Справа № 160/16254/20
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Лозицької І.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» до Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулась Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» з позовом до Національної поліції України, в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Національної поліції України щодо ненадання інформації на запит Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» від 06.11.2020 року за вих. № 1818 в межах п`ятиденного терміну, що передбачений ч. 1 ст. 28 Закону України «Про професійні спілки їх права та гарантії діяльності».
В обґрунтування позову позивач зазначає, що 06.11.2020 року Первинною професійною спілкою «Правозахисники країни» через електронний сервіс було направлено до Національної поліції України запит від 06.11.2020 року № 1818 з проханням надати інформацію, що стосується безпосередньо члена Профспілки - Сущенка Ігоря Олеговича.
Відповідь на запит № 1818 від 06.11.2020 року надійшла до позивача 20.11.2020 року, а відправлена відповідачем 17.11.2020 року відповідно до дати, вказаної на штампі про відправлення, що міститься на конверті, тобто з порушенням п`ятиденного терміну, що передбачений ч. 1 ст. 28 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», що є порушенням передбачених діючим законодавством прав Профспілки та її членів.
Позивач вважає, що ненадання інформації в межах передбаченого законодавством п`ятиденного терміну є протиправним, оскільки питання, яке висвітлювалося в запиті до Національної поліції України стосувалося безпосередньо члена Профспілки. Ненадання Національної поліцією України інформації на запит Профспілки в п`ятиденний термін перешкоджає діяльності позивача в здійсненні свої прав, передбачених ст. 28 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».
Ухвалою суду від 27.01.2021 року, після усунення недоліків позовної заяви, було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), а також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування.
Відповідачем надіслано до суду засобами поштового зв`язку письмовий відзив на позовну заяву, який долучено до матеріалів справи.
Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що спірний запит позивача не створював для Національної поліції України обов`язку розглядати його у п`ятиденний строк, передбачений ч. 1 ст. 28 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», оскільки, звернення мало розглядатися у порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» протягом 5 робочих днів, у випадку оформлення його як запит на доступ до публічної інформації, або у порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян».
Департаментом кадрового забезпечення спірний запит позивача було розглянуто на п`ятий робочий день з моменту отримання запиту, а саме, 12.11.2020 року.
Відповідач вважає посилання позивача на відтиск поштового штампу з датою 17.11.2020 року помилковими, оскільки, відповідачем підготовлено та направлено відповідь 12.11.2020 року. При цьому, Національна поліція України не може відповідати за дії/бездіяльність працівників поштового відділення.
Крім того, відповідач зазначає, що позивач не є професійною спілкою працівників поліції у розумінні приписів ч. 11 ст. 62 та ч. 1, ч. 2 ст. 104 Закону України «Про Національну поліцію», що утворюється в органах (закладах, установах) поліції з метою захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів поліцейських.
В контексті спірних правовідносин запит позивача не може розглядатися як запит, на який розповсюджуються вимоги ст. 28 закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», відповідно, відповідач вважає, що у останнього не виникло обов`язку щодо розгляду такого запиту у встановлений даною статтею строк, тому не може бути визнана протиправною бездіяльність щодо ненадання інформації у встановлений цим Законом термін.
Беручи до уваги викладене, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Крім того, відповідачем надано до суду додаткові пояснення до відзиву, в яких відповідач звертає увагу на те, що позивач у спірному запиті просив надати відповідь на електронну адресу та направити на поштову адресу.
Відповідач зазначає, що 12.11.2020 року Національна поліція України направила відповідь на запит позивача на електронну адресу, вказану в запиті, що підтверджує оформлення відповідачем відповіді на запит саме в цю дату.
Відповідач зазначає, що надання позивачу відповіді на спірний запит 12.11.2020 року, шляхом надіслання на електронну адресу, незважаючи на те, що такий запит не є запитом, який підлягає розгляду у поряду ч. 1 ст. 28 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», не порушує прав позивача.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Відповідно до Статуту Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» (нова редакція), затвердженого Загальними зборами засновників Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» протоколом від 17.07.2017 року № 17/07-17, Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» створена відповідно до протоколу установчих зборів засновників, які відбулись 15.02.2014 року у місті Дніпропетровську, та є первинною добровільною неприбутковою організацією, створеною за територіальною та галузевою ознаками, що об`єднує громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їхньої професійної діяльності, трудової діяльності та навчання з метою представництва, реалізації та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів Профспілки.
Наведене також підтверджується Свідоцтвом про легалізацію профспілки, об`єднання, профспілок від 03 червня 2014 року № 353.
