за № 21-41 від 21.10.2020, долученої до заяви, без обмеження перерахованої пенсії максимальним розміром, як зазначено у рішеннях Луцького міськрайонного суду Волинської області у справах № 161/15583/14-а, № 161/5127/16-а.

За результатами розгляду заяви відповідач відмовив у перерахунку пенсії з надуманих підстав та всупереч вимогам законодавства.

Позивач вважає, що такі дії відповідача про відмову у перерахунку пенсії є неправомірними та, з покликанням на нормативно-правові акти, наведені у тексті позовної заяви, стверджує про наявність у нього права на перерахунок пенсії з 01.10.2020 без будь-якого зниження розміру відсотків і без будь-якого обмеження суми пенсії максимальним розміром.

Позивач просить визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області про відмову здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, що діяла на момент призначення пенсії, та статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII) з 01.10.2020 з розрахунку 90 % від суми місячної заробітної плати за відповідною посадою на підставі довідки прокуратури Волинської області від 21.10.2020 № 21-41 вих-20 без будь-якого обмеження суми пенсії максимальним розміром та з урахуванням раніше проведених виплат, та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, що діяла на момент призначення пенсії, та статті 86 Закону № 1697-VII з 01.10.2020 з розрахунку 90 % від суми місячної заробітної плати за відповідною посадою, на підставі довідки прокуратури Волинської області від 21.10.2020 № 21-41 вих-20, без будь-якого обмеження суми пенсії максимальним розміром та з урахуванням раніше проведених виплат.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 24).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а. с. 27-29) відповідач позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні у зв`язку із недоцільністю проведення перерахунку пенсії, позаяк в результаті проведення перерахунку розмір пенсії зменшиться. При цьому, враховуючи норму статті 86 Закону № 1697-VII щодо максимального розміру пенсії, максимальний розмір пенсії колишнім працівникам органів прокуратури не може перевищувати 17120,00 грн., тоді як розмір пенсії позивача ОСОБА_1 з 01.01.2016 становить 18466,81 грн. Крім того, є безпідставними вимоги позивача щодо проведення перерахунку пенсії на підставі статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, яка втратила чинність, а право на перерахунок пенсії прокурорським працівникам виникає лише на підставі частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII.

В поданій до суду відповіді на відзив (а. с. 38-40) позивач з доводами відзиву не погодився, вказавши при цьому, що обмеження пенсії максимальним розміром на нього не поширюється, а при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, частини другої, пункту 10 частини шостої статті 12, частин першої - третьої статті 257, частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) дану справу, як справу незначної складності, розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області, з жовтня 2002 року отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 (а. с. 9).

21.10.2020 Волинська обласна прокуратура видала позивачу ОСОБА_1 довідку за № 21-41 вих-20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій за відповідною (прирівняною) посадою «старший прокурор прокуратури (начальник відділу)» за нормами, чинним на 11.09.2020, усього в сумі 75394,66 грн. (а. с. 10).

23.10.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії на підставі вказаної довідки від 21.10.2020 вих. № 21-41 вих20 (а. с. 11-12).

Листом від 12.11.2020 № 0300-1605-8/38166 відповідач повідомив позивача про недоцільність проведення перерахунку за вислугу років, оскільки її розмір, визначений з урахуванням статті 86 Закону № 1697-VII, становитиме 17120,00 грн. (1712,00 грн. - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність х 10), а розмір, який позивач отримує на даний час (18466,81 грн.), є більшим (а. с. 14-15).

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

На час призначення позивачу пенсії особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури визначалися статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ (до 15.07.2015).

Відповідно до частини першої цієї статті Закону № 1789-ХІІ прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Згідно із частиною дванадцятою вказаної статті Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина сімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ).

До статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ вносилися зміни Законом України від 08.07.2011 № 3668-VI (далі - Закон № 3668-VI), унаслідок яких наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ з 01.10.2011 стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.

14.10.2014 ухвалено Закон № 1697-VII.

