Справа № 569/7386/21
Суддя: Першко О. О.
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/7386/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в мiстi Рiвному спpаву за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора 2 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції Стадника Тараса Теодозійовича про скасування постанови ЕАН № 4026835 від 06 квітня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, інспектора 2 батальйону 4 роти УПП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Стадника Т.Т., в якому просить скасувати постанову ЕАН № 4026835 від 06 квітня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позову посилається на те, що 06 квітня 2021 року інспектором 2 батальйону 4 роти УПП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Стадником Т.Т. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4026835. Із постанови вбачається, що його було притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. 00 коп., за те, що о 06:53:09 на дорозі Київ-Чоп М06 508 км здійснив обгін на перехресті, чим порушив п. 14.6 а Правил дорожнього руху. Вказує, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки рухаючись автомобільною трасою Київ-Чоп М06 508 км 550 м не вчиняв будь-яких порушень Правил дорожнього руху, зокрема й обгону на перехресті. Звертає увагу, що в оскаржуваній постанові вказано, що ОСОБА_1 о 06:53:09 на автодорозі Київ-Чоп М06 здійснив обгін на перехресті, проте у нього є докази, зокрема відеофіксація передньої та задньої камери відеореєстратора, якими підтверджується, що він не проїжджав жодного перехрестя та не здійснював обгін. Зазначає, що постанова базується на невірних обставинах події, без належних доказів. Окрім того, він звертався до працівників поліції з вимогою надати докази, що підтверджують правопорушення, зокрема фото- чи відеофіксацію. Натомість у такій вимозі, йому було відмовлено з огляду на відсутність будь-яких доказів.

29 квітня 2021 року від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому представник відповідача просить відмовити позивачу в задоволенні позову у зв`язку з його безпідставністю, розгляд справи проводити за відсутності представника відповідача. Вказує, що обставини на які посилається позивач у справі спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності. Правомірність дій відповідача при винесенні постанови підтверджується відеозаписами «video_2021-04-29_12-18-04», «video_2021-04-29_12-17-39» з відеореєстратора встановленого на службовому транспортному засобі, де чітко зафіксовано рух транспортного засобу під керуванням позивача та допущене ним порушення встановлених Правил дорожнього руху. Зазначає, що поданий позивачем відеозапис «F4956» є неповний, а тому припускає, що позивач відредагував наданий суду відеозапис.

18 травня 2021 року позивач подав відповідь на відзив, в якому зазначає, що долучений відповідачем до відзиву відеодоказ з файлами «video_2021-04-29_12-18-04», «video_2021-04-29_12-17-39» не може вважатись належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. 25 травня 2021 року позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити.

Представник Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення представником відповідача 05 травня 2021 року. У відзиві на позовну заяву представник відповідача Петрик В.Б. просила проводити розгляд справи за відсутності сторони відповідача.

Відповідач інспектор 2 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції у Львівській області старший лейтенант поліції Стадник Т.Т в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення представником відповідача 30 квітня 2021 року. Про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 06 квітня 2021 року інспектором 2 батальйону 4 роти УПП у Львівській області ДПП старшим лейтенантом поліції Стадником Т.Т. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4026835 відносно позивача.

Як зазначено у оскаржуваній постанові 06 квітня 2021 року о 06:53:09 позивач на автодорозі Київ-Чоп М06 508 км 550 м, керуючи транспортним засобом "Citroen C4 Picasso", номерний знак НОМЕР_1 , здійснив обгін на перехресті, чим порушив п. 14.6 а Правил дорожнього руху - Порушення правил обгону, заборона обгону на перехресті.

Згідно постанови, інспектор, враховуючи, що позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, постановив застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 14.6 а Правил дорожнього руху обгін заборонено на перехресті.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України від 02 липня 2015 року "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з ст. 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Як вбачається з матеріалів справи, у оскаржуваній постанові в п. 7 «До постанови додаються» відсутні відомості про докази, які додаються на обґрунтування винесеної постанови та постанова не містить інформації про здійснення будь-якої фіксації правопорушення.

Таким чином, в порушення ч. 3 ст. 283 КУпАП у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, не надано інших доказів вчинення правопорушення.

Судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП не визнав.

Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач суду не надав, доводи позивача, якими він заперечує постанову, не спростував.

Дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.

Як вказано вище в оскаржуваній постанові відсутні посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, тому надані представником відповідача відеофайли «video_2021-04-29_12-18-04», «video_2021-04-29_12-17-39» не можуть вважатися належними та допустимими доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення в розумінні ст. 251 КУпАП, а відтак не можуть бути використані відповідачем як засіб доказування у суді.

Натомість з оглянутого в судовому засіданні відеозапису з передньої та задньої камери відеореєстратора, наданого позивачем вбачається, що останній не порушував Правил дорожнього руху.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено в установленому порядку факт скоєння позивачем правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, а саме порушення п. 14.6 а ПДР, що свідчить про необґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН № 4026835 від 06 квітня 2021 року через відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку належним захистом порушеного права позивача є скасування оскаржуваної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, беручи до уваги положення КАС України, суд доходить висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції судових витрат у розмірі 454 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора 2 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції Стадника Тараса Теодозійовича про скасування постанови ЕАН № 4026835 від 06 квітня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4026835 від 06 квітня 2021 року, винесену відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Рівненський міський суд Рівненської області до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - Департамент патрульної поліції Національної поліції України, місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, .

Відповідач - інспектор 2 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції у Львівській області старший лейтенант поліції Стадник Тарас Теодозійович, місцезнаходження: м. Львів, вул. Перфецького, буд. 19.

Повне судове рішення складене 25 травня 2021 року.

Суддя О.О. Першко