З матеріалів справи вбачається, що 06.11.2020 року Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» звернулась через електронний сервіс до Національної поліції України з запитом № 1818 від 06.11.2020 року в порядку ст. 28 закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», в якому просила надати на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 та на поштову адресу інформацію, а саме:
1) чи зареєстровано в Національній поліції України скаргу від 05.06.2020 року ОСОБА_1 , який перебував на посаді слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Шевченківського ВП ГУПН в Харківській області, подану голові апеляційної атестаційної комісії Східного регіону, про незгоду із рішенням атестаційної комісії ГУНП у Харківській області № 23 від 27.05.2020 року, якщо так, просила повідомити коли скарга надійшла, у тому числі, зазначивши реєстраційний номер;
2) ким саме із керівництва накладена резолюція на документі після його реєстрації в підрозділі та який її зміст (із долученням завіреної копії);
3) відомості про особу, якій доручено виконання цього документа;
4) яке рішення прийнято за результатами розгляду скарги, з долученням копії рішення;
5) якщо рішення не прийнято, просила зазначити чому саме та який термін розгляду скарги визначено керівництвом.
До вказаного запиту додано копію скарги від 05.06.2020 року.
Листом від 12.11.2020 року № 7010/12/1/4/03-2020 позивачу надано відповідь на вищезазначений запит та повідомлено, що скарга ОСОБА_1 на ім`я голови апеляційної атестаційної комісії східного регіону була зареєстрована в департаменті кадрового забезпечення Національної поліції України 16.06.2020 року № 9757.
Зважаючи на те, що ОСОБА_1 під час атестації на тестування не з`явився, він не мав права на оскарження рішення атестаційної комісії в апеляційних атестаційних комісіях Національної поліції України.
Вказано, що відповідно до п. 6 розділу IV Інструкції скарги, подані з порушенням строку чи установленого порядку, апеляційними атестаційними комісіями не приймаються і не розглядаються. Прийняття рішень за скаргами на рішення атестаційних комісій, поданих поліцейськими з порушенням вимог Інструкції, нормативно-правовими актами не передбачено.
За поясненням позивача, відповідь на запит Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» отримала засобами поштового зв`язку 20.11.2020 року, а безпосередньо відповідь була направлена відповідачем 17.11.2020 року, що підтверджується відтиском поштового штампу на конверті, копія якого міститься в матеріалах справи.
Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді на запит у встановлений ст. 28 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» строк, у зв`язку з чим, звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
За приписами статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових осіб і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Частиною 3 статті 36 Конституції України визначено, що громадяни мають право на участь у професійних спілках з метою захисту своїх трудових і соціально-економічних прав та інтересів. Професійні спілки є громадськими організаціями, що об`єднують громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їх професійної діяльності. Професійні спілки утворюються без попереднього дозволу на основі вільного вибору їх членів. Усі професійні спілки мають рівні права. Обмеження щодо членства у професійних спілках встановлюються виключно цією Конституцією і законами України.
За визначеннями, наведеними в ст.1 Закону № 1045-XIV, професійна спілка (профспілка) - добровільна неприбуткова громадянська організація, що об`єднує громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їх професійної (трудової) діяльності (навчання).
Первинна організація профспілки - добровільне об`єднання членів профспілки, які, як правило, працюють на одному підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності і виду господарювання або у фізичної особи, яка використовує найману працю, або забезпечують себе роботою самостійно, або навчаються в одному навчальному закладі.
Член профспілки - особа, яка входить до складу профспілки, визнає її статут та сплачує членські внески.
За приписами ч. 1 ст. 2 Закону № 1045-XIV професійні спілки створюються з метою здійснення представництва та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки.
Відповідно до ст. 7 Закону № 1045-XIV членами профспілок можуть бути особи, які працюють на підприємстві, в установі або організації незалежно від форм власності і видів господарювання, у фізичної особи, яка використовує найману працю, особи, які забезпечують себе роботою самостійно, особи, які навчаються в навчальному закладі.
Громадяни України вільно обирають профспілку, до якої вони бажають вступити. Підставою для вступу до профспілки є заява громадянина (працівника), подана в первинну організацію профспілки. При створенні профспілки прийом до неї здійснюється установчими зборами.
Частиною 2 статті 11 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» встановлено, що статус первинних мають профспілки чи організації профспілки, які діють на підприємстві, в установі, організації, навчальному закладі або об`єднують членів профспілки, які забезпечують себе роботою самостійно чи працюють на різних підприємствах, в установах, організаціях або у фізичних осіб.
Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» профспілки, їх об`єднання здійснюють представництво і захист трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілок в державних органах та органах місцевого самоврядування, у відносинах з роботодавцями, а також з іншими об`єднаннями громадян.
При цьому статтею 3 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» визначено сферу дії цього закону, яка поширюється на діяльність профспілок, їх організацій, об`єднань профспілок, профспілкових органів і на профспілкових представників у межах їх повноважень, на роботодавців, їх об`єднання, а також на державні органи та органи місцевого самоврядування.
Особливості застосування цього Закону у Збройних Силах України (для військовослужбовців), Національній поліції, Державній кримінально-виконавчій службі України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України встановлюються відповідними законами.
Частиною 11 статті 62 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що в органах (закладах, установах) поліції з метою захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів поліцейських відповідно до вимог законодавства можуть утворюватися професійні спілки. Обмеження прав професійних спілок поліцейських порівняно з іншими професійними спілками не допускається.
