Справа № 826/1500/17
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

19 травня 2021 року м. Київ № 826/1500/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Качур І.А., ознайомившись з матеріалами адміністративної справи та заявою позивача в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Київської міської ради

про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась ОСОБА_1 з позовом до Київської міської ради в якому просила суд про:

- визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської ради від 12 липня 2016 року №672/672 "Про відхилення проекту рішення "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянці ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд" (справа клопотання К-24016);

- зобов`язати Київську міську раду надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянці ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд" згідно проекту рішення Київської міської ради №ПР-9139 від 29.02.2016 року "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянці ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд" (справа клопотання К-24016).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва суду від 21.03.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/1500/17, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.08.2019 у справі №826/1500/17, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2019, позов задоволено повністю, а саме:

- Визнано протиправним та скасувати рішення Київської міської ради від 12 липня 2016 року №672/672 "Про відхилення проекту рішення "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянці ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд" (справа клопотання К-24016).

- зобов`язано Київську міську раду надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянці ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд" згідно проекту рішення Київської міської ради №ПР-9139 від 29.02.2016 року "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянці ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд" (справа клопотання К-24016).

- присудити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений нею судовий збір у розмірі 640,00 грн (шістсот сорок гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської ради (01044, Київ, Хрещатик, 36 ).

- стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на правову допомогу у розмірі 4200,00 грн (чотири тисячі двісті гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської ради (01044, Київ, Хрещатик, 36 ).

Від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, а саме повернення судового збору та стягнення витрат на правову допомогу, сплаченого позивачем під час розгляду адміністративної справи, а саме кошти за оплату судового збору до Шостого апеляційного адміністративного суду згідно платіжного доручення №0.0. від 23.07.2018 року на суму 1762,00 грн. та за оплату на правову допомогу в розмірі 4000,00 грн.

Розглянувши подане позивачем клопотання про повернення судового збору, суд звертає увагу на наступне.

Згідно ст.3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється, зокрема:

за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством;

за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судом встановлено, що на розрахунковий рахунок Окружного адміністративного суду м. Києва позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 640,00 грн (шістсот сорок гривень 00 коп.), як і було зазначено у рішенні суду. Зазначена сума сплаченого судового збору й була стягнута з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань. Крім того, на користь позивача присуджено судові витрати на правову допомогу у розмірі 4200,00 грн (чотири тисячі двісті гривень 00 коп.). Втім всі інші кошти сплачувались не на рахунок Окружного адміністративного суду м. Києва та зараховувались до спеціальних фондів Державного бюджету України відповідних судів.

Відтак суд вважає необґрунтованою заяву позивача про повернення судового збору сплаченого на рахунки ШААС, оскільки доводи зазначені в заяві, не підтверджуються належними доказами.

Так враховуючи вищезазначене та дослідивши матеріали адміністративної справи суд вважає за необхідне відмовити у задоволені заяви позивача про ухвалення додаткового судового рішення.

Разом з тим, в заяві позивачем заявлено про необхідність встановлення судового контролю та винесення окремої ухвали в порядку ч.1 ст. 249 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянувши матеріали адміністративної справи та додані до неї документи суд зазначає наступне.

Судовий контроль за виконанням рішень в адміністративних справах передбачений статтею 382 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 382 КАС України).

Отже, судовий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання відповідача надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Правові норми, закріплені у частині першій статті 382 КАС України, кореспондуються з положеннями, зокрема, підпункту «ґ» пункту 4 частини першої статті 356 КАС України, згідно з якими у резолютивній частині постанови зазначається встановлений судом строк для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Аналіз наведених положень КАС України свідчить про те, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може, тобто, наділений правом, під час прийняття постанови у справі.

Відповідно частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд враховує посилання позивача на висновок Великої Палати Верховного Суду, який міститься в ухвалі від 20.06.2018 у справі №800/592/17 та згідно якого клопотання про встановлення судового контролю може бути подане й задоволене судом вже після ухвалення рішення у справі.

Разом з цим, аналіз наступних у часі рішень Верховного Суду свідчить про те, що Верховним Судом фактично змінено зазначену правову позицію.

Так, у постановах від 31.10.2019 у справі №820/1560/17, від 07.11.2019 у справі №361/11754/13-а, колегії суддів дійшли висновку, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанцій можуть лише під час прийняття рішення у справі.

Враховуючи наявність можливості зміни окремих правових позицій та роль висновків Верховного Суду у забезпеченні єдності судової практики, суд при вирішенні питання щодо встановлення судового контролю враховував останні актуальні висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, якими врегульовано це питання.

Вирішуючи питання щодо постановлення окремої ухвали у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Частиною другою статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Згідно з частиною третьою статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.

Суд зазначає, що окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому. Слід наголосити, що суд має право, але не зобов`язаний постановляти окрему ухвалу.

З огляду на викладене вище, суд наголошує, що окрема ухвала це не обов`язок суду, а право.

На даний час матеріали справи не містять доказів на підтвердження існування підстав для необхідності винесення у цій справі окремої ухвали.

Таким чином, клопотання позивача про винесення окремої ухвали задоволенню не підлягає.

Відповідно до вищевказаного, керуючись положенями ст.ст.248, 249, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволені заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення відмовити.

2. У задоволені заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі № 826/1500/17 відмовити.

3. У задоволені заяви ОСОБА_1 про винесення окремої ухвали відмовити.

Ухвалу направити сторонам.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.256 КАС України та може бути оскаржена у порядку і строки, встановлені КАС України відповідно.

Суддя І.А. Качур