У первинній редакції частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VII мала такий текст: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Отже, первинна редакція частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII та частина сімнадцята (з 01.10.2011 - вісімнадцята) статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

Розділ XII «Прикінцеві положення» Закону № 1697-VІІ щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у тому числі й стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15.07.2015. Водночас з 15.07.2015 втратив чинність Закон № 1789-ХІІ (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).

01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (діяла до 15.07.2015) та частину двадцяту статті 86 Закону №1697-VІІ (набрала чинності 15.07.2015) викладено у новій редакції, відповідно до якої умови на порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Прийняття зазначеного Закону, як убачається із пояснювальної записки до його законопроєкту, було обумовлено необхідністю реалізації заходів щодо економного та раціонального використання державних коштів та приведення до фінансових можливостей держави дії положень окремих законів України, створення умов для стабілізації фінансового стану держави та удосконалення окремих положень соціальної політики.

Таким чином, починаючи з 01.01.2015 в Україні жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України «Про прокуратуру».

Законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 01.01.2015 делегував Кабінету Міністрів України. Проте, Кабінет Міністрів України впродовж 2015-2019 років не визначив умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Конституційний Суд України за результатами розгляду справи №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив рішення від 13.12.2019 №7-р(II)/2019 та вирішив таке:

визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VІІ зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України;

положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VІІ зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення №7-р(II)/2019:

частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VІІ зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VІІ підлягає застосуванню в первинній редакції:

«20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Крім того, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020:

визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування;

положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

19.09.2019 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» № 113-ІХ (далі - Закон № 113-ІХ), що набув чинності з 25.09.2019.

Вказаним Законом, зокрема, змінено редакції статей 7, 10 Закону № 1697-VІІ, положення яких в редакції Закону № 113-ІХ визначають, що систему прокуратури України становлять: Офіс Генерального прокурора; обласні прокуратури; окружні прокуратури; Спеціалізована антикорупційна прокуратура. У системі прокуратури України діють обласні прокуратури, до яких належать прокуратури областей, прокуратура Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, Київська міська прокуратура.

Стаття 81 Закону № 1697-VІІ (в редакції Закону №113-ІХ) аналогічним чином визначає порядок обрахунку заробітної плати для працівників Офісу Генерального прокурора, обласних, окружних прокуратур, зокрема, посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; посадові оклади інших прокурорів установлюються пропорційно до посадового окладу прокурора окружної прокуратури з відповідним коефіцієнтом.

Згідно з наказом Генерального прокурора від 08.09.2020 № 414, днем початку роботи обласних прокуратур визначено 11.09.2020.

Відтак, з 11.09.2020 положення статті 81 Закону № 1697-VІІ почали застосовуватись до прокурорів, що працюють у обласних прокуратурах. Звідси, право на перерахунок пенсії працівникам обласних прокуратур настало з 01.10.2020.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.12.2019 № 1155 «Про умови оплати праці прокурорів» (далі - Постанова № 1155), пунктом першим якої затверджено схеми посадових окладів прокурорів Офісу Генерального прокурора, обласних, окружних прокуратур та прирівняних до них прокуратур згідно з додатками 1-3.

Пунктами 2-3 Постанови № 1155 надано право керівникам органів прокуратури в межах установленого фонду оплати праці установлювати прокурорам посадові оклади відповідно до затверджених цією постановою схем посадових окладів; надбавку за інтенсивність праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі до 100 відсотків посадового окладу; щомісячну надбавку за вислугу років за наявності стажу роботи; надбавку за виконання обов`язків тимчасово відсутнього прокурора, що перебуває на адміністративній посаді, або за вакантною адміністративною посадою; надбавку до посадових окладів державних експертів з питань таємниць та фахівців, які залучаються до підготовки рішень та висновків державних експертів з питань таємниць, у розмірі та порядку, що визначені законодавством; компенсацію за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, у розмірі та порядку, що визначені законодавством, а також здійснювати преміювання прокурорів відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці. Виплачувати прокурорам органів прокуратури: надбавку за знання та використання в роботі іноземної мови; доплату за науковий ступінь доктора філософії (кандидата наук) або доктора наук з відповідної спеціальності; надбавку за почесне звання «заслужений».

