Справа № 520/2815/21
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2021 р. № 520/2815/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції (вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо не нарахування та не виплати ним позивачеві доплати за несення ним служби у нічний час за період з 26.09.2015 р. по 28.02.2018 р. та сум індексації його грошового забезпечення за період з 26.02.2015 р. по 28.02.2018 р.;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції здійснити відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» нарахування та виплату позивачеві доплату за несення ним служби у нічний час за період з 26.09.2015 р. по 28.02.2018 р. відповідно до відпрацьованого часу;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції здійснити відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» нарахування та виплату позивачу індексації його грошового забезпечення за період з 26.09.2015 р. по 28.02.2018 р.;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції здійснити відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянами втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати» нарахування та виплату позивачеві компенсації втрати частини його доходу у вигляді доплати за несення ним служби у нічний час з 26.09.2015 р. по 28.02.2018 р. за період його невиплати;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції здійснити відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянами втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати» нарахування та виплату позивачеві компенсації втрати частини його доходу у вигляді індексації його грошового забезпечення з 26.09.2015 р. по 28.02.2018 р. за період його невиплати;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь позивача судові витрати на оплату правової допомоги адвоката за складання процесуальних документів в сумі 2500, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач перебуває на службі в Управлінні патрульної поліції Харківської області Департаменту патрульної поліції на посаді інспектора та отримує грошове забезпечення відповідно до ЗУ «Про Національну поліцію». В спірний період часу відповідачем не нараховувалась і не виплачувалась доплата за несення служби у нічний час та індексація грошового забезпечення, а також компенсація за несвоєчасну виплату доплати за несення служби у нічний час та індексації грошового забезпечення.

По справі було відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому ст. 257 КАС України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана сторонам та отримана ними.

Також, копія ухвали від 20.04.2021 року про витребування доказів була надіслана відповідачу та отримана ним.

Відповідач надав до суду пояснення, в яких не погоджується з позовними вимогами позивача, посилаючись на той факт, що відповідачем не були порушені вимоги законодавства, у частині нарахування та доплати за службу у нічний час позивача. Також, відповідач зазначив, що в трудових відносинах з позивачем перебуває з 07.11.2015 року, що слідує з витягу з наказу про зарахування його до Національної поліції та присвоєння первинного спеціального звання від 07.11.2015 № 115 о/с. Крім того, відповідач зазначив, що доплата виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення, із вимогою про здійснення виплати доплати за службу в нічний час позивач до відповідача за час спірного періоду не звертався, а звернувся лише 19.03.2021 року. Одночасно вказав, що індексація грошового забезпечення позивачу здійснюється з листопада 2017 року. Також відповідач зазначив, що нарахування та виплата суми ставить первинною подією щодо компенсації втрати частини доходу, яка нараховується та виплачується, відповідно, після та за результатом нарахування та виплати основної суми грошового забезпечення, а тому відсутні підстави вважати, що після та за результатом нарахування та виплати належних позивачу сум відповідачем не буде нараховано та виплачено компенсацію втрати частини доходу. Водночас, відповідач заперечував про стягнення 2500 грн. судових витрат на оплату правової допомоги адвоката з огляду на необґрунтованість даної вимоги.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що згідно витягу з наказу № 115 о/с від 07.11.2015 року, по особовому складу, відповідно до пунктів 9 та 12 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» призначити тих, що прибули з Міністерства внутрішніх справ, з присвоєнням спеціальних звань поліції в порядку переатестування (первинних спеціальних звань середнього складу поліції) та установленням посадових окладів згідно штатного розпису, з 07 листопада 2015 року: по Управлінню патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції: по батальйону № 4: по роті: № 8: ОСОБА_1 , який мав спеціальне звання рядовий міліції, заступником командира, присвоївши йому первинне спеціальне звання лейтенант поліції.

В адміністративному позові позивачем зазначено, що з 26.09.2015 по 28.02.2018 відповідачем не нараховувалась і не виплачувалась доплата за несення служби у нічний час, а також не нараховувалась і не виплачувалась індексація грошового забезпечення.

На виконання ухвали суду від 20.04.2021 року відповідач зазначив наступне:

1. Відповідно до витягу з наказу голови Національної поліції України від 07.11.2015 № 115 о/с позивач проходить службу в управлінні патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції - територіальному (відокремленому) підрозділі Департаменту патрульної поліції.

2. Графіки нарядів та чергувань, а також довідки обліку несення служби працівників управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції в нічний час за період з 07.11.2015 по 28.02.2018 відсутні. Разом з цим, зазначено, що в період несення служби з 07.11.2015 по 28.02.2018 позивачем було відпрацьовано 175 (сто сімдесят п`ять) нічних змін із наступного розрахунку в погодинній кількості (тривалість нічної зміни 8 годин): 2015 рік: листопад-48 годин, грудень-64 години;

2016 рік: січень- 64 години, лютий- 64 години, березень- 64 години, квітень- 56 годин, травень- 64 години, червень- 32 години, липень- 64 години, серпень-64 години, вересень- 56 годин, жовтень- 56 годин, листопад- 56 годин, грудень- 24 години;

2017 рік: січень- 56 годин, лютий- 40 годин, березень- 48 годин, квітень- 48 годин, травень- 64 години, червень- 64 години, липень- 32 години, серпень- 56 годин, вересень- 56 годин, жовтень- 64 години, листопад- 32 години, грудень- 64 години;

2018 рік: січень- 24 години, лютий- 0 годин.

3. Також надано належним чином завірені копії посадової інструкції позивача, витягу з наказу голови Національної поліції України від 07.11.2015 № 115 о/с та розрахункових листів про виплату грошового забезпечення за період з грудня 2015 по лютий 2018 року.

4. Департамент патрульної поліції наголошує на тому, що виплату грошового забезпечення позивачеві за період з 07.11.2015 по 28.02.2018 здійснено в повному обсязі. Довідки про суми невиплачених доплат позивачеві відсутні.

Не погоджуючись із вказаними обставинами, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з вказаним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі встановлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Правовідносини з приводу проходження публічної служби в поліції унормовані, насамперед, приписами Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України затверджений Законом України від 15.03.2018р. №2337-VIII; далі за текстом - Статут).

Прогалини у нормативному регулюванні цих відносин можуть усуватись нормами Закону України «Про державну службу», Кодексу законів про працю, Закону України «Про оплату праці», Закону України «Про відпустки» тощо, але виключно в частині, котра не суперечить самій природі та суті служби у поліції.

Згідно з ч.ч. 1 і 2 ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі за текстом - постанова КМУ №988) передбачено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Підпунктом 3 п.5 Постанови № 988 запроваджено такий платіж як доплата за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

На реалізацію приписів ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію", постанови КМУ № 988 з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (наказ Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016р. №260; далі за текстом - Порядок №260).

Згідно п. 5 Розділу І вказаного Порядку № 260, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 11 Розділу І Порядку № 260 визначено, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.

За п.11 розділу ІІ Порядку №260 поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні. Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00. Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час. Поліцейським добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі) та не включається в службовий час. Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції. Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов. Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

Зі змісту наведеного пункту слідує, що несення служби у добовому наряді безумовно поглинає нічний час (як проміжок з 22:00год. однієї календарної дати до 06:00год. наступної календарної дати).

Суд зазначає, що у ході розгляду справи доводи позивача про несення ним служби у нічний час за період з 26.09.2015 р. по 28.02.2018 р. знайшли свого підтвердження в частині, оскільки позивач в трудових відносинах з відповідачем перебуває з 07.11.2015 року, що слідує з витягу з наказу про зарахування його до Національної поліції та присвоєння первинного спеціального звання від 07.11.2015 № 115 о/с, а, отже, є підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправної бездіяльності щодо не нарахування та невиплати доплати за несення служби в нічний час за період з 07.11.2015 по 28.02.2018 та зобов`язання здійснити нарахування та виплату вказаної доплати.

Стосовно позовної вимоги про індексацію заробітної плати за період з 26.09.2015 р. по 28.02.2018 р., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію», грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Відповідно до ч. 4 ст.5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація пенсій, інших виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, інших видів соціальної допомоги проводиться відповідно за рахунок коштів Державного бюджету України.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін поділений на 100 відсотків, що передбачено абз.6 п.4 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 №1078.

Відповідно до інформації, яка розміщена на офіційному веб-сайті Державної служби статистики України , індекс споживчих цін (індекс інфляції) за 2015, 2016, 2017 роки в цілому складає відповідно - 143.3%, 112.4% та 113.7%.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення.

До зазначеної постанови внесено зміни постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року №782 та включено поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення.

Враховуючи викладене, суд відхиляє посилання представника відповідача, що індексація грошового забезпечення позивача повинна здійснюватись лише з набранням чинності постановою КМУ №782, оскільки така індексація прямо передбачена положеннями Закону України «Про Національну поліцію» та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Окрім того, в силу положень ч. 2 ст. 8 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» за наявності підстав, визначених цим Законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.

Водночас, суд зазначає, що з урахуванням витягу з наказу № 115 о/с від 07.11.2015 року про зарахування позивача до Національної поліції та присвоєння первинного спеціального звання та з розрахункових листів позивача, наданих до суду відповідачем, за грудень 2015 р., за січень 2016 р., за лютий 2016 р., за березень 2016 р., за квітень 2016 р., за травень 2016 р., за червень 2016 р., за липень 2016 р., за серпень 2016 р., за вересень 2016 р., за жовтень 2016 р., за листопад 2016 р., за грудень 2016 р., за січень 2017 р., за лютий 2017 р., за березень 2017 р., за квітень 2017 р., за травень 2017 р., за червень 2017 р., за липень 2017 р., за серпень 2017 р., за вересень 2017 р., за жовтень 2017 р., за листопад 2017 р., за грудень 2017 р., за січень 2018 р., за лютий 2018 р., вбачається, що в межах спірного періоду індексація грошового забезпечення позивачу виплачувалась з листопада 2017 року по лютий 2018 року включно.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про протиправну бездіяльність щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення, та як наслідок наявність підстав для зобов`язання Департаменту патрульної поліції нарахувати та виплатити належну позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017 включно.

При цьому, оскільки індексація нараховується на грошове забезпечення (тобто на винагороду за виконану роботу, плату на працю) і спеціальний закон не містить жодних застережень з даного питання, то у силу ч. 6 ст.7 КАС України до спірних правовідносин слід застосувати положення ст.233 Кодексу законів про працю України.

Відтак, строк звернення до суду у спірних правовідносинах з вимогою відносно коштів у якості винагороди як за службу у нічний час, так і індексації грошового забезпечення, слід визнати необмеженим будь-яким часовим проміжком.

Щодо позовних вимог про зобов`язання нарахування та виплату позивачу компенсацію втрати частини його доходу в зв`язку з несвоєчасною виплатою йому доплати за несення ним служби у нічний час та у зв`язку з несвоєчасною виплатою йому індексації його грошового забезпечення, суд зазначає наступне.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Відповідно до положень статті 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ (далі по тексту - Закон України № 2050-III) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно з положеннями статті 2 Закону України №2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі необхідно розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (частина друга статті 2 Закону України №2050-III).

Статтею 3 Закону України №2050-III передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно з положеннями статті 4 Закону України №2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до статті 6 Закону України №2050-III компенсацію виплачують за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

З системного аналізу правових норм вбачається, що основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 16 травня 2019 року по справі № 134/89/16-а, від 10 лютого 2020 року по справі № 134/87/16-а, від 05 березня 2020 року по справі №140/1547/19.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, нарахування та виплата суми ставить первинною подією щодо компенсації втрати частини доходу, яка нараховується та виплачується, відповідно, після та за результатом нарахування та виплати основної суми грошового забезпечення.

Суд зауважує, що наразі відсутні підстави вважати, що після та за результатом нарахування та виплати належних позивачу сум відповідачем не буде нараховано та виплачено компенсацію втрати частини доходу.

Так, позовні вимоги у вказаній частині звернені на майбутнє, в даній частині позовних вимог права позивача не є порушеними, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється в порядку ст. 139 КАС України.

Стосовно витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження витрат з оплати професійної правничої допомоги надано до матеріалів справи копії таких документів: копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 443 від 06.01.1994 року; копію договору про надання професійної правничої допомоги від 29.01.2021 року; копію акту надання послуг професійної правничої допомоги від 16.02.2021 року; копія квитанції № 0.0..1 від 17.02.2021 року.

Розмір гонорару за надання правої допомоги та предмет цієї правової допомоги узгоджено сторонами в п.п. 2.1 та 4.1 вказаного договору від 29.01.2021 року, що становить 500 грн. (без ПДВ) за один робочий час.

Згідно з актом надання послуг професійної правничої допомоги від 16.02.2021 року, адвокатом надано юридичні послуги за складання адміністративного позову - 5 годин.

Квитанцією про сплату за послуги професійної правничої допомоги № 0.0..1 від 17.02.2021 року підтверджено оплату послуг позивачем на суму 2500,00 грн.

Загальна вартість наданих послуг за вказаним актом склала 2500,00 грн.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом не встановлено недотримання вимог частин п`ятої ст. 134 КАС України.

З огляду на викладене, суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для позивача.

Таким чином, суд доходить висновку про покладення на відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн., що були понесені ним в порядку ст. 132 та ст. 134 КАС України.

Керуючись ст.ст. 255, 257, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції (вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо не нарахування та не виплати ним ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) доплати за несення ним служби у нічний час за період з 07.11.2015 року по 28.02.2018 року та сум індексації його грошового забезпечення за період з 07.11.2015 року по 31.10.2017 року включно.

Зобов`язати Департамент патрульної поліції (вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048, ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) доплати за несення ним службу у нічний час за період з 07.11.2015 року по 28.02.2018 року.

Зобов`язати Департамент патрульної поліції (вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048, ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) індексацію грошового забезпечення за період з 07.11.2015 року по 31.10.2017 року включно.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департамента патрульної поліції (вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 24 травня 2021 року.

Суддя Заічко О.В.