Справа № 420/3254/20
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2021-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3254/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., за участю секретаря судового засідання Рижук В.І., представників позивача Нерубащенка О.І., адвоката Гомонець О.Є., відповідач не з`явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю АУДІОКАСТА до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, наказу про проведення перевірки,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю АУДІОКАСТА до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 16.03.2020 року №№ 0, 0, та наказу про проведення невиїзної позапланової перевірки від 24.01.2020 року №18.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24.03.2020 року ТОВ «АУДІОКАСТА» отримало податкові повідомлення-рішення, прийнятті начальником Одеської митниці Держмитслужби, від 16.03.2020 року №0 про донарахування податкового зобов`язання з ввізного мита на суму 12224,61 грн. та застосування штрафних санкцій на суму 3056,15 грн., від 16.03.2020 року №0 про донарахування податкових зобов`язань з ПДВ на суму 2444,92 грн. та застосування штрафних санкцій на суму 611,23 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення були прийняті на підставі акту перевірки Одеської митниці Держмитслужби від 18.02.2020 року №2/7.10-19-10/40982843 «Про результати документальної невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «АУДІОКАСТА» (ТОВ «АУДІОКАСТА» ) дотримання вимог законодавства України з питань митної справи у частині обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування при ввезенні на митну територію товарів за митною декларацією від 19.09.2018 року №UA500200/2018/8303».

Відповідно до висновків вказаного акту перевірки документальною невиїзною перевіркою встановлено порушення ТОВ «АУДІОКАСТА»: частини п`ятої статті 280, частини першої статті 281 Митного Кодексу України, підпункту (а) пункту 1 ст.16 Протоколу 1 Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони, та неправомірно застосовано преференцію до товару, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита на суму 12224,61 грн.; пункту 190.1 статті 190 ПКУ, що призвело до заниження податкового зобов`язання по сплаті ПДВ на суму 2444,92 грн.

Позивач вказав, що в акті перевірки зафіксовано, що ТОВ «АУДІОКАСТА» за МД від 19.09.2018 року № UA500200/2018/8303 здійснено митне оформлення 3 товарів:

1. Товар 1 - «Електричний підсилювач звукових частот. 2-канальний чорного кольору: стереопідсилювач TDAI-2170 - 2.шт. арт. 900010242, потужність 2x170 Вт. сер. номери 0712769, 0712758: стереопідсилювач TDAI - 3400- 1 шт. арт. 900010340, потужність 400 Вт. на 4 Ом. на 8 Ом серійний номер 0720330 для електромузичних інструментів. Торговельна марка LYNGDORF AUDIO виробник SL AUDIO країна виробництва «ДАНІЯ» за кодом УКЗТ ЗЕД . Країна походження Данія;

2. Товар - 2 «Гучномовці окремі, вмонтовані в корпус, музичні: - FR-1 чорного кольору - 5 шт., арт 900030126, сер. номери 8500306, 8500313, 8500309, 8500310, 8500302: FR-1, матово-білого кольору - 1 шт. арт. 900030125, сер. Номер 85000490, допустима потужність 100 Вт. Торговельна марка LYNGDORF AUDIO виробник SL AUDIO країна виробництва «ДАНІЯ» за кодом УКТ ЗЕД . Країна походження Данія.

Митна вартість визначена за основним методом та становить 39909,02 грн.

3. Товар - 3 «Друковані рекламні торгові матеріали», торговельна марка LYNGDORF AUDIO виробник SL AUDIO країна виробництва «ДАНІЯ» за кодом УКТ ЗЕД . Країна походження Данія.

Митне оформлення товару за даною митною декларацією проводилося за кодом преференції 410 «Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС», із застосуванням преференційної ставки ввізного мита - 2,5%. Підстава - надана при митному оформленні товару сертифікат EUR.1 від 06.09.2018 року №А010022, виданий уповноваженим органом Данії.

Позивач зазначив, що в акті перевірки зазначається, що листом Департаменту адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання ДФС від 16.10.2019 №29816/7/99-99-19-04-03-17 до Одеської митниці направлена відповідь уповноваженого органу Данії № 19-0591156 (вх. ДФС 26.09.2019 № 50936/5) щодо результату перевірки сертифікату з перевезення товару форми EUR.1 від 06.09.2018 року №А010022, який надавався ТОВ «АУДІОКАСТА» до МД від 19.09.2018 р. № UA500200/2018/8303. У відповіді уповноваженого органу Данії зазначено, що сертифікат з перевезення товару форми EUR.1 від 06.09.2018 року №А010022 виданий датському уповноваженому експортеру SL.Audio A/S. Однак, згідно вказаної відповіді уповноваженого органу Данїї, товари, що зазначені у сертифікаті з перевезення товару форми EUR.1 від 06.09.2018 року №А010022, не є товарами з Європейського Союзу і не мають прав на преференційний режим.

Однак, як вказав позивач, в акті перевірки Одеської митниці не точно передано переклад листа уповноваженого митного органу, а саме: в листі зазначено, що «The a.m. certificate of origin / EUR.1 від 06.09.2018 року №A010022 (date 06-09-2018) is authentic and issued by the Danish Customs Agency, тобто вищезгаданий сертифікат є достовірним (автентичним, справжнім) та виданий Данським Митним Агентством.

Позивач вказав, що цей лист викладено англійською мовою без офіційного перекладу.

У відповідності до ст.13 Закону України «Про міжнародне приватне право» від 3.06.2005 р. №2709-ІV, документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Лист митного органу Данії, використаний Одеською митницею для призначення та проведення перевірки, не легалізовано (відсутній апостиль), що унеможливлює підтвердження автентичності такого документа на предмет ідентифікації органу, що його видав та посадової особи, яка його підписала. Крім того, лист не перекладено українською мовою.

