Справа № 520/10097/2020
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 травня 2021 року

м. Київ

справа № 520/10097/2020

адміністративне провадження № К/9901/16780/21

Суддя Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді Мацедонська В.Е.,

перевіривши касаційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті

на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2021 року

у справі №520/10097/2020 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АНТІК-АГРО" до Управління Укртрансбезпеки у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання дій протиправними та скасування постанов, -

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АНТІК-АГРО" звернулось до суду з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просило суд:

- визнати дії Управління Укртрансбезпеки у Харківській області при розгляді справи та прийнятті рішення про застосування адміністративно-господарського штрафу відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Антік-Агро» в сумі 1700 грн. 00 коп. (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок) незаконними та скасувати Постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 172718 від 30.06.2020 року;

- визнати дії Управління Укртрансбезпеки у Харківській області при розгляді справи та прийнятті рішення про застосування адміністративно-господарського штрафу відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Антік-Агро» в сумі 8500 грн. 00 коп. (вісім тисяч п`ятсот гривень 00 копійок) незаконними та скасувати Постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 172725 від 30.06.2020 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року у задоволенні позову - відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2021 року апеляційну скаргу задоволено частково, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 року у справі № 520/10097/2020 скасовано в частині відмови у задоволенні позову щодо визнання дій Управління Укртрансбезпеки у Харківській області при розгляді справи та прийнятті рішення про застосування адміністративно-господарського штрафу відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Антік-Агро» в сумі 8 500 грн. 00 коп. незаконними та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 172725 від 30.06.2020.

Прийнято в цій частині нову постанову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Антік-Агро» - задоволено.

Скасовано постанову Управління Укртрансбезпеки у Харківській області про застосування адміністративно-господарського штрафу № 172725 від 30.06.2020 року в сумі 8 500 грн. 00 коп.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 року у справі № 520/10097/2020 - залишено без змін.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Антік-Агро» витрати зі сплати судового збору у розмірі 4 361 (чотири тисячі триста шістдесят одна) грн. 65 коп.

Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, Державна служба України з безпеки на транспорті подала касаційну скаргу до Верховного Суду.

За наслідками перевірки касаційної скарги на предмет відповідності вимогам, передбаченим статтями 328-330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддею-доповідачем встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Згідно з частиною 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Так, скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися, а також зазначити, в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). Зокрема, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо недослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів, та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити відповідні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Отже, після перевірки змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що вона містить посилання на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, відповідно до якої відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах. Однак вірно пославшись на пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України, скаржником не вказано норму права, щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, а лише зазначено, що відсутній висновок щодо питання застосування норм права, що стосується здійснення документального габаритно-вагового контролю.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати, у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

Зміст касаційної скарги зводиться до викладення фактичних обставин справи, незгоди відповідача із оскаржуваним рішенням суду апеляційної інстанції та посиланням на нормативно-правові акти, що свідчить про формальний підхід скаржника до належного оформлення касаційної скарги в частині обов`язкового зазначення підстав касаційного оскарження з урахуванням частини 4 статті 328 КАС України.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження з обґрунтуванням того, в чому саме полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення (рішень).

Також скаржник просить передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Враховуючи, що касаційна скарга підлягає поверненню на підставі пункту 4 частини 5 статті 332 КАС України, клопотання про передачу справи суд не вирішує.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 44, 328, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі №520/10097/2020 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АНТІК-АГРО" до Управління Укртрансбезпеки у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання дій протиправними та скасування постанов - повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити заявникові, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду В. Е. Мацедонська