Разом з тим частинами 1, 2 статті 104 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що для захисту своїх прав та законних інтересів працівники поліції можуть утворювати професійні об`єднання та професійні спілки відповідно до Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».
Професійні спілки поліції здійснюють свої повноваження із урахуванням обмежень, що накладаються на працівників поліції цим Законом. Професійним спілкам працівників поліції та їх членам заборонено організовувати страйки або брати в них участь.
Згідно з положеннями Статуту Первинної професійної спілки «Правозахисники країни», затвердженого Загальними зборами засновників Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» (протокол від 17.07.2017 року №17/07-17), профспілка є добровільною неприбутковою організацією, створеною за територіальною та галузевою ознаками, що об`єднує громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їхньої професійної діяльності, трудової діяльності та навчання з метою представництва, реалізації та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів Профспілки.
Відповідно до п. 1.5 Статуту статус профспілки - первинна. Вказаний статус профспілки відповідно до частини другої статті 11 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» означає, що профспілка об`єднує своїх членів, які забезпечують себе роботою самостійно чи працюють на різних підприємствах, в установах організаціях або у фізичних осіб.
Профспілка створена за територіальною ознакою сфери діяльності, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію профспілки, об`єднання, профспілок від 03 червня 2014 року № 353.
За положеннями п. п. 3.1, 3.2, 3.3 Статуту членство в профспілці є добровільним. Вступ до профспілки та вихід з неї проводиться в індивідуальному порядку за особистою письмовою заявою до голови профспілки.
Членами профспілки можуть бути працівники, науковці та приватні особи, що забезпечують себе роботою самостійно в області права, в тому числі, але не виключно, працівники органів внутрішніх справ, Національної поліції України, відомчих навчальних закладів МВС, пенсіонери органів внутрішніх справ, Національної поліції України та фізичні особи, які проходили службу на атестованих посадах, а також штатні працівники виборних органів профспілки.
Члени профспілки перебувають на обліку в профспілковій організації за місцем роботи, служби навчання, пенсіонери - за останнім місцем роботи або служби перед виходом на пенсію.
Забороняється подвійне членство у профспілках.
Так, положення ст. 28 Закону № 1045-XIV не обмежують право профспілки отримувати інформацію лише у роботодавця, оскільки зазначеною нормою надано право профспілці на отримання безоплатної інформації від роботодавців або їх об`єднань, державних органів та органів місцевого самоврядування з питань, що стосуються трудових і соціально-економічних прав та законних інтересів своїх членів.
Відсутність факту укладання колективного договору, на який посилається відповідач не є обставиною, яка виключає відсутність підстав у відповідача для розгляду запитів позивача у порядку, визначеному Законом № 1045-XIV, оскільки Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» є легалізованою, відтак користується усіма наданими їй Законом правами та повноваженнями.
Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 05.03.2020 року у справі №804/50/17.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, у запиті позивача від 06.11.2020 року № 1818 позивач зазначає, що до Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» звернувся член профспілки з проханням отримати інформацію щодо розгляду поданої ним скарги. Запитувана інформація стосувалася ОСОБА_1 .
Проте, позивачем не надано та в матеріалах справи не міститься, жодних доказів на підтвердження членства зазначеної особи у Первинній професійній спілці «Правозахисники країни», а також доказів того, що вказана особа зверталася до позивача з питання отримання інформації щодо розгляду поданої скарги.
Суд критично оцінює посилання представника позивача на постанову Верховного Суду від 29.03.2018 року у справі №804/3918/17, оскільки у справі, що розглядалась Верховним Судом, запит на отримання інформації було надіслано Первинною професійною спілкою "Правозахисники країни" на підставі особистої заяви її члена - лейтенанта поліції, позивачем надавалися документи на підтвердження його членства у Профспілці, а також, членом профспілки була надана згода на отримання та обробку профспілкою інформації, про що відповідач був повідомлений.
Проте, у даній справі у запиті не міститься посилання на підстави та докази членства ОСОБА_1 у Первинній професійній спілці "Правозахисники країни". Крім того, до суду такі докази позивачем також не надані.
Суд зазначає, що зі змісту запиту від 06.11.2020 року не вбачається, що запитувана інформація стосується прав та інтересів безпосередньо позивача - Первинної професійної спілки «Правозахисники країни», крім того не доведено, що запитувана інформація стосувалася її члена - ОСОБА_1 , протилежного позивачем не доведено.
За таких обставин, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах на вказаний запит позивача не розповсюджуються вимоги ст.28 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», відповідно, у відповідача не виникає обов`язок щодо його розгляду у встановлений означеною нормою п`ятиденний термін, і, як наслідок, не може бути визнана протиправною оскаржувана позивачем бездіяльність щодо ненадання інформації у встановлений ст.28 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» термін.
Решта доводів сторін висновків суду не спростовують.
Частина 2 статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних підстав, суд доходить висновку, що позивачем не надано до суду належних доказів протиправної бездіяльності Національної поліції України, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.
Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовної заяви Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» до Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 25.05.2021 року.

Суддя І.О. Лозицька