Тому лист митного органа Данії №19-0591156 (вх. ДФС №50936/5 від 26.09.2019) не може бути прийнятий у якості доказу відсутності преференційного режиму для товарів, зазначених в сертифікаті EUR.1 за №А010022, що відповідно свідчить про незаконність як самої перевірки, так і її наслідків. Цей документ був використаний ревізором під час перевірки без будь-яких офіційних перекладів або апостилювання даних документів, ревізор також не є спеціалістом-перекладачем з англійської мови на українську.

Позивач зазначив, що тільки в разі обґрунтованих сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, орган доходів і зборів має право звернутись із запитом про проведення перевірки до компетентного органу, яким видано сертифікат.

Позивач зазначив, що підставою для звернення із запитом до митних органів Данії стало твердження Одеської митниці ДФС (лист від 22.10.2018 року № 2102/8/5/15-70-19-04), що дата інвойсу, вказаного у графах 10 та 11 сертифікату пізніша, ніж дата заповнення та видачі сертифікату, зазначена у графах 12 та 11. У зв`язку з чим було запропоновано направити зазначений сертифікат для перевірки на автентичність, виконання критеріїв походження.

Позивач вказав, що насправді, в графі 12 сертифікату була вказана та ж сама дата, що і в графі 11 сертифіката, а саме: 06.09.2018 р., що підтверджується відбитком печатки данської митниці. Тобто, дата заповнення і подачі сертифікату експортером повністю співпадає з датою видачі і затвердження сертифікату з боку данської митниці.

Ще одна дата, яка була вказана в графі 11 сертифікату під строчкою з номером інвойсу, а саме 07.09.2018, не є датою виписки інвойсу, а відноситься до передбачуваної дати відвантаження товару, про що було зазначено в інвойсі № 108747, який надійшов в Одеську митницю разом з товаром. Про це було відомо з документів, які були в розпорядженні Одеської митниці з самого початку перебування вантажу під митним контролем України, в процесі його митного оформлення та під час проведення документальної перевірки.

Що стосується дійсної дати інвойсу № 108747, тобто дати, коли первинний інвойс був виписаний, то такою датою є 03.08.2018 р. Саме ця дата зазначена в проформі-інвойсі і платіжних документах, які також були подані для митного оформлення вантажу, і про що також було відомо Одеській митниці.

Також позивач зазначив, що в сертифікаті з перевезення товару EUR.1 від 06.09.2018 року №А 010022 взагалі відсутня будь-яка дата в графі 10.

Вищезазначене свідчить, що у Одеської митниці були відсутні будь-які підстави для сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей.

Таким чином, даною перевіркою не встановлені факти, які б викликали обґрунтовані сумніви щодо достовірності документів про походження товару.

Позивач зазначив, що обов`язок вжити всі належні заходи для перевірки статусу походження товарів покладено на митні органи, які видають сертифікати з перевезення. У Одеської митниці Держмитслужби відсутні докази проведення уповноваженим органом Данії перевірки підтвердження походження товарів з Європейського Союзу, здійснення ними перевірки рахунків експортера або інші перевірки, які вони вважають належними.

Так, в листі уповноваженого митного органу Данії № 19-0591156 (вх. №50936/5) щодо перевірки сертифікату переміщення товарів EUR.1 за № А010022, чітко вказано, що сертифікат є достовірним (автентичним), тобто справжнім. При цьому також зазначається, що товари, які зазначені в сертифікаті не являються товарами з Європейського Союзу і не мають права на преференційний режим.

Ухвалою від 17.04.2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 18 травня 2020 року о 14:30 год.

Протокольною ухвалою від 09.06.2020 року продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів.

Ухвалою від 19.08.2020 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті на 21 вересня 2020 року об 11 год. 30 хв.

Ухвалою від 20.10.2020 року зупинено провадження по справі до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

У судове засідання, призначене на 13.05.2021 року на 11:00 год., з`явилися представники позивача.

Повідомлений належним чином відповідач до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Протокольною ухвалою від 13.05.2021 року поновлено провадження у справі.

Під час судового розгляду справи у судовому засіданні 21.09.2020 року представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні 21.09.2020 року проти задоволення позову заперечував та вважав його необґрунтованим.

12.06.2020 року представник відповідача надав відзив на позов, в якому зазначив, що відповідно до фактичних обставин справи ТОВ «АУДІОКАСТА» за МД від 19.09.2018 №UA500200/2018/8303, ввезено 3 товари.

При доставці вантажів на митну територію України застосовувались умови поставок згідно з ІНКОТЕРМС - DAP-Одеса.

Умовами зовнішньоекономічного договору від 02.05.2017 №б/н, компанія Steinway Lyngdorf зобов`язується доставити або організувати доставку Продуктів на місце замовлень (DAP (доставка на місце)/ІНКОТЕРМС 2010) купівельною вартістю вище 5000 євро. Для товарів вартістю нижче 5000 євро умови поставки - самовивіз з підприємства (EXW (з заводу з погрузкою)/ІНКОТЕРМС 2010). Всі замовлення та рахунки, що підлягають сплаті за Продукцію та послуги повинні бути сплачені в повному обсязі до проведення доставки.

Відповідно до вимог п.2 ч.2 статті 351 Митного кодексу України, на підставі до наказу Одеської митниці Держмитслужби від 24.01.2020 №18 призначена документальна невиїзна перевірка дотримання ТОВ «АУДІОКАСТА» () вимог законодавства України з питань митної справи у частині обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування при ввезені на митну територію товарів за митною декларацією від 19.09.2018 №UA500200/2018/8303.

