Справа № 240/16117/20
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/16117/20

Головуючий у 1-й інстанції: Гурін Дмитро Миколайович

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

25 травня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Іваненко Т.В. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України, що виразилась у ненаданні довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії з 1 грудня 2019 року з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років із обов`язковим включенням до розміру грошового забезпечення щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, що фактично виплачені за порівняною посадою поліцейського у листопаді 2019 року;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України скласти та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії з 1 грудня 2019 року з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років із обов`язковим включенням до розміру грошового забезпечення щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, що фактично виплачені за порівняною посадою поліцейського у листопаді 2019 року.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Відповідач не подав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу позивача.

У відповідності до вимог ст. 311 КАС України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 є пенсіонером Органів внутрішніх справ та отримує пенсію відповідно до Закону України від 9 квітня 1992 року №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-XII).

На виконання постанов судів першої та апеляційної інстанцій у справі №295/10910/17 Головним управлінням Пенсійного фонду в Житомирській області проведено перерахунок пенсії позивача з 1 січня 2016 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії №85/952 від 10 травня 2017 року, виданої Ліквідаційною комісією УМВС України в Житомирській області та здійснено виплату перерахованої пенсії за минулий час.

У квітні 2018 року відповідно до пункту 3 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку №45 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, виданої Ліквідаційною комісією УМВС України в Житомирській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснило перерахунок пенсії позивача.

Згідно з розрахунком пенсії за вислугу років у пенсійній справі № пенсія після перерахунку обчислена в основному розмірі 70% грошового забезпечення, яке складалось з таких сум:

посадовий оклад - 3100,00 грн.;

оклад за військове (спеціальне звання) - 2200,00 грн.;

процентна надбавка за стаж служби 35% - 1855,00 грн.;

надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% - 465,00 грн.;

премія 10,79% - 822,20 грн.

Департамент персоналу Міністерства внутрішніх справ України листом від 7 вересня 2020 року №О-15228/22, розглянувши звернення позивача щодо виготовлення нової довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, відмовив у виготовленні нової довідки з тих мотивів, що після визнання судами протиправними та нечинними положень постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" інших рішень щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону, Уряд не прийняв. Інформація про підстави для проведення перерахунку пенсій та списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, до МВС не надходили.

Зазначені обставини слугували підставою звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що підстави для задоволення позовним вимог позивача відсутні, оскільки Міністерство внутрішніх справ України не є належним відповідачем у даній справі, так як воно делегувало владні повноваження щодо підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсій Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України.

Разом з тим суд першої інстанції зауважив, що Департамент персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України не є самостійною юридичною особою, однак, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень не обов`язково має бути юридичною особою та мати код ЄДРПОУ. Визначальною ознакою для віднесення до суб`єктів владних повноважень є не наявність статусу юридичної особи, а наділення такого суб`єкта владними, управлінськими функціями на підставі законодавства.

Таким чином, на переконання суду, позовні вимоги до Міністерства внутрішніх справ України є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Колегія суддів, не погоджується з позицією суду першої інстанції з наступних підстав.

Щодо суті позовних вимог позивача, колегія суддів встановила таке.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон України від 9 квітня 1992 року №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-XII).

Статтею 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон №2011-XII) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно із частиною другою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

Так, статтею 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процитована норма статті 43 Закону міститься в розділі V «Обчислення пенсії», тобто в загальному розділі, та безпосередньо визначає складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. При цьому під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення.

Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 826/3858/18.

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону №2262-XII, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.

Кабінет Міністрів України постановою від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» затвердив Порядок № 45.

Пунктом 1 Порядку №45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Абзацом 1 пункту 5 Порядку № 45 в редакції постанови № 103 передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

При цьому у Додатку 2 до Порядку № 45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку постановою № 103 було викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, в адміністративній справі № 826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.

Колегія суддів зазначає, що в компетенцію Уряду входить прийняття, зміна чи припинення дії Порядку № 45.

Проте, зміни внесені постановою №103, зокрема до додатку 2 до Порядку № 45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, відтак з 05.03.2019 - дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін.

Водночас алгоритм дій, який повинні вчинити, зокрема ГУ ПФУ та відповідач у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 не змінився.

Зокрема, на час звернення позивача до відповідача із заявою про видачу оновленої довідки про розміри його грошового забезпечення пункт 3 Порядку № 45 передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

При цьому колегія суддів зазначає, що питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок №3-1.

Відповідно до пункту 23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону №2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.

Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема у постанові Верховного Суду України від 22.04.2014 у справі № 21-484а13 та у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 553/3619/16-а.

30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704, яка набрала чинності 01.03.2018 та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Зокрема, постановою №704 установлено такі додаткові види грошового забезпечення:

- надбавка за особливості проходження служби в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, порядок та умови виплати якої визначається керівниками державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою (абзац четвертий підпункту 1 пункту 5 постанови № 704);

- надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу (пункт 6 постанови № 704).

Таким чином, з 05.03.2019 - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою № 704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та статті 9 Закону №2011-ХІІ.

Разом з цим, до моменту отримання належної довідки від відповідача у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.

Отже, реалізувати своє право на перерахунок пенсії позивач може лише шляхом подання до пенсійного органу оновленої довідки про складові грошового забезпечення, яка має бути видана уповноваженим органом.