Розмір посадового окладу працівників обласних прокуратур був значно збільшений у порівнянні з попереднім посадовим окладом працівників прокуратур області, встановленим згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 657 від 30.08.2017.

Отже, оскільки днем початку роботи обласних прокуратур визначено 11.09.2020 і саме з цієї дати оплата праці прокурорів обласних прокуратур здійснюється у відповідності до статті 81 Закону № 1697-VІІ, то Волинська обласна прокуратура надала позивачу довідку від 21.10.2020 за № 21-41 вих20 про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсій, за нормами, чинними на 11.09.2020 за відповідною (прирівняною) посадою «старший прокурор прокуратури (начальник відділу)» (а. с. 10).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що позивач має право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам, відповідно до положень частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VІІ, на підставі вказаної довідки Волинської обласної прокуратури від 21.10.2020 за № 21-41 вих20, з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, тобто з 01.10.2020.

При вирішенні питання щодо застосування відсотка заробітку для цілей перерахунку пенсії суд враховує таке.

Частиною другою статті 86 Закону №1697-VII встановлено, що пенсія прокурорам призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Відтак, у зв`язку з прийняттям Закону № 1697-VII розмір пенсії прокурорам призначається у розмірі 60 відсотків місячної заробітної плати.

Проте, на момент призначення позивачу пенсії порядок та підстави для такого перерахунку були визначені у частинах першій, дванадцятій, сімнадцятій статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які наведені вище.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У рішенні від 05.04.2001 № 3-рп/2001 у справі за конституційним поданням Президента України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (справа про податки) Конституційний Суд України зазначив, що Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом. Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено частиною першою статті 58 Конституції України, а саме: коли закони або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Суд зазначає, що при перерахунку пенсії за вислугу років змінною величиною є лише розмір пенсії, що залежить від зміни розміру чи складових місячної (чинної) заробітної плати відповідної категорії працівників, з якої здійснюється обрахунок пенсії, а не відсоткове значення розміру пенсії, обрахунок якої здійснений при її призначенні та є незмінним.

Верховний Суд України у постанові від 06.10.2015 у справі № 21-2432а15 сформулював правовий висновок щодо застосування норм права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах, зокрема, визначив, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом № 3668-VІ зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Подібний правовий висновок у спорах цієї ж категорії міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 03.05.2018 (справа № 308/11498/16-а), від 22.06.2018 (справа № 635/6663/16-а), від 19.12.2018 (справа №725/1352/16-а), від 29.04.2020 (справа № 490/5366/16-а).

Отже, на думку суду, безпідставним є застосування до спірних правовідносин норм Закону № 1697-VІІ в частині визначення відсоткового розміру пенсії, оскільки вказаний Закон поширює свою дію на працівників прокуратури, яким пенсія призначена та виплачується саме за нормами цього Закону з дати набрання ним чинності.

Враховуючи те, що позивач вже є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років і пенсія йому призначена за Законом № 1789-ХІІ, тому до його пенсії не може застосовуватися відсотковий розмір, визначений Законом № 1697-VІІ.

При цьому, відповідно до розпорядження від 23.09.2016 № 187600 розмір пенсії позивача ОСОБА_1 становить 18466,81 грн., виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми місячної заробітної плати (а. с. 35).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позивач ОСОБА_1 має право на перерахунок пенсії, виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми місячної заробітної плати.

Разом з тим, на думку суду, безпідставними є доводи позивача щодо незастосування при перерахунку пенсії положень Закону № 1697-VІІ в частині обмеження пенсії максимальним розміром, з огляду на таке.