Відповідач вказав, що при проведенні перевірки обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування під час митного оформлення товарів за МД від 19.09.2018 №UА500200/2018/8303, встановлено, що митне оформлення товарів № 1, 2 за МД від 19.09.2018 №UА500200/2018/8303 здійснено із застосуванням преференції по сплаті ввізного мита за кодом « 410 - товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС (абзац перший ч.1 ст.29 додатка 1-А «Тарифний графік України» до гл. 1 розділу IV «Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею» (скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони)» та наданням за товарами № 1, 2 звільнення від оподаткування ввізним митом на підставі сертифікату з перевезення товару форми EUR.1 від 06.09.2018 №А010022, зазначеного у графі 44 за кодом документу « 0954», а саме: до товару №1 за кодом згідно УКТЗЕД застосована зменшена ставка мита - 2,5% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції - 10%) ; до товару №2 за кодом згідно УКТЗЕД застосована зменшена ставка мита - 2,5% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції - 10%).

При цьому, до товарів з преференцією « 410» застосовувався код « 06» у графі «Спосіб платежу» митної декларації, який визначає суму податку, що нарахована умовно, у зв`язку із звільненням від оподаткування, передбаченим Митним кодексом України, Податковим кодексом України, іншими законами України та міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України при поміщенні товарів у митні режими імпорту (випуск у вільний обіг), експорту.

Сума звільнення від сплати ввізного мита (код митних платежів 020 «Мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання») склала: за товаром №1 - 9231,43 грн., за товаром №2 - 2993,17 грн.

Відповідач зазначив, що згідно Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони від 27.06.2014 (ратифікована Законом України від 16.09.2014 №1678-VII «Про ратифікацію Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони та набула чинності з 01.01.2016 року) до товарів, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС, застосовується режим вільної торгівлі (код тарифної пільги (тарифної преференції) 410).

Відповідач зазначив, що листом Департаменту адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання ДФС від 16.10.2019 №29816/7/99-99-19-04-03-17 до Одеської митниці направлена відповідь уповноваженого органу Данії №19-0591156 (вх. ДФС 26.09.2019 №50936/5) щодо результату перевірки сертифікату з перевезення товару форми EUR.1 від 06.09.2018 №А010022, який надавався ТОВ «Аудіокаста» () до МД від 19.09.2018 №UA500200/2018/8303.

У відповіді уповноваженого органу Данії зазначено, що сертифікат з перевезення товару форми EUR.1 від 06.09.2018 №А010022 виданий данському уповноваженому експортеру SL Audio A/S.

Згідно вказаної відповіді уповноваженого органу Данії товари, що зазначені у сертифікаті з перевезення товару форми EUR.1 від 06.09.2018 №А010022, а саме: товари №900010242, 900010340 не являються товарами з Європейського Союзу і не мають права на преференційний режим.

Митними органами Данії разом із відповіддю надано копію сертифікату з перевезення товару форми EUR.1 від 06.09.2018 №А010022, у якому відповідно до проведеної перевірки проставлено позначку у графі 14 «Результат перевірки», яка означає, що виконана перевірка довела, що цей сертифікат не відповідає вимогам щодо достовірності й правильності.

Результат перевірки (графа 14 сертифікату) завізований відповідно до положень Додатку III Протоколу 1, а саме: проставлено дату перевірки - 04.09.2019; місце проведення - Мідельфарт; наявний підпис - посадової особи; проставлено відбиток печатки митного органу Данії.

Відповідач зазначив, що Угода та всі додатки до Угоди, які є невід`ємною її частиною, ратифіковані Україною 16.09.2014.

Ця Угода складена українською, англійською, болгарською, грецькою, данською, естонською, іспанською, італійською, латиською, литовською, мальтійською, нідерландською, німецькою, польською, португальською, румунською, словацькою, словенською, угорською, фінською, французькою, хорватською, чеською, та шведською мовами, при цьому всі тексти є автентичними.

У зв`язку із тим, що всі тексти Угоди та її додатків є автентичними, вони не потребують перекладу.

Отже, у відповіді уповноваженого органу Данії №19-0591156 чітко вказано про непідтвердження преференційного походження товарів, зазначених у сертифікаті з перевезення товару форми EUR.1 від 06.09.2018 №А010022 за результатами проведеної перевірки.

Таким чином, статус походження товарів №900010242, 900010340, 900030126, 900030125 у сертифікаті з перевезення товару EUR.1 від 06.09.2018 №А010022 не підтверджено у відповідності до вимог Протоколу 1, тобто до вказаних товарів не може бути застосований преференційний режим з застосуванням зменшеної ставки мита.

Таким чином, перевіркою встановлено порушення частини п`ятої статті 280, частини першої статті 281 МКУ, Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони від 27.06.2014 та Протоколу 1, та неправомірне застосування режиму вільної торгівлі до товарів № 1, 2, оформлених за МД від 19.09.2018 №UА500200/2018/8303.

Встановлені порушення призвели до заниження ТОВ «АУДІОКАСТА» податкових зобов`язань по сплаті митних платежів за МД від 19.09.2018 №UА500200/2018/8303 на загальну суму 14669,53 грн. (ввізного мита на суму 12224 грн., податку на додану вартість на суму 2444,92 грн.), в тому числі: за товаром №1 на суму 11077,72 грн. (ввізне мито - 9231,43 грн./, ПДВ - 1846,29 грн.); за товаром №2 на суму 3591,81 грн. (ввізне мито 2993,18 грн., ПДВ - 598,64 грн.).

За результатами перевірки складено акт від 18.02.2020 №2/7.10-19-10/40982843 та винесено податкові повідомлення-рішення з податку на додану вартість від 16.03.2020 №0 на суму грошового зобов`язання 3056,15 грн., з ввізного мита від 16.03.2020 №0 на суму грошового зобов`язання 15280,76 грн.

