Справа № 240/4908/21
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відмову у забезпеченні позову)

24 травня 2021 року м. Житомир справа № 240/4908/21

категорія 109010000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панкеєвої В.А., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася фізична особа-підприємець ОСОБА_1 із позовом до виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, з підстав визначених Законом України "Про благоустрій населених пунктів України", Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Ухвалою суду від 31.03.2021 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін в судове засідання.

21 травня 2021 позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить:

- зупинити дію приписів виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області "Про запровадження заходів по контролю за додержанням вимог законодавства у сфері благоустрою м.Житомира та виконання рішень органів місцевого самоврядування по вулиці майдан Житній,1" від 24.03.2021 №249/4 та №249/6 - до набрання законної сили рішенням суду в даній справі;

- заборонити вчиняти дії комунальному підприємству "Інспекція з благоустрою м.Житомира Житомирської міської ради" по демонтажу тимчасових споруд за адресою: м. Житомир, майдан Житній ринок,1, відповідно до порядкових номерів 4 та 6 в додатку до рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області №249 від 17.03.2021 "Про демонтаж тимчасових споруд, спеціальних конструкцій зовнішньої реклами в м.Житомирі" - до набрання законної сили рішенням суду в даній справі.

В обґрунтування заяви вказано, на думку позивача, приписи виконавчого комітету Житомирської міської ради №249/4 та№249/6 від 24.03.2021 "Про запровадження заходів по контролю за додержанням вимог законодавства у сфері благоустрою м.Житомира та виконання рішень органів місцевого самоврядування по вулиці майдан Житній,1" видано з порушенням норм чинного законодавства.

Вважає, рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області № 249 від 17.03.2021 "Про демонтаж тимчасових споруд, спеціальних конструкцій зовнішньої реклами в м.Житомирі" в частині демонтажу тимчасових споруд - згідно додатку 1 до рішення, є таким, що прийняте не на підставі, у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені законодавством України, а тому таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд, розглянувши заяву позивача про забезпечення адміністративного позову, дослідивши матеріали адміністративного позову, вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Приписами статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч.1 ст.151 КАС України визначено види забезпечення позову, такі як: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 2 статті 151 КАС України визначено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову.

По змісту заяви про забезпечення позову позивач фактично обгрунтовує підстави звернення до суду з позовом, та наводить обґрунтування задоволення позову по суті. Однак, жодним чином не вказує про наявний можливий негативний наслідок у разі незастосування судом певних заходів забезпечення.

Крім того, про застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії комунальному підприємству "Інспекція з благоустрою м.Житомира Житомирської міської ради" по демонтажу тимчасових споруд йдеться лише у прохальній частині позову, натомість в обґрунтування не наведено жодного аргументу.

Слід звернути увагу, що суд задовольняє клопотання про забезпечення адміністративного позову у разі обґрунтованості такого клопотання та достатності доказів на підтвердження необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно з п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" № 2 від 06.03.2008, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

Суд зауважує, що позивачем не надано достатніх доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду у постанові по справі №83/5864/17-ц від 17.10.2018, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд в ухвалах від 01.03.2018 у справі №800/531/17, від 10.01.2018 у справі №800/538/17 та в постанові від 22.12.2018 у справі №3п/9901/2/18.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява не обґрунтована належним чином, наведені мотиви не вказують на необхідність забезпечувати позов, а тому підстави для вжиття заходів забезпечення позову відсутні.

Керуючись статтями 150, 151, 156, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Відмовити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Панкеєва