Справа № 400/1659/21
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2021 р. № 400/1659/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідачів:1: Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001 2: Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001

про:визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.05.2019 № 4,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.05.2019 р. № 4.

Свої вимоги позивач обґрунтовує відсутністю підстав для призначення фактичної перевірки, а також підстав для застосування фінансових санкцій, оскільки відповідачем не доведено, що знайдена перевіряючими рідина була коньяком та чачею.

Ухвалою від 19.03.2021 р. суд залучив Головне управління ДФС у Миколаївській області як другого відповідача по справі.

21.04.2021 р. відповідач 1 подав відзив на позов (а. с. 44-53), згідно з яким фактичну перевірку призначено на підставі п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України (далі ПК України) здійснення функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, що є самостійною підставою для призначення перевірки. Факт знаходження в реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку підтверджується письмовими поясненнями продавця ОСОБА_2 . Позивач під час ознайомлення та підписання акту перевірки не зауважив, що у знайдених ємностях не алкогольні напої. На спростування фактів, зазначених в акті перевірки, позивач не надав жодних пояснень та доказів, а тому такі твердження відповідач 1 вважає намаганням уникнути відповідальності.

28.04.2021 р. позивач подав відповідь на відзив (а. с. 85-88), де посилається на постанову Верховного Суду від 08.09.2020 р. по справі № 640/21536/19, згідно з якою призначення фактичної перевірки за підставами, вказаними в п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, повинно супроводжуватися з повідомленням або інформацією про порушення платником податків законодавства у відповідній сфері правовідносин. Вважаючи призначення перевірки незаконним, позивач наполягає на тому, що у суду відсутня необхідність переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового законодавства.

Ухвалою від 25.05.2021 р. суд допустив процесуальне правонаступництво в адміністративній справі, шляхом заміни Головного управління ДПС у Миколаївській області (ідентифікаційний код 43144729) його правонаступником Головним управлінням ДПС у Миколаївській області (ідентифікаційний код ВП 44104027).

За клопотанням представників сторін справу розглянуто в письмовому провадженні.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Наказом від 02.05.2019 р. № 974 призначено проведення з 03.05.2019 р. фактичної перевірки позивача за місцем здійснення діяльності: АДРЕСА_2 , тривалістю 10 діб. Перевірку провести за період діяльності з 01.01.2018 р. по момент закінчення перевірки, з метою здійснення контролю за дотриманням платниками податків законодавства в частині виробництва, обліку, обігу, зберігання, транспортування та обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, цільового використання спирту (а. с. 13).

03.05.2019 р. проведено фактичну перевірку магазину-кафетерію позивача, що оформлено актом від 10.05.2019 р. № 63/14-29-40-01/ НОМЕР_1 (а. с. 11-12). Перевіркою встановлено знаходження в реалізації 10 л коньяку та 10 л чачі без марок акцизного податку, чим порушено вимоги ст. 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі Закон № 481). Факт знаходження в реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку підтверджується письмовими поясненнями продавця ОСОБА_2 (а. с. 20).

24.05.2019 р. відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 4, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 17000,00 грн (а. с. 11-12).

Вирішуючи питання про наявність підстав для призначення фактичної перевірки позивача, суд виходить з того, що право на проведення перевірки, у тому числі фактичної, визначено положеннями п. 75.1 ст. 75 та п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, при чому така перевірка повинна проводитися в межах повноважень контролюючого органу виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Підстави призначення, обставини та порядок проведення перевірки визначено положеннями ст. 80 ПК України.

В основу проведення фактичної перевірки позивача відповідачем покладено п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, який передбачає, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин:

- у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків;

- здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, нафтопродуктів, палива моторного альтернативного, скрапленого газу.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, вказав, що при призначенні перевірки контролюючим органом в оскаржуваному наказі не зазначено будь-яких фактичних обставин, які послугували підставою для призначення перевірки.

Проаналізувавши норми ПК України, суд дійшов висновку, що підставою для проведення фактичної перевірки є конкретний пункт ПК України (у даному випадку п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80), який зазначається контролюючим органом при прийнятті наказу на проведення фактичної перевірки, а наявність чи отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства є обставиною застосування п.п. 80.2.5, так само й здійснення відповідачем функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Отже, наказ про проведення фактичної перевірки відповідає вимогам, встановленим ПК України, був прийнятий без порушення визначеної чинним законодавством процедури призначення фактичної перевірки та за наявності передбаченої ПК України підстави для її проведення.

Даний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 22.05.2018 р. по справі № 810/1394/16, а саме: "... Здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

В даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального)."

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Посилання позивача на постанову Верховного Суду від 08.09.2020 р. по справі № 640/21536/19 суд відхиляє, оскільки у справі № 640/21536/19 підставою для призначення перевірки було отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків. Натомість у справі, що розглядається, підставою для призначення перевірки було здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів. У справі № 640/21536/19 Верховний Суд не відступив від висновку, викладеного в постанові по справі № 810/1394/16, оскільки обставини у вказаних справах є різними.

Щодо правомірності застосування до позивача штрафних санкцій, суд виходить з того, що за приписами ст. 11 Закону № 481 алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до п. 226.2 ст. 226 ПК України наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою, пачці (упаковці) тютюнового виробу чи ємності (упаковці) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Згідно з п. 226.11 ст. 226 ПК України ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, забороняються.

Згідно з абзацом 16 ч. 2 ст. 17 Закону № 481 до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема, виробництва, зберігання, транспортування, реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Факт зберігання в магазині-кафетерії позивача алкогольних напоїв без марок акцизного податку підтверджується письмовими поясненнями продавця ОСОБА_2 , відібраними безпосередньо під час перевірки. Законодавство не вимагає від контролюючого органу встановлювати вид алкогольного напою, виробника тощо. Позивач, підписуючи акт перевірки, не заявив клопотання про призначення експертизи виявлених рідин, як не заперечив і факт того, що знайдені рідини є алкоголем. Зазначено лише про незгоду з актом перевірки, без вказівки на підстави такої незгоди. Очевидно, що пояснення позивача в позові направлені на ухилення від відповідальності.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку, що відповідач, приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Викладене є підставою для відмови в задоволенні позову.

Керуючись ст. 2, 19, 241, 244, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код ВП 44104027) та Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 39394277) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.05.2019 р. № 4 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 25.05.2021 р.

Суддя Н.В. Лісовська