Відповідач вважав, що Одеська митниця Держмитслужби під час проведенні невиїзної документальної перевірки та прийняття податкових повідомлень-рішень діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, та не порушувала права та законні інтереси позивача.

Заслухавши вступне слово представників позивача та представників відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступні обставини.

Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ АУДІОКАСТА зареєстроване 25.11.2016 року за №1 060603 (а.с. 57).

Основним видом економічної діяльності ТОВ АУДІОКАСТА є: «Оптова торгівля побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення» (код КВЕД 46.43).

Судом встановлено, що ТОВ «АУДІОКАСТА» за МД від 19.09.2018 року № UA500200/2018/8303 здійснено митне оформлення 3 товарів:

1. Товар 1 - «Електричний підсилювач звукових частот. 2-канальний чорного кольору: стереопідсилювач TDAI-2170 - 2.шт. арт. 900010242, потужність 2x170 Вт. сер. номери 0712769, 0712758: стереопідсилювач TDA1 - 3400- 1 шт. арт. 900010340, потужність 400 Вт. на 4 Ом. на 8 Ом серійний номер 0720330 для електромузичних інструментів. Торговельна марка LYNGDORF AUDIO виробник SL AUDIO країна виробництва «ДАНІЯ» за кодом УКЗТ ЗЕД . Країна походження Данія;

2. Товар - 2 «Гучномовці окремі, вмонтовані в корпус, музичні: - FR-1 чорного кольору - 5 шт., арт 900030126, сер. номери 8500306, 8500313, 8500309, 8500310, 8500302: FR-1, матово-білого кольору - 1 шт. арт. 900030125, сер. Номер 85000490, допустима потужність 100 Вт. Торговельна марка LYNGDORF AUDIO виробник SL AUDIO країна виробництва «ДАНІЯ» за кодом УКТ ЗЕД . Країна походження Данія.

3. Товар - 3 «Друковані рекламні торгові матеріали», торговельна марка LYNGDORF AUDIO виробник SL AUDIO країна виробництва «ДАНІЯ» за кодом УКТ ЗЕД . Країна походження Данія.

Митне оформлення товару за даною митною декларацією проводилося за кодом преференції 410 «Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС», із застосуванням преференційної ставки ввізного мита - 2,5%. Підстава - наданий при митному оформленні товару сертифікат EUR.1 від 06.09.2018 року №А010022, виданий уповноваженим органом Данії.

24 січня 2021 року Одеською митницею Держмитслужби прийнято наказ №18 «Про проведення документальної невиїзної перевірки дотримання ТОВ «АУДІОКАСТА» () вимог законодавства України з питань митної справи», яким наказано провести документальну невиїзну перевірку дотримання ТОВ «АУДІОКАСТА» () вимог законодавства України з питань митної справи у частині обґрунтованості за законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування при ввезенні на митну територію товарів за митною декларацією від 19.09.2018 року № UA500200/2018/8303 тривалістю 8 робочих днів з 05.02.2020 року (а.с. 56).

За результатами перевірки відповідачем складено акт від 18.02.2020 року №2/7.10-19-10/40982843 (а.с. 20 зворотній бік - 25).

З акту перевірки вбачається, що перевіркою встановлено, що митне оформлення товарів № 1, 2 за МД від 19.09.2018 №UА500200/2018/8303 здійснено із застосуванням преференції по сплаті ввізного мита за кодом « 410 - товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС (абзац перший ч.1 ст.29 додатка 1-А «Тарифний графік України» до гл. 1 розділу IV «Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею» (скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони)» та наданням за товарами № 1, 2 звільнення від оподаткування ввізним митом на підставі сертифікату з перевезення товару форми EUR.1 від 06.09.2018 №А010022, зазначеного у графі 44 за кодом документу « 0954», а саме:

- до товару №1 за кодом згідно УКТЗЕД застосована зменшена ставка мита - 2,5% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції - 10%);

- до товару №2 за кодом згідно УКТЗЕД застосована зменшена ставка мита - 2,5% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції - 10%).

При цьому, до товарів з преференцією « 410» застосовувався код « 06» у графі «Спосіб платежу» митної декларації, який визначає суму податку, що нарахована умовно, у зв`язку із звільненням від оподаткування, передбаченим Митним кодексом України, Податковим кодексом України, іншими законами України та міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України при поміщенні товарів у митні режими імпорту (випуск у вільний обіг), експорту.

Сума звільнення від сплати ввізного мита (код митних платежів 020 «Мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання») склала: за товаром №1 - 9231,43 грн.; за товаром №2 - 2 993,17 грн.

Листом Департаменту адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання ДФС від 16.10.2019 №29816/7/99-99-19-04-03-17 до Одеської митниці направлена відповідь уповноваженого органу Данії №19-0591156 (вх. ДФС 26.09.2019 №50936/5) щодо результату перевірки сертифікату з перевезення товару форми EUR.1 від 06.09.2018 №А010022, який надавався ТОВ «Аудіокаста» () до МД від 19.09.2018 №UA500200/2018/8303.

У відповіді уповноваженого органу Данії зазначено, що сертифікат з перевезення товару форми EUR.1 від 06.09.2018 №А010022 виданий данському уповноваженому експортеру SL Audio A/S.

Як зазначено в Акті перевірки, згідно вказаної відповіді уповноваженого органу Данії товари, що зазначені у сертифікаті з перевезення товару форми EUR.1 від 06.09.2018 №А010022 - не являються товарами з Європейського Союзу і не мають права на преференційний режим.

Митними органами Данії разом із відповіддю надано копію сертифікату з перевезення товару форми EUR.1 від 06.09.2018 №А010022 у якому, відповідно до проведеної перевірки проставлено позначку у графі 14 «Результат перевірки», яка означає, що виконана перевірка довела, що цей сертифікат не відповідає вимогам щодо достовірності й правильності.

Отже, у відповіді уповноваженого органу Данії №19-0591156 чітко вказано про непідтвердження преференційного походження товарів, зазначених у сертифікаті з перевезення товару форми EUR.1 від 06.09.2018 №А010022 за результатами проведеної перевірки.

За результатами перевірки встановлено, що відповідно Митного тарифу України (без застосування преференційного режиму):

- до товару № 1 за кодом згідно УКТЗЕД ставка ввізного мита становить 10%;

- до товару №2 за кодом згідно УКТЗЕД ставка ввізного мита становить 10%.

Відповідно до висновку Акту, зазначені наступні порушення позивача:

1. ч.5 ст.280, ч.1 ст.281 МК України, п.п. (а) п.1 ст.16 Протоколу Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, та неправомірно застосовано преференцію до товару, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита на суму 12224,61 грн.;

2. п.190.1 ст.190 ПК України, що призвело до заниження податкового зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на суму 2444,92 грн.

За результатами проведеної перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 16.03.2020 року:

- №0, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання» на суму 15280,76 грн., в т.ч.: 12224,61 грн. за податковими зобов`язаннями, та 3056,15 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а.с. 17);

- №0, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Податок на додану вартість з ввезених на митну територію України товарів» на суму 3056,15 грн., в т.ч.: 2444,92 грн. за податковими зобов`язаннями, та 611,23 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а.с. 18).

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до пункту 24 частини першої статті 4 МК України митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Пунктами 23 та 29 частини першої статті 4 МК України передбачено, що митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Митні формальності - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до частини першої статті 7 МК України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Згідно з частиною п`ятою статті 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.5 ст.280 МК України, ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

Згідно ч.1 ст.281 МК України, допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.

Пунктом 7 частини першої статті 336 МК України передбачено, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Відповідно до частини першої статті 345 МК України документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів. Частиною третьої вказаної статті передбачено, що органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо, зокрема, правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі.

Частиною другою статті 351 МК України передбачено, що документальна невиїзна перевірка проводиться у разі, зокрема, надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих митному органу документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Посадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть бути використані, зокрема, отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення (пункт 5 частини першої статті 352 цього Кодексу).

Відповідно до пункту 54.4 статті 54 Податкового кодексу України у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, митний орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

Згідно п.190.1 ст.190 ПК України, базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

При визначенні бази оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, перерахунок іноземної валюти у валюту України здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Водночас частиною першою статті 300 МК України передбачено, що умови надання звільнення (умовного звільнення) від оподаткування митними платежами визначаються цим Кодексом, Податковим кодексом України, іншими законами України та міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України. Порядок надання документів, необхідних для підтвердження права на звільнення (умовне звільнення) від оподаткування митними платежами, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Таким чином, підставою для висновку про заниження суб`єктом господарювання податкових зобов`язань під час ввезення товарів на митну територію України може слугувати лише офіційна документально підтверджена інформація від уповноважених органів іноземних держав. Крім того, така інформація повинна підтверджувати або не підтверджувати автентичність поданих документів щодо ввезених товарів і стосуватись зовнішньоекономічних операцій, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Згідно з частинами другою, третьою статті 36 МК України країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом. Під країною походження товару можуть розумітися група країн, митні союзи країн, регіон чи частина країни, якщо є необхідність їх виділення з метою визначення походження товару.

У відповідності до частини сьомої статті 36 МК України повністю вироблені або піддані достатній переробці товари преференційного походження визначаються на основі законів України, а також міжнародних договорів України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Згідно з частиною першою статті 43 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.

Частинами третьою-п`ятою статті 43 МК України встановлено, що сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару. Засвідчена декларація про походження товару - це декларація про походження товару, засвідчена державною організацією або компетентним органом, наділеним відповідними повноваженнями. Декларація про походження товару - це письмова заява про країну походження товару, зроблена у зв`язку з вивезенням товару виробником, продавцем, експортером (постачальником) або іншою компетентною особою на комерційному рахунку чи будь-якому іншому документі, який стосується товару.

Вищевказаними нормами права встановлено перелік документів, які можуть підтвердити країну походження товару, серед яких зазначений сертифікат про походження товару. Отже, сертифікат про походження товару є одним із документів, на підставі якого митний орган визначає країну походження товару, що у свою чергу впливає на нарахування відповідних митних платежів митницею під час митного оформлення товарів і після випуску їх відповідно до заявленого митного режиму.

Відповідно до частини восьмої статті 43 МК України у разі якщо в документах про походження товару є розбіжності у відомостях про країну походження товару або органом доходів і зборів встановлено інші відомості про країну походження товару, ніж ті, що зазначені у документах, декларант або уповноважена ним особа має право надати органу доходів і зборів для підтвердження відомостей про заявлену країну походження товару додаткові відомості.

Частиною дев`ятою статті 43 МК України передбачено, що додатковими відомостями про країну походження товару є відомості, що містяться в товарних накладних, пакувальних листах, відвантажувальних специфікаціях, сертифікатах (відповідності, якості, фітосанітарних, ветеринарних тощо), митній декларації країни експорту, паспортах, технічній документації, висновках-експертизах відповідних органів, інших матеріалах, що можуть бути використані для підтвердження країни походження товару.