Обмеження виплати пенсії максимальним її розміром вперше було встановлено Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI (далі - Закон № 3668-VI), який набрав чинності з 01.10.2011, та прийнятий з метою визначення заходів подальшого реформування пенсійної системи та збалансування солідарної системи пенсійного страхування.

За змістом частини першої статті 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України «Про прокуратуру» не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

За приписами абзацу першого пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Суд звертає увагу на те, що пункт 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668-VI не регулює питання обмеження максимальним розміром пенсії осіб, у яких на 01.10.2011 вона не досягала максимального розміру (десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність). Тобто, для осіб, яким призначено пенсію за законодавством, що не передбачало обмеження максимального розміру, законодавець передбачив лише збереження раніше призначеного розміру пенсії. Водночас, право на здійснення перерахунку пенсії у розмірі, що перевищує максимально встановлений законом, законодавцем не передбачено.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, який набрав чинності з 01.04.2015, частину п`ятнадцяту статті 50-1 Закону № 1789-XII замінено чотирма частинами, зокрема частиною вісімнадцятою такого змісту: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».

З 15.12.2015 Закон № 1789-XII відповідно до розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Закону № 1697-VII втратив чинність (крім частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1). Отже, частина вісімнадцята статті 50-1 Закону №1789-XII, яка застосовувалась субсидіарно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668-VI та врегульовувала питання виплати пенсій без обмежень, втратила чинність з набранням чинності Законом № 1697-VII, а тому до спірних правовідносин такі норми не застосовуються.

Абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відтак, у зв`язку з прийняттям Закону №1697-VII розмір пенсії прокурорів знову обмежено максимальним розміром - десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, на момент звернення позивача за перерахунком пенсії (23.10.2020), наведеними вище положеннями встановлюються обмеження розміру виплачуваної пенсії, які мають імперативний характер, неконституційними не визнавались, є чинними та обов`язковими до виконання органами Пенсійного фонду України.

Суд звертає увагу, що не застосування обмеження розміру виплачуваної пенсії при її перерахунку у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників прокуратури, до осіб, яким призначена пенсія відповідно до положень статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, неодмінно призведе до ситуації непрямої дискримінації інших пенсіонерів з числа прокурорів, зокрема тих, яким пенсія призначена відповідно до Закону № 1697-VII, та суперечитиме принципу рівності перед Законом. Утверджуючи та забезпечуючи права осіб на соціальний захист, держава повинна в процесі виконання своїх соціальних обов`язків вживати заходів для забезпечення рівності між пенсіонерами.

Верховним Судом неодноразово здійснювався касаційний розгляд справ, де позивачами виступали особи, яким пенсії були призначені відповідно до Закону № 1789-XII, а вимоги позовних заяв було звернуто до пенсійного органу стосовно неправомірності його дій та рішень щодо здійснення перерахунку такої пенсії із застосуванням обмеження її максимальним розміром, передбаченим статтею 86 Закону № 1697-VII, в редакції зі змінами, внесеними Законами України від 24.12.2015 №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», від 06.12.2016 № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (зокрема, постанови Верховного Суду від 21.05.2020 у справі № 554/10510/16-а, від 28.10.2020 у справі № 686/2428/16-а).

Верховний Суд сформулював правову позицію, відповідно до якої положення норм чинного законодавства, якими обмежувався максимальний розмір пенсії, не визнавались у встановленому порядку Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), отже, є чинними і підлягають виконанню. Крім того, Верховними Судом сформовано правовий висновок про відсутність законних підстав для здійснення виплати нарахованої пенсії без обмеження граничного розміру відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-XII (в редакції на час призначення пенсії), оскільки положення цієї статті втратили чинність. На вказані правові висновки звернув увагу Верховний Суд в ухвалі від 04.02.2021 про відмову у відкритті провадження у справі № 400/6132/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення в частині, зобов`язання вчинити певні дії, за поданням судді Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.01.2021 про розгляд цієї справи як зразкової.

З урахуванням наведеного, при здійсненні перерахунку пенсії прокурорам пенсійним органом підлягають застосуванню тимчасові обмеження максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами для осіб, що втратили працездатність.