Врахувавши встановлені у справі обставини в межах заявлених позивачем позовних вимог, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що ОСОБА_1 має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою №988 і відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ станом на 19 листопада 2019 року. Водночас, до моменту отримання належної довідки від відповідача у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії.

Разом з тим, даючи оцінку висновкам суду першої інстанції щодо неналежності відповідача - Міністерства внутрішніх справ України, апеляційний суд встановив, що дійсно, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.02.2010 №129 уповноваженим структурним підрозділом з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», постанови правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зареєстрованої в Міністерства юстиції України 15.02.20117 №135/13402, у Міністерства внутрішніх справ України визначено Департамент персоналу, організації освітньої та наукової діяльності з покладанням таких функцій на управління координації пенсійних та соціально - гуманітарних питань цього Департаменту. При цьому наказом Міністерства внутрішніх справ від 23.12.2019 №1088 «Про внесення змін до Структури апарату Міністерства внутрішніх справ України» Департамент персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України реорганізовано у Департамент персоналу МВС України.

Відповідно до положення про Департамент персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 24.05.2018 № 440 Департамент є структурним підрозділом апарату Міністерства внутрішніх справ України.

В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції зробив висновок, що Міністерство внутрішніх справ України, до якого позивачем заявлено даний позов, не є належним відповідачем у даній справі, оскільки воно делегувало владні повноваження щодо підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсій Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України.

Водночас колегія суддів зауважує, що довідки про розмір його грошового забезпечення для перерахунку пенсії, визначені Порядком № 45, видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Так, на Міністерство внутрішніх справ України покладено функції по складанню довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій згідно з нормами, що діють на день призначення пенсії за відповідною посадою та подання такої довідки до органу, що призначає пенсії - ГУ ПФУ.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи, що судовим розглядом у даній справі підтверджено протиправність бездіяльності Міністерства внутрішніх справ України щодо ненадання довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивача, для перерахунку пенсії з 1 грудня 2019 року, колегія суддів приходить до висновку про необхідність захистити порушене право позивача, шляхом задоволення позовних вимог, заявлених до Міністерства внутрішніх справ України, оскільки саме на зазначеного суб"єкта владних повноважень покладено обов"язок надання належної довідки особі для на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою № 704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та статті 9 Закону №2011-ХІІ.

Що стосується висновку суду першої інстанції що належним відповідачем у даній справі є Департамент персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України, оскільки позивач зверталася із заявою про отримання довідки саме до Департаменту, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на наступне.

Згідно із ч.3 ст.48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача (ч.4 ст.48 КАС України).

При цьому, відповідно до ч.7 ст.48 КАС України заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

З системного аналізу наведених правових норм можна дійти висновку про те, що допустити заміну належної сторони або залучити до участі співвідповідача у справі може виключно суд першої інстанції за умови згоди позивача та незмінності підсудності адміністративної справи, а можливості заміни неналежної сторони судом апеляційної інстанції КАС України не передбачено.

У відповідності до частин першої, третьої статті 52 КАС України суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулися не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного відповідача належним відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

Всупереч наведеним вище нормам, суд першої інстанції не вчинив відповідні процесуальні дії щодо заміни відповідача, що призвело до прийняття рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача по суті спору без надання їм належної правової оцінки.

У відповідності з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на порушення відповідачем вимог законодавства, на які суд першої інстанції не звернув уваги, рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, тому рішення суду першої інстанції належить скасувати і ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем, при поданні адміністративного позову сплачено судовий збір в розмірі 1681,40 грн., що підтверджується квитанцією №ПН3881658 від 18.09.2020 року, та при поданні апеляційної скарги сплачено судовий збір в розмірі 2522,40 грн., що підтверджується квитанцією №ПН3976399 від 13.01.2021 року.

Однак, з адміністративного позову вбачається, що позивачем заявлено фактично одну позовну вимогу немайнового характеру щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача, а інша вимога, яка також була предметом розгляду у даній справі, а саме щодо зобов`язання відповідача вчинити дії, є похідною вимогою і окремої сплати судового збору не потребує.

Відтак, при зверненні до суду першої інстанції позивачу необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 840, 80 грн.. Відповідно, розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання до адміністративного суду апеляційної скарги в даному випадку становить 1261,20 грн. (840,80 х 1,5 = 1261,20).

Враховуючи наведене, витрати понесені позивачем у даній справі в сумі 2102 грн. судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України.

Щодо переплаченої суми судового збору в розмірі 2101,80 грн., суд роз`яснює право позивача на звернення до суду із заявою про повернення надмірно сплаченої суми судового збору на підставіст.7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України, що виразилась у ненаданні довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 для перерахунку пенсії з 1 грудня 2019 року з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років із обов`язковим включенням до розміру грошового забезпечення щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, що фактично виплачені за порівняною посадою поліцейського у листопаді 2019 року;

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України скласти та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 для перерахунку пенсії з 1 грудня 2019 року з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років із обов`язковим включенням до розміру грошового забезпечення щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, що фактично виплачені за порівняною посадою поліцейського у листопаді 2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в сумі 2102 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Іваненко Т.В. Граб Л.С.