Справа № 160/8128/21
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 травня 2021 року Справа №160/8128/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Відповідача-1: Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, до Відповідача-2: Васильківського районного відділу Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування п.4 рішення №1 від 06.03.2020р., -

ВСТАНОВИВ:

21.05.2021р. ОСОБА_1 звернулась з адміністративним позовом до Відповідача-1: Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, до Відповідача-2: Васильківського районного відділу Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області та просить:

- визнати протиправним та скасувати п.4 рішення №1 від 06.03.2020р. про примусове повернення з України в частині заборони в`їзду в Україну строком на 3 роки громадянці Республіка Вірменія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суд приходить до висновку про те, що зазначений позов слід залишити без руху на підставі ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і встановлює строк для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Згідно до п.2 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заві зазначаються, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Однак, як вбачається зі змісту позовної заяви позивачем у позові не зазначено ідентифікаційного коду в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти Відповідача-2 в порушення вимог п.2 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно до п.4, п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно до п.8, п.9 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду; відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що позивачами у адміністративних справах є ті особи на захист прав, свобод та інтересів яких подано позов, а відповідачами у адміністративних справах є ті суб`єкти владних повноважень, до яких звернуто позовні вимоги позивача.

Як вбачається зі змісту заявленого позову позивачем у позові не викладено змісту позовних вимог до кожного з відповідачів, в порушення вимог ст.4, п.4, п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім того, позивачем у позові визначено заінтересовану особу - ОСОБА_3 , проте в адміністративному судочинстві до складу учасників справи належать сторони (позивач, відповідач) та треті особи у відповідності до положень ст.ст. 42, 46 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, позивачем не заявлено клопотання до суду про залучення третьої особи, тоді як залучення третіх осіб відбувається шляхом вирішення такого клопотання в порядку ст.ст. 49, 50 Кодексу адміністративного судочинства України та не передбачено залучення третіх осіб позивачем самостійно в порушення вимог ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також і відповідно до вимог ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, як свідчить зміст позову, позивач оспорює п.4 рішення №1 від 06.03.2020р. про примусове повернення з України в частині заборони в`їзду в Україну строком на 3 роки громадянці Республіка Вірменія ОСОБА_1 , при цьому, згідно доданої до позовної заяви копії паспорта позивача вбачається, що 06.03.2020р. в паспорті позивача була проставлена відмітка Державної міграційної служби України про прийняте рішення №1 від 06.03.2020р., пункт 4 якого оскаржується позивачем, отже шестимісячний строк звернення до суду з даними позовними вимогами встановлений до 07.09.2020р. включно (з урахуванням вихідних днів).

Тобто, станом на 21.05.2021р. (дата подання позову згідно вхідного штемпеля суду) позивачем шестимісячний строк звернення до суду з даним адміністративним позовом щодо визнання протиправним та скасування п.4 рішення №1 від 06.03.2020р. про примусове повернення з України в частині заборони в`їзду в Україну строком на 3 роки громадянці Республіка Вірменія ОСОБА_1 , встановлений ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, є пропущеним.

Так, ч.1 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані, вказані нею у заяві, визнані судом не поважними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Також і за приписами ч.6 ст.161 вказаного Кодексу передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Однак, як вбачається із доданих до позову документів, позивачем до адміністративного позову не додано заяви про поновлення строку звернення до суду з цим адміністративним позовом та не додано доказів поважності причин його пропуску в порушення вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем позов поданий без додержання вимог, встановлених ст.ст. 123, 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому даний позов підлягає залишенню без руху із встановленням позивачеві строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

За таких обставин, недоліки позовної заяви мають бути усунені позивачем у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали про залишення позову без руху шляхом надання до канцелярії суду:

1) адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням вимог ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме:

- із зазначенням у ньому ідентифікаційного коду в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти Відповідача-2 у відповідності до вимог п.2 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

- із приведенням у відповідність прохальної частини позову та зазначенням у ній позовних вимог звернутих позивачем до кожного з відповідачів у відповідності до вимог ч.1 ст.5, п.4, п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

2) у разі необхідності, клопотання про залучення третьої особи в порядку ст.ст. 49, 50 Кодексу адміністративного судочинства України, у відповідності до вимог ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України;

3) заяви про поновлення строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та доказів поважності причин його пропуску у відповідності до вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.5, 49, 50, ч.1 ст.123, п.2, п.4, п.5 ч.5 ст.160, ч.6 ст.161, ч.1 ст.169, ст.ст.243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відповідача-1: Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, до Відповідача-2: Васильківського районного відділу Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування п.4 рішення №1 від 06.03.2020р. - залишити без руху.

Позивачеві у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали про залишення позову без руху шляхом надання до канцелярії суду:

1) адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням вимог ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме:

- із зазначенням у ньому ідентифікаційного коду в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти Відповідача-2 у відповідності до вимог п.2 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

- із приведенням у відповідність прохальної частини позову та зазначенням у ній позовних вимог звернутих позивачем до кожного з відповідачів у відповідності до вимог ч.1 ст.5, п.4, п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

2) у разі необхідності, клопотання про залучення третьої особи в порядку ст.ст. 49, 50 Кодексу адміністративного судочинства України, у відповідності до вимог ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України;

3) заяви про поновлення строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та доказів поважності причин його пропуску у відповідності до вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст.ст. 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва