Справа № 540/946/21
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2021-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/946/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ковбій О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - відповідач. ГУ ПФУ), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області № 85 від 16.11.2020 року щодо зменшення ОСОБА_1 під час перерахунку пенсії відсотку розміру місячного заробітку зазначеної у довідці прокуратури Одеської області № 504 від 03.11.2020 року з 90% на 60% та встановлення обмеження при виплаті пенсії у її граничному максимальному розмірі, який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату з 01.10.2020 ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 5 листопада 1991 року №1789-ХІІ (у редакції Закону № 502-VI від 25.09.2008 року), що діяв на момент виходу на пенсію, з розрахунку 90% від загальної суми складових місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Одеської області № 504 від 03.11.2020 без обмеження пенсії та її виплати у її граничному максимальному розмірі, який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше проведених виплат.

Ухвалою від 22.03.2021 відкрито провадження у справі визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка з січня 2010 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду і отримувала пенсію відповідно до ст.50-1 Закону України "Про Прокуратуру". Пенсія обчислена в розмірі 90% заробітної плати. 10.11.2020 року позивачка звернулась до ГУ ПФУ з заявою про перерахунок пенсії за вислугою років на підставі довідки Одеської обласної прокуратури № 504 від 03.11.2020. У грудні 2020 відповідач перерахував пенсію позивачки, однак її розмір з 90% було зменшено до 60% та запроваджено її обмеження десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність. Позивачка стверджує про протиправність такого рішення відповідача, оскільки на момент призначення їй пенсії діяли норми ЗУ "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ та пенсія призначена у розмірі 90 % від суми місячної (чинної) заробітної плати без будь-яких обмежень. Крім того зазначає, що рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 18.02.2016 по справі №667/9591/15-а визнано неправомірними дії УПФУ в м. Херсоні щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 та зобов`язано провести перерахунок її пенсії виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку. Усі подальші зміни до законодавства, що регулюють пенсійне забезпечення прокурорів не можуть на неї розповсюджуватись, оскільки пенсія їй призначена до набрання ними чинності. З вказаних підстав просить суд позов задовольнити.

14.04.2021 до суду надійшов відзив на позов, згідно останнього відповідач позов не визнає з огляду на те, що з 15.07.2015 року набрав чинності Закон України від 14.10.2014 року № 1697-УІІ "Про прокуратуру" (далі - Закон №1697-VII). На сьогоднішній день діє норма розрахунку пенсії відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-УІІ, яка визначає відсотковий розмір пенсії від суми місячної чинної заробітної плати, а саме, 60%. Частиною 2 статті 86 Закону № 1697-УІІ передбачено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Відповідно до абз. 6 ч. 15 ст. 86 Закону № 1697-УІІ максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Посилаючись на абзац 2 п. 2 розділу II Закону №3668-VІ стверджує, що виплата пенсії без обмеження максимальним розміром має відбуватись лише до того часу, поки розмір пенсії, що виплачується, не буде перевищувати максимальний її розмір. При цьому, розмір пенсії позивачки на дату набрання чинності Закону №3668-VІ становив 6475,99 грн та не перевищував десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (784,00 грн х 10 = 7840 грн). Оскільки розмір пенсії позивачки не досягав 10 прожиткових мінімумів, то обмеження не застосовувалось. Після перерахунку пенсії, її розмір збільшився до 42005,60 грн, відповідно було застосовано обмеження. Виходячи з зазначеного, просить суд позов не задовольняти.

19.04.2021 до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої ОСОБА_1 не погоджується з позицією ГУ ПФУ, наполягає на задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відзив відповідача, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області з 27.01.2010 та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ. Нарахування пенсії позивачки проводилось відповідачем із розрахунку 90% заробітної плати.

10.11.2020 року позивачка звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії відповідно до довідки Одеської обласної прокуратури, якою були збільшені посадові оклади працівників прокуратури та деякі інші доплати, а також на підставі рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(ІІ)/2019.

Разом із заявою позивачка надала довідку Одеської обласної прокуратури №504 від 03.11.2020 про розмір заробітної плати у загальній сумі 70009,34 грн.

На підставі поданих документів відповідачем проведений перерахунок пенсії позивачки з 01.10.2020 року.

За результатами перерахунку, при заробітній платі 70009,34 грн розмір пенсії позивачки з 01.10.2020 року складає 42005,60 грн (70009,34 х 60%). Проте, відповідач застосував обмеження, встановлені статтею 86 Закону "Про прокуратуру" №1697-VІІ, тому максимальний розмір пенсії, нарахований ОСОБА_1 обмежений десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність.

У зв`язку із обмеженням суми перерахунку пенсії, позивачка 15.02.2021 звернулась до Головного управління пенсійного фонду України в Херсонській області з листом про проведення перерахунку пенсії в розмірі 90% заробітної платні, з врахуванням всіх надбавок, які вона отримувала при виході на пенсію та без обмеження її розміру.

Листом від 01.03.2021 №1189-964/С-02/8-2100/21 ГУ ПФУ відмовило позивачці в проведенні перерахунку пенсії без обмежень зазначивши, що її вимога щодо перерахунку пенсії у розмірі 90% від суми заробітної плати, зазначеної в довідці Одеської обласної прокуратури від 03.11.2020 №504, без обмеження граничного її розміру згідно із статтею 50-1 Закону 1789 є безпідставною, оскільки зазначена норма з 01.01.2015 є не чинною, оскільки на сьогодні діє норма розрахунку пенсії відповідно до статті 86 Закону 1697, яка визначає відсотковий розмір пенсії від суми місячної чинної заробітної плати, а саме 60% та обмеження максимального розміру пенсії у розмірі десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Не погодившись з такою відмовою позивачка звернулась до суду.

Вирішуючи даний спір, суд виходить наступного.

Пенсійне забезпечення прокурорів і слідчих було визначено статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ (далі - Закон № 1789-ХІІ), згідно з частинами першою-другою якої прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Частиною 12 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ визначено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Частиною сімнадцятою статті 50-1 Закону №1789-ХІІ передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Отже, на момент призначення ОСОБА_1 пенсії порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені у ч.ч. 12 та 17 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ.

У подальшому, Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року №3668-VІ (набрав чинності 01.10.2011 року) до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим же Законом зменшено максимальний розмір при призначенні пенсії до 80% місячного заробітку.

Разом з тим, положення статті 50-1 Закону №1789-ХІІ щодо підстав та порядку перерахунку пенсій прокурорам змін у зв`язку з прийняттям вказаного Закону від 08.07.2011 року №3668-VІ не зазнали. Відбулась лише зміна порядкового номеру частин статті, що регламентували вказаний порядок та підстави.

Так, згідно ч.ч. 13 та 18 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, в редакції Закону від 08.07.2011 року №3668-VІ, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються в зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсій. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий період може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

14.10.2014 року прийнято новий Закон України "Про прокуратуру" №1697-VІІ (далі - Закон № 1697-VІІ), який набрав чинності 15.07.2015 року.

Відповідно до ч.12 ст.86 Закону №1697-VІІ умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону №1697-VІІ попередній Закон України "Про прокуратуру" з змінами частково втратив чинність, окрім, зокрема, ч.ч. 3, 4, 6 та 11 ст. 50-1 Закону.

Надалі, згідно з Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 № 76-VІІІ, який набрав чинності 01.01.2015 (далі Закон № 76-VІІІ) частину 18 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (в редакції Закону № 3668-VІ) та частину 20 статті 86 Закону № 1697-VІІ викладено в нових, однакових редакціях такого змісту: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України". Цим же Законом розмір пенсії у відсотках до заробітної плати зменшено з 70 до 60.

Тобто, зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії (з 90% до 60% сум чинної заробітної плати) відбулася вже після призначення позивачці пенсії у розмірі 90%.

Разом з тим, відповідно до ч. 2, 3 ст. 22, ч. 1 ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Суд звертає увагу, що позивачка перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та їй нарахована пенсія за вислугу років згідно з Законом України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ із розрахунку 90% складових заробітної плати.

Дану обставину відповідач визнає та підтверджує матеріалами пенсійної справи позивачки.

Як уже зазначалось, на момент призначення позивачці пенсії порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені ч.ч. 12 та 17 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ, якими передбачалось, зокрема, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за таким призначенням або перерахунком.

Таким чином, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Крім того, зміна розміру пенсії з 90% до 60% сум чинної заробітної плати, що відбулася після призначення пенсії позивачці, не може бути підставою для зменшення розміру вже призначеної пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку.

Наведене також слідує з буквального тлумачення приписів законів, якими вносились зміни до максимального відсоткового розміру пенсії, оскільки як норми ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ так і норми нового Закону - №1697-VII (з урахуванням змін) встановлювали розмір відсоткового значення пенсії для її призначення, а не для перерахунку.

Тому зменшення пенсії позивачки до 60% місячного заробітку за відповідною посадою, на час прийняття спірних рішень відповідачем, на думку суду, є протиправним та таким, що в порушення ст.ст. 22, 58 Конституції України звужує право позивачки на отримання пенсії у розмірі, визначеного чинним на момент її призначення законодавством.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 03.05.2018 по справі № 308/11498/16-а, від 19.06.2018 по справі №583/2264/17, від 31.07.2019 по справі № 569/4150/16-а.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач протиправно зменшив розмір пенсії позивачці під час її перерахунку до 60% від заробітку.

Щодо дій ГУ ПФУ в частині встановлення обмеження максимального розміру пенсії позивачки, суд зазначає наступне.

Законом №213-VІІІ внесено зміни до ч. 15 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ згідно з якою максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Однак, вказана норма набрала чинності після призначення позивачці пенсії за вислугу років та на сьогодні втратила чинність.

Відповідно до абз. 6 ч. 15 ст. 86 Закону №1697-VII, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Вказана норма також введена до Закону №1697-VII пунктом 15 розділу I Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року №213-VIII (далі - Закон № 213-VIII).

Відповідно п. 1 Прикінцевих положень вказаного закону, пункт 15 розділу I Закону набирає чинності з 25 квітня 2015 року.

Тобто, з 25.04.2015 року діють обмеження максимального розміру пенсії розміром десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Абзацом першим частини другої розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року №3668-VІ (далі - Закон №3668-VІ) передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

У контексті викладеного слід зазначити, що застосування нових положень до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, суперечить вимогам ч.1 ст.58 Конституції України.

Тобто, безпідставним, на переконання суду, є застосування до правовідносин норм Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VІІ в цій частині, оскільки вказаний закон поширює свою дію на прокурорів та слідчих органів прокуратури, яким пенсія призначена та виплачується саме за нормами цього Закону з дати набрання ним чинності. Отже, зміни стосуються саме призначення пенсії, а не її перерахунку.

Натомість, позивачці пенсія призначена відповідно до ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ, тобто до набрання чинності Законом №1697-VІІ.

Таким чином, до розміру пенсії позивачки не могли застосовуватись обмеження максимального розміру пенсії, визначені Законом №1697-VІІ, на час прийняття спірних рішень відповідачем.

Аналогічна позиція щодо правозастосування даної правової норми викладена у постановах П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2021 по справі №540/3192/20 та від 07.04.2021 у справі № 540/3888/20, від 07.04.2021 у справі №540/4095/20.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу, проте згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх доказів в обґрунтування правомірності своїх дій.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Судові витрати розподілити згідно ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області (73036, м. Херсон, вул.28 Армії, 6, ) №85 від 16.11.2020 року щодо зменшення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп. НОМЕР_1 ) під час перерахунку пенсії відсотку розміру місячного заробітку, зазначеної у довідці прокуратури Одеської області № 504 від 03.11.2020 року з 90% на 60% та встановлення обмеження при виплаті пенсії у її граничному максимальному розмірі, який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036, м.Херсон, вул.28 Армії, 6, ) здійснити перерахунок та виплату з 01.10.2020 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп. НОМЕР_1 ) пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 5 листопада 1991 року №1789-ХІІ (у редакції Закону № 502-VI від 25.09.2008 року), що діяв на момент виходу на пенсію, з розрахунку 90% від загальної суми складових місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Одеської області № 504 від 03.11.2020 без обмеження пенсії та її виплати у її граничному максимальному розмірі, який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше проведених виплат.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп. НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, 73036) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Ковбій

кат. 112010201