Частинами першою, другою статті 44 МК України визначено, що для підтвердження країни походження товару орган доходів і зборів у передбачених законом випадках має право вимагати та отримувати документи про походження такого товару. У разі ввезення товару на митну територію України документ, що підтверджує країну походження товару, обов`язково подається у разі, якщо це необхідно для застосування митно-тарифних заходів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, кількісних обмежень (квот), інших заходів економічного або торговельного характеру, що здійснюються в односторонньому порядку або відповідно до двосторонніх чи багатосторонніх міжнародних договорів, укладених відповідно до закону, або заходів, що здійснюються відповідно до закону для забезпечення здоров`я населення чи суспільного порядку, а також у разі, якщо в органу доходів і зборів є підстави для підозри в тому, що товар походить з країни, товари якої заборонені до переміщення через митний кордон України згідно із законодавством України.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 44 МК України у разі ввезення товару на митну територію України, сертифікат про походження товару подається обов`язково на товари, до яких застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

Згідно з частиною першою статті 45 МК України у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, орган доходів і зборів може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

Починаючи з 01.01.2016 умови торгівлі між Україною та Європейським Союзом регламентуються положеннями розділу IV «Торгівля і питання, пов`язані з торгівлею» Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони від 27 червня 2014 року (надалі - Угода про асоціацію).

Статтею 26 частини першої глави 1 розділу IV Угоди про асоціацію встановлено, що положення цієї Глави застосовуються до торгівлі товарами, що походять з територій Сторін. Для цілей цієї Глави «походження» означає, що товар підпадає під правила походження, викладені в Протоколі I «Щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» (надалі - Протокол І, до цієї Угоди).

Частиною першою статті 2 розділу 2 Протоколу І встановлено, що з метою впровадження цієї Угоди наступні товари мають вважатися як такі, що походять з Європейського Союзу:

1. товари, цілком вироблені в Європейському Союзі, як це визначається у статті 5 цього Протоколу;

2. товари, отримані в Європейському Союзі з матеріалів, які не були вироблені цілком у Європейському Союзі, за умови, що такі матеріали пройшли достатню обробку в ЄС відповідно до статті 6 цього Протоколу.

Відповідно до частини 1 статті 16 розділу 5 Протоколу І товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів:

1. Сертифікат з перевезення товару EUR.1;

2. У випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, - декларація, що надалі іменуватиметься «декларацією інвойс», надана експортером до інвойсу, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати.

Відповідно до частини першої статті 17 розділу 5 Протоколу І Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митним органом країни експорту на письмову заяву експортера або, під відповідальність експортера, його уповноваженим представником.

Стаття 28 Протоколу І встановлює, що до складу документації, зазначеної в статтях 17(3) і 22(3) цього Протоколу, використовуваної для підтвердження того, що товари, вказані в сертифікаті з перевезення товару EUR.1 або декларації інвойс можуть бути визнані такими, що походять з Європейського Союзу або України й відповідають іншим вимогам цього Протоколу, можуть входити, «interalia» (переклад - також), в тому числі:

(a) прямі свідчення процесів, виконаних експортером чи постачальником для отримання розглядуваного майна, що містяться, наприклад, у його обліковій документації чи у міжнародній системі обліку;

(b) документи, що підтверджують статус походження використаних матеріалів, видані чи складені в Європейському Союзі або Україні, якщо застосування таких документів відповідає чинному законодавству відповідної країни;

(c) документи, що підтверджують обробку матеріалів у Європейському Союзі або Україні, видані чи складені в ЄС або Україні, якщо застосування таких документів відповідає чинному законодавству відповідної країни;

(d) сертифікати з перевезення товару EUR.1 або декларації інвойс, що підтверджують статус походження використаних матеріалів, видані чи складені в Європейському Союзі або Україні згідно з цим Протоколом;

(e) належні свідчення про обробку, виконану з межами Європейського Союзу або України згідно з положеннями статті 12 даного Протоколу, які підтверджують, що вимоги цієї статті були виконані.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою проведення перевірки на підставі оскаржуваного наказу Одеської митниці від 24.01.2020 року №18, стало звернення Одеської митниці листом №2102/8/15-70-19-04 від 22.10.2018 року до Державної фіскальної служби України з проханням про проведення перевірки сертифікату з переміщення форми EUR.1 від 06.09.2018 року №А010022, який був виданий уповноваженим органом Данії.

Порядок направлення до Держмитслужби звернень митних органів щодо проведення перевірки сертифікатів про походження товару був затверджений наказом Державної митної служби України від 13.09.2010 року № 1050.

Відповідно до п.п. 2-7 Порядку дія Порядку поширюється на сертифікати, які подаються при ввезенні товарів на митну територію України.

Звернення щодо проведення перевірки направляються митними органами до Держмитслужби лише у таких випадках:

якщо є достатні підстави для сумнівів стосовно дійсності сертифікатів;

якщо є достатні підстави для сумнівів у вірогідності даних, наведених у

сертифікатах;

за дорученням Держмитслужби, для проведення вибіркової перевірки.

Проект запиту до відповідного компетентного органу іноземної держави обов`язково повинен містити виклад чітко сформульованих конкретних причин, з приводу яких у митного органу виникли сумніви в дійсності сертифіката або вірогідності наведених у ньому даних;

Відповідно до вимог п. 7 ст. 17 Протоколу 1 Угоди про асоціацію між Україною та ЄС сертифікат має бути видано митними органами й передано експортерові одразу після здійснення чи забезпечення фактичного експортування товару.

Пунктом 2 цієї статті встановлено, що для видачі експортер або його уповноважений представник має заповнити сертифікат, а також бланк заяви, зразок якої наведено у додатку III. Ці бланки має бути заповнено однією з мов, якими укладено Угоду, і відповідно до норм законодавства країни експорту.

Згідно зі ст.48 Угоди вона складена українською, англійською, болгарською, грецькою, данською, естонською, іспанською, італійською, латвійською, литовською, мальтійською, нідерландською, німецькою, польською, португальською, румунською, словацькою, словенською, угорською, фінською, французькою, хорватською, чеською та шведською мовами, при цьому всі тексти є автентичними.

Графи 1, 2, 4, 5, 8, 9 та 12 сертифіката з переміщення форми EUR.1 є обов`язковими для заповнення експортером, графи 3, 6 та 10 заповнюються за бажанням експортера, графа 11 - митним органом ЄС.

До графи 11 сертифіката «Customs Endorsement» («Митний дозвіл») вносяться відомості про номер та дату експортного документу, у разі якщо це передбачено законодавством країни ЄС, та дата видачі сертифіката (проставляється окремо або міститься у відбитку печатки митного органу ЄС).

Згідно з п. 7 ст. 17 Протоколу 1 Угоди про Асоціацію сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами й переданий експортерові одразу ж після здійснення чи забезпечення фактичного експортування товару.

Також згідно зі ст. 18 Протоколу 1 Угоди про Асоціацію сертифікат з перевезення товару EUR.1 може у виняткових випадках бути виданий після експортування товарів, яких він стосується.

Це означає, що у графі 11 «Customs Endorsement» («Митний дозвіл») дата видачі сертифіката може бути пізнішою, ніж дата оформлення митної декларації на експорт товару.

Проте, підставою для звернення із запитом до митних органів Данії стало твердження Одеської митниці ДФС (лист від 22.10.2018 року № 2102/8/5/15-70-19-04), що дата інвойсу, вказаного у графах 10 та 11 сертифіката пізніша, ніж дата заповнення та видачі сертифікату, зазначена у графах 12 та 11. У зв`язку з чим, було запропоновано направити зазначений сертифікат для перевірки на автентичність, виконання критеріїв походження.

Відповідно до листа ДФС України від 03.03.2017 № 5466/7/99-99-19-03-17 Про здійснення верифікації (перевірки достовірності) документів про походження товару з країн Європейського Союзу до обґрунтованих сумнівів щодо достовірності документів про походження товару відносяться, наприклад, такі випадки: дата декларування експортером відомостей про країну походження товару в графі 12Т сертифіката пізніше дати видачі сертифіката, зазначеної у графі 11 цього сертифіката.

Суд бере до уваги доводи позивача про те, що у графі 12 сертифікату з перевезення товару EUR.1, поданого позивачем до митного оформлення, була вказана та ж сама дата, що і в графі 11 сертифікату, а саме 06.09.2018 р., що підтверджується відбитком печатки датської митниці у графі 11 сертифікату.

Ще одна дата, яка була вказана в графі 11 сертифікату під строчкою з номером інвойсу, а саме 07.09.2018, не є датою виписки інвойсу, а відноситься до передбачуваної дати відгрузки товару, про що було зазначено в інвойсі № 108747, який надійшов в Одеську митницю разом з товаром.

Що стосується дійсної дати інвойсу № 108747, тобто дати, коли первинний інвойс (proforma invoice) був виписаний, то такою датою є 03.08.2018 р. Саме ця дата зазначена в проформі-інвойсі і платіжних документах, які також були подані для митного оформлення вантажу, і про що також було відомо Одеській митниці.

При цьому, в сертифікаті з перевезення товару EUR.1 від 06.09.2018 року №А 010022 взагалі відсутня будь-яка дата в графі 10 сертифікату.

Отже, виходячи зі змісту пункту 1.2 листа Одеської митниці ДФС від 22.10.2018 року № 2102/8/5/15-70-19-04, суд погоджується з доводами позивача, що митні органи безпідставно ініціювали перевірку походження товару, так як було необхідно перевіряти дати, що зазначені в графах 11 та 12 сертифікату, а не перевіряти дати, що зазначені в графах 10, 11 сертифікату.

Суд бере до уваги доводи позивача, що під час митного оформлення товару у митниці не виникало сумніву щодо правильності визначення позивачем податків та митних платежів. Додаткові документи для підтвердження відомостей, заявлених у ВМД, щодо вартості ввезеного товару у позивача не витребовувались, ввезений товар випущено митним органом у вільний обіг.

Вищезазначене свідчить, що у Одеської митниці були відсутні будь-які підстави для сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться.

Частиною 1 статтею 33 Протоколу 1 Угоди про Асоціацію не передбачено проведення митними органами країни імпорту перевірки походження товару як в довільному порядку, так і при наявності обґрунтованих сумнівів. Таке право мають лише митні органи країни експорту, що повністю кореспондується з частиною 3 статтею 33 Протоколу 1 Угоди про Асоціацію, в якій зазначено, що перевірка має бути здійснена митними органами країни експорту.

Таким чином, митні органи України не мають право перевіряти експортера на предмет походження товару, а можуть лише ініціювати таку перевірки, і лише за наявності обґрунтованих сумнівів.

У листі ДФС України від 03.03.2017 № 5466/7/99-99-19-03-17 Про здійснення верифікації (перевірки достовірності) документів про походження товару з країн Європейського Союзу зазначено, що до обґрунтованих сумнівів щодо достовірності документів про походження товару відносяться, наприклад, такі випадки:

проставлений в сертифікаті відбиток печатки посадової особи митниці країни ЄС відсутній в зразках відбитків печаток, доведених до митниць ДФС; сертифікат або декларація інвойс не підписані експортером (за винятком декларацій інвойсів, складених затвердженими експортерами);

структура номера авторизації затвердженого експортера не відповідає структурі номера, доведеного до митниць ДФС;

в графі 11 сертифіката відсутній підпис та/або дата видачі (дата може бути проставлена окремо та/або міститися у відбитку печатки митниці країни ЄС, у разі якщо це передбачено доведеним до митниць ДФС зразком відбитку печатки);

маркування на продукції/пакувальній тарі або на інших супровідних документах свідчить про інше походження товару ніж зазначено в документі про походження товару;

код товарної номенклатури (на рівні перших чотирьох знаків), зазначений у документі про походження товару або в комерційних/ товаросупровідних документах, відрізняється від коду, задекларованого в митній декларації, за умови зміни правила походження до товару;

дата декларування експортером відомостей про країну походження товару в графі 12 сертифіката пізніше дати видачі сертифіката, зазначеної у графі 11 цього сертифіката;

до сертифіката внесені виправлення/дописування, які не засвідчені відбитком печатки митниці країни ЄС (виправлення/дописування можуть бути засвідчені відбитком печатки митниці країни ЄС, який відрізняється від відбитку печатки, проставленого у графі 11 цього сертифіката).

Проте, в листі Одеської митниці ДФС від 22.10.2018 року №2102/8/5/15-70-19-04 не наведено жодної з перелічених вище підстав (обґрунтованих сумнівів) для ініціювання здійснення перевірки, а щодо невідповідності дат в графах 10,11,12 доводи суду викладені вище.

Не зважаючи на відсутність будь-яких обґрунтованих сумнівів, Державна фіскальна служба України за зверненням Одеської митниці ДФС від 22.10.2018 року № 2102/8/15-70-19-04 надіслала запит на перевірку сертифікату з перевезення товару EUR.1 №А010022 до уповноваженого органу Данії листом ДФС України від 10.07.2019 №13409/5/99-99-19-04-01-16.

У відповідь на вказане звернення уповноважений орган Данії листом №19-0591156 (вх. ДФС №50936/5 від 26.09.2019) підтвердив автентичність вищевказаного сертифікату.

Синонімами слова "автентичний" (документ) є слова "справжній", "правдивий", "справдешній", "непідробний" (http://ukrainskamova.com).

Згідно Академічного тлумачного словника української мови "автентичний" означає "справжній", "дійсний" (http://sum.in.ua).

Тому з перекладу тексту листа, в якому мовою оригіналу зазначено, що: The a.m. certificate of origin EUR.l № А0Д0022 (dated 06-09-2018) is authentic and issued by the Danish Customs Agency, можна зробити висновок, що вказаний сертифікат є справжнім, непідробним, тобто містить достовірні відомості.

Також суд враховує, що відповідач на вимогу суду щодо надання перекладу листа, отриманого від компетентного органу Данії, такого перекладу до суду не надав (протокол судового засідання від 21.09.2020 року, а.с.166 зворотній бік).

Натомість позивач надав суду переклад вказаного листа, виконаний Бюро перекладів "VERBUM", згідно якого "вищезазначений сертифікат походження EUR1 № А 010022 (від 06.09.2018), виданий митною службою Данії, є достовірним" (а.с.195).

При цьому суд не бере до уваги доводи позивача про те, що лист митного органу Данії, використаний Одеською митницею для призначення та проведення перевірки, не легалізовано (відсутній апостиль), що унеможливлює підтвердження автентичності такого документа на предмет ідентифікації органу, що його видав та посадової особи, яка його підписала, оскільки цей лист було отримано митними органами України на офіційний запит від компетентних органів Данії.

Таким чином, суд дійшов висновку, що лист Митної служби Данії, який став підставою для призначення перевірки та нарахування за її результатами грошових зобов`язань позивачу, містить суперечливі відомості. З одного боку, у ньому стверджується про достовірність (автентичність) сертифіката EUR1 № А 010022 (від 06.09.2018), а з іншого боку, стверджується, що товари, на які поширюється вказаний сертифікат, не є продукцією за походженням з країн Європейського Союзу, таким чином, вони не підлягають опрацюванню в пільговому режимі.

За викладених обставин, враховуючи приписи ч.4 ст.3 МК України та положення ч.ч.1, 3 ст.43 МК України, суд вважає, що відповідач повинен був прийняти рішення на користь позивача, виходячи з того, що сертифікат EUR1 № А 010022 (від 06.09.2018) є достовірним (автентичним).

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач належними та допустимими доказами не довів факт порушення позивачем вимог митного законодавства при здійсненні митного оформлення товарів на підставі сертифікату EUR.1 №А010022 від 06.09.2018 за МД від 19.09.2018 року № UA500200/2018/8303, а відтак оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 16.03.2020 року №0 та №0 слід визнати протиправними та скасувати. При цьому суд додатково враховує фактичну відсутність підстав для ініціювання перевірки достовірності сертифіката EUR1 № А 010022 (від 06.09.2018).

Разом з тим, суд відмовляє у задоволенні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу про проведення невиїзної позапланової перевірки від 24.01.2020 року №18, оскільки вказаний наказ, який є правовим актом індивідуальної дії, після проведення перевірки вичерпав свою дію його виконанням, і скасування наказу не призведе до поновлення порушених прав позивача.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на зазначене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю АУДІОКАСТА підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Тому стягненню з відповідача підлягають витрати позивача на сплату судового збору за вимоги про скасування спірних податкових повідомлень-рішень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, ч.3 ст.139, ст.ст. 241-246, п.15.5 ч.1 розділу VII КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю АУДІОКАСТА (адреса: пров. Красний, 8/10, кв. 2, м. Одеса, 65026, ) до Одеської митниці Держмитслужби (адреса: вул. Лип Івана та Юрія, буд.21А, м. Одеса, 65078, ) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Одеської митниці Держмитслужби від 16.03.2020 року № 0.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Одеської митниці Держмитслужби від 16.03.2020 року № 0.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АУДІОКАСТА судові витрати у розмірі 2102 грн. (дві тисячі сто дві гривні).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасною подачею копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 24 травня 2021 року.

Суддя В.В. Андрухів