Справа № 160/6490/20
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2021-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

21 травня 2021 року Справа №160/6490/20

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Турлакової Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро заяву представника позивача про винесення додаткового рішення по справі № 160/6490/20 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Дніпропетровської обласної прокуратури, Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення і наказу, поновлення на посаді, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Офісу Генерального прокурора, прокуратури Дніпропетровської області, Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора, в якій з урахуванням уточнень, просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Кадрової комісії № 2 з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора за № 327 від 09.04.2020 року про неуспішне проходження заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших заходів примусового характеру прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 атестації за результатами складення іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки» 05.03.2020 р.;

- визнати протиправним та скасувати наказ прокуратури Дніпропетровської області № 387 к від 30.04.2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших заходів примусового характеру прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 ЗУ «Про прокуратуру» з 14.05.2020 року;

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших заходів примусового характеру прокуратури Дніпропетровської області з 14.05.2020 року або рівнозначній посаді в прокуратурі Дніпропетровської області та в органах прокуратури;

- стягнути з Дніпропетровської обласної прокуратури (Код , адреса: пр. Дмитра Яворницького, 38, м. Дніпро, 49044) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 14.05.2020 року по дату винесення судового рішення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Дніпропетровської обласної прокуратури, Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення і наказу, поновлення на посаді - задоволено частково.

Зокрема, поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших заходів примусового характеру Дніпропетровської обласної прокуратури або рівнозначній посаді в органах прокуратури з 15 травня 2020р.

Стягнуто з Дніпропетровської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15.05.2020 року по 25.01.2021 року в розмірі 297234,00грн. (двісті дев`яносто сім тисяч двісті тридцять чотири гривні).

Також вказаним рішенням суду визначено, що рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших заходів примусового характеру Дніпропетровської обласної прокуратури або рівнозначній посаді в органах прокуратури та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в межах стягнення суми за один місяць, підлягає до негайного виконання.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

07 травня 2021 року представник позивача звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про винесення додаткового рішення в обґрунтування якої зазначено, що виконавчий лист по справі №160/6490/20 від 25.01.2021р. в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в межах стягнення суми за один місяць, який підлягає до негайного виконання був повернутий Головним управлінням ДКС України в Дніпропетровській області без виконання, оскільки у виконавчому листі не вказано конкретної суми виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць, у зв`язку з чим, просить зазначити конкретну суму.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.05.2021р. вказану вище заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 21.05.2021р.

У судове засідання сторони не з`явилися, про дату час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, що підтверджується звітами про направлення ухвали суду від 11.05.2021р. із повісткою на електронну адресу сторін.

Частиною 3 ст.252 КАС України передбачено, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Вирішуючи заяву позивача про встановлення судового контролю, суд виходить з наступного.

Частинами 2, 3 статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Згідно ч.1 ст.252 КАС України передбачено, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Судом встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Дніпропетровської обласної прокуратури, Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення і наказу, поновлення на посаді - задоволено частково.

Зокрема, поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших заходів примусового характеру Дніпропетровської обласної прокуратури або рівнозначній посаді в органах прокуратури з 15 травня 2020р.

Стягнуто з Дніпропетровської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15.05.2020 року по 25.01.2021 року в розмірі 297234,00грн. (двісті дев`яносто сім тисяч двісті тридцять чотири гривні).

Поновлюючи судовим рішенням особу на посаді, суд накладає обов`язок на роботодавця виконати таке рішення без жодних умов чи дій зі сторони працівника.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі №813/1017/16.

Крім того, в постанові Верховного Суду від 31 березня 2020 року у справі №819/991/18 Верховний Суд звернув увагу на рішення Європейського суду з прав людини від 15 жовтня 2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява № 40450/04), де в пунктах 46, 48, 51, 53, 54 зазначено, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Заявникові не можна дорікати за неподання до державної виконавчої служби заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Отже, з дня ухвалення рішення про поновлення позивача на роботі у відповідача виник обов`язок щодо його виконання.

При цьому, негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей здійснення та підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно, тобто з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав та інтересів громадян і держави.

З огляду на положення зазначених норм, суд зазначає, що до негайного виконання може бути звернуто лише таке судове рішення, яке не набрало законної сили. Тобто вказаний правовий інститут запроваджений саме з метою захисту прав позивачів у період до набрання рішеннями законної сили. Після набрання законної сили рішенням суду, воно підлягає безумовному виконанню.

Таким чином, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.01.2021р. прийнято в межах заявлених позивачем позовних вимог і на підставі законодавства, яке діяло на момент вирішення спору та з докладним викладенням підстав прийняття такого рішення із зазначенням в резолютивній частині рішення яким шляхом необхідно виконувати кожну заявлену позовну вимогу, тому на думку суду зазначене рішення є чітким, переконливим та зрозумілим, та будь-яких додаткових рішень не потребує.

Крім того, суд зауважує, що позовні вимоги позивача не містять будь-яких конкретних сум, що підлягали стягненню в частині негайного виконання рішення суду та були предметом спору у даній справі.

Щодо посилання представника позивача про повернення виконавчого листа по справі №160/6490/20від 25.01.2021р. Головним управлінням ДКС України в Дніпропетровській області без виконання суд оцінює критично, оскільки по-перше боржником у вказаному виконавчому листі визначено Дніпропетровську обласну прокуратуру, а по-друге, порядок звернення виконавчих листів до виконання регулюється Законом України «Про виконавче провадження».

При цьому, будь-яких доказів невиконання Дніпропетровською обласною прокуратурою рішення суду по справі №160/6490/20 в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в межах стягнення суми за один місяць, позивачем не надано.

Також суд звертає увагу, що стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в межах стягнення суми за один місяць не відноситься до позовних вимог, а є складовою частиною забезпечення прав позивача в частині негайного виконання рішення суду щодо поновлення на посаді у відносинах публічної служби, згідно п.п.1, 2 ч.1 ст.371 КАС України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення заяви представника позивача про додаткове рішення, передбачені ст.252 КАС України відсутні, а тому суд вважає за необхідне у задоволені заяви про прийняття додаткового судового рішення, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Дніпропетровської обласної прокуратури, Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення і наказу, поновлення на посаді, відмовити.

Керуючись ст.ст. 243, 248, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

у х в а л и в:

В задоволенні заяви представника позивача про винесення додаткового рішення по справі № 160/6490/20 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Дніпропетровської обласної прокуратури, Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення і наказу, поновлення на посаді, - відмовити.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями) відповідно до ст.256 КАС України.

Ухвала суду може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.293, ст.295 КАС України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Суддя Н.В. Турлакова