При вирішенні даного спору суд враховує, що позивачу фактично було відмовлено у здійсненні перерахунку його пенсії на підставі довідки Волинської обласної прокуратури від 21.10.2020 № 21-41 вих-20 з тих підстав, що такий перерахунок є недоцільним з огляду на те, що її розмір, визначений з урахуванням статті 86 Закону № 1697-VII, становитиме 17120,00 грн. (1712,00 грн. - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність х 10), а розмір пенсії, який позивач отримує на даний час (18466,81 грн.), є більшим (а. с. 14-15).

Крім того, суд звертає увагу, що на даний час виплата пенсії позивачу здійснюється у розмірі, визначеним з урахуванням рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.05.2016 у справі № 161/5127/16-а (а. с. 65-66), а відтак її розмір не може бути зменшений при перерахунку з 01.10.2020 на підставі довідки Волинської обласної прокуратури від 21.10.2020 № 21-41 вих-20. Водночас, суд погоджується з доводами відповідача, що проведення перерахунку пенсії позивача з 01.10.2020 на підставі довідки Волинської обласної прокуратури від 21.10.2020 № 21-41 вих-20 не призведе до збільшення її розміру, враховуючи тимчасові обмеження щодо максимального розміру пенсії, визначені абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII.

Проте, на думку суду, оскільки спір виник щодо права на перерахунок пенсії з 01.10.2020 на підставі довідки Волинської обласної прокуратури від 21.10.2020 № 21-41 вих-20, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати та без обмеження суми максимальним розміром, тому (з метою також належного пенсійного забезпечення позивача у випадку зміни законодавства щодо максимального розміру пенсії чи розміру прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність) даний спір підлягає вирішенню по суті та у задоволенні позову не може бути відмовлено лише з підстави недоцільності проведення перерахунку пенсії.

З урахування встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, виходячи з наданих статтею 245 КАС України повноважень, позовні вимоги належить задовольнити частково шляхом прийняття судом рішення про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивача на підставі довідки Волинської обласної прокуратури від 21.10.2020 № 21-41 вих-20, з розрахунку її розміру 90 відсотків від суми місячної заробітної плати за відповідною посадою, зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області з 01.10.2020 здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі довідки Волинської обласної прокуратури від 21.10.2020 № 21-41 вих-20, з розрахунку її розміру 90 відсотків від суми місячної заробітної плати за відповідною посадою, та про відмову у задоволенні решти позовних вимог.

При цьому, суд не бере до уваги подану позивачем до суду довідку Волинської обласної прокуратури від 24.02.2021 № 21-48 вих-21 (а. с. 95), оскільки позивач не надав доказів того, що звертався до відповідача за перерахунком пенсії на підставі вказаної довідки, тоді як предметом спору у цій справі є дії відповідача, вчинені за результатом розгляду заяви позивача від 23.10.2020 про перерахунок пенсії на підставі довідки Волинської обласної прокуратури від 21.10.2020 № 21-41 вих-20.

Крім того, відсутні правові підстави, передбачені пунктом 1 частини першої статті 371 КАС України, для звернення до негайного виконання рішення суду у цій справі (як про це просить позивач), оскільки за цим рішенням суду позивачу не присуджено до виплати пенсію.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відтак, враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 420,40 грн., що був сплачений квитанцією від 19.11.2020 (а. с. 5).

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії на підставі довідки Волинської обласної прокуратури від 21 жовтня 2020 року № 21-41 вих-20, з розрахунку її розміру 90 відсотків від суми місячної заробітної плати за відповідною посадою.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код 13358826) з 01 жовтня 2020 року здійснити перерахунок ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) пенсії за вислугу років на підставі довідки Волинської обласної прокуратури від 21 жовтня 2020 року № 21-41 вих-20, з розрахунку її розміру 90 відсотків від суми місячної заробітної плати за відповідною посадою.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код 13358826) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх