Справа № 320/4905/21
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2021 року м. Київ №320/4905/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Басая О.В.,

за участі секретаря судового засіданні - Атаманенко А.В.,

позивача - не прибув,

представника відповідача - не прибув,

представника третьої особи - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, про визнання незаконними дій, скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, в якому просить:

- визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) по закінченню виконавчого провадження без виконання рішення суду та ухваленню постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 30.03.2021 по справі ВП №64543268;

- скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про закінчення виконавчого провадження від 30.03.2021 по справі ВП №64543268;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) поновити виконавче провадження по справі ВП №64543268.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що оскаржувані дії та постанова є протиправними, оскільки боржником рішення Київського окружного адміністративного суду від 12.02.2020 у справі №320/4183/19 не виконано, так як позивачу не було виплачено кошти.

28 квітня 2021 року Київський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про відкриття провадження в адміністративній справі та визначив, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження, призначив судове засідання.

Відповідач надав суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому стверджує, що позовні вимоги є необґрунтованими та просить відмовити у задоволенні позову, оскільки державним виконавцем правомірно прийнято постанову про закриття виконавчого провадження у зв`язку з добровільним виконанням боржником виконавчого документу.

До судового засідання сторони не прибули, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертались.

Позивач звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач та третя особа про причини неприбуття своїх представників суд не повідомили.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне.

У провадженні Київського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №320/4183/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12.02.2020 у справі №320/4183/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2020, адміністративний позов задоволено частково.

Зокрема, суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 у розмірі, який обчислено з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, з 01 січня 2018 року.

На виконання вказаного судового рішення 18.01.2021 видано виконавчий лист, на підставі якого старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Амборським А.В. прийнято постанову від 19.02.2021 про відкриття виконавчого провадження №64533268 (т. 1, а.с. 95, 108).

Боржник у ВП №64533268 - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, листом від 05.03.2021 №1000-0901/22574 повідомив державного виконавця про добровільне виконання виконавчого документа, на підтвердження чого додав протокол перерахунку пенсії та відповідний розрахунок (т.1, а.с. 109-110, 111).

У зв`язку з виконанням боржником виконавчого документа, державний виконавець прийняв постанову від 30.03.2021 про закінчення виконавчого провадження №64543268 (т. 1, зворотній бік а.с. 112 - а.с. 113).

Вважаючи такі дії та рішення державного виконавця протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд керується наступним.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII, у редакції, чинній на час відкриття виконавчого провадження про стягнення основного боргу), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ст. 10 Закону №1404-VIII, заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VІІІ, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною шостою вказаної статті встановлено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Суд встановив, що державний виконавець у постанові від 19.02.2021 про відкриття виконавчого провадження вказав про необхідність виконання рішення суду боржником протягом 10 днів, а саме - необхідність провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 у розмірі, який обчислено з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, з 01 січня 2018 року (т. 1, а.с. 108).

Згідно з ч. 4 ст. 19 Закону №1404-VIII, сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.

Боржник - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, листом від 05.03.2021 №1000-0901/22574 повідомив державного виконавця про добровільне виконання виконавчого документа, а саме - проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 у розмірі, який обчислено з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, з 01 січня 2018 року, на підтвердження чого додав протокол перерахунку пенсії та відповідний розрахунок (т.1, а.с. 109-110, 111).

Оскільки виконавчий лист, виданий 18.01.2021 Київським окружним адміністративним судом у справі №320/4183/19, на виконання якого у свою чергу було відкрито ВП №64543268, не передбачав обов`язку вчинення боржником будь-яких інших дій, у т.ч. виплати стягувачу перерахованої суми підвищення пенсії, боржником у повному обсязі виконано рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону №1404-VIII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З урахуванням того, що боржником у повному обсязі виконано рішення згідно з виконавчим документом, суд дійшов висновку, що оскаржувані дії та рішення стосовно закінчення виконавчого провадження №64543268 є правомірними та обґрунтованими.

Отже, позовні вимоги є необґрунтованими.

Згідно з ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані.

Згідно з пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На переконання суду, відповідач як суб`єкт владних повноважень покладений на нього обов`язок доказування виконав.

Ураховуючи викладене, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Оскільки суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає, то відсутні підстави для прийняття окремих ухвал, в порядку статті 249 Кодексу адміністративного судочинства.

Підстави для відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:
У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Басай О.В.