Справа № 400/952/20
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/952/20
Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Косцової І.П.,

суддів - Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, оформлене листом від 22.08.2019 № К-6207/1-3307/0/20-19-СГ, про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованої в межах території Ковалівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області;

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 11.03.2020 № 5139/0/14-20-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою»;

зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованої в межах території Ковалівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області;

стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 400 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження, позов задоволено частково. Суд визнав протиправною бездіяльність відповідача, що полягала у неприйнятті наказу за результатами розгляду заяви позивача від 30.07.2019 року; визнав протиправним та скасував наказ відповідача 11.03.2020 № 5139/0/14-20-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» та зобов`язав відповідача надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою. У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Відмовляючи у задоволенні вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що наданими позивачем документами не підтверджується понесення витрат на правову допомогу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

В апеляційний скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати прийняте у справі рішення у частині відмови у стягненні витрати на професійну правничу допомогу та прийняти у вказаній частині нове рішення, яким задовольнити вимогу про стягнення з Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 400 грн.

В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначив, що ним належним чином обґрунтовано визначений розмір судових витрат та надано до суду докази на підтвердження їх сплати. Також апелянт наголошує, що між ним та адвокатом було укладено Додаткову угоду 03.04.2020 року, однак через призначення справи до розгляду у порядку письмового провадження не мав змоги надати її до суду першої інстанції.

Враховуючи розгляд справи судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції розгляну дану справу у письмовому провадженні.

Фактичні обставини справи.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами не заперечується, що між позивачем та адвокатом Калічем Є.А. укладено договір про надання правової (правничої) допомоги від 03.02.2020 року.

Відповідно до пункту 1.1 договору, клієнт доручає, а виконавець приймає на себе обов`язки з надання правової (правничої) допомоги клієнту у справі щодо оскарження в суді рішень Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, оформлених листами від 23.07.2019 № К-6207/0-3075/0/20-19-СГ та від 22.08.2019 № К-62071-3307/0/20-19-СГ про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованої в межах території Ковалівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (а.с. 35-36).

Згідно з пунктом 4.1 вказаного договору розмір винагороди (гонорару) визначається згідно з додатком №1 до цього договору

Відповідно до додатку №1 до договору сума винагороди (гонорару) виконавця становить 8 400 грн. Вказаний додаток містить визначення робіт та кількість затраченого часу (а.с. 37).

14.05.2020 року на підтвердження сплати коштів за послуги адвоката позивачем надано квитанцію про сплату 8 400 грн. від 12.05.2020 року (а.с. 129).

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів апеляції та висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 3 ст. 134 КАС України передбачено, що для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас, за приписами частини 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Аналіз наведених правових норм дає підстави вважати, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві витрат на правову допомогу, суд першої інстанції, з яким погоджується й колегія суддів, дійшов висновку, що позивачем не надано переконливих доводів, підтверджених належними та допустимими доказами щодо обставин та обсягів надання адвокатом правової допомоги.

Так, надаючи оцінку договору про надання правової допомоги судова колегія зазначає, що він не підписаний позивачем - ОСОБА_1 , тому судова колегія не може визнати його належним підтвердженням того, що між сторонами було укладено відповідну угоду (а.с. 36).

Також судова колегія звертає увагу, що подана позовна заява та заява про уточнення позовних вимог також підписана позивачем - ОСОБА_1 , та не містить жодних відомостей щодо її складення адвокатом Калічем Є.А. (а.с. 46, 55, 70).

Додаток №1 до договору про надання (правничої) допомоги, укладений 03.02.2020 року, підписаний адвокатом Калічем Є.А. та також не містить підпису позивача.

Крім того, дана справа була розглянута судом першої інтонації у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін, що виключало участь представника позивача у судових засіданнях.

Судова колегія відхиляє надану позивачем додаткову угоду до Договору про надання правничої допомоги від 03.04.2020 року, оскільки відповідний доказ існував на час розгляду справи, проте не подавався до суду першої інстанції. Доводи апелянта щодо відсутності можливості надати вказану додаткову угоду не містять визначення об`єктивних підстав, що унеможливили її подання, тому відхиляються судом.

Таким чином, матеріали справи не містять жодних доказів отримання позивачем відповідної правової допомоги від адвоката Каліча Є.А.

З огляду на зазначене, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції відповідно до ст.316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Зважаючи, що судом першої інстанції правомірно розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Косцова І.П.
Судді Осіпов Ю.В. Скрипченко В.О.