Справа № 440/3834/20
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2021-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 р. Справа № 440/3834/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є.

за участю секретаря судового засідання Сузанського О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.12.2020, суддя М.В. Довгопол, по справі № 440/3834/20

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Полтавській області , Державної податкової служби України

про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № , № , № , № від 27.12.2019, рішення № від 27.12.2019, вимогу № від 27.12.2019, рішення ДПС України від 27.02.2020 про залишення скарги фізичної особи-підприємця ФОП ОСОБА_1 без розгляду; рішення ДПС України від 23.03.2020 за вих. № 10506/6/99-00-08-05-04-06 про відмову у задоволенні скарги ФОП ОСОБА_1 .

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.12.2020 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № , № від 27.12.2019.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № від 27.12.2019 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 110716,20 грн., у тому числі, за податковими зобов`язаннями - 88572,96 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 22143,24 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № від 27.12.2019, в частині збільшення грошового зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на загальну суму 9226,35 грн., у тому числі, за податковими зобов`язаннями - 7381,08 грн., санкціями - 1845,27 грн.

Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС у Полтавській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 27.12.2019 в частині визначення недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 3682,38 грн.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № від 27.12.2019 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в частині застосування штрафних санкцій в сумі 368,23 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення, вимога та рішення про застосування штрафних санкцій прийняті відповідачем правомірно і у відповідності до вимог чинного податкового законодавства.

У судовому засіданні представником відповідача заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду із адміністративним позовом.

Позивач до судового засідання не прибув, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши клопотання представника відповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судовим розглядом, фахівцями Головного управління ДПС у Полтавській області у період з 05.11.2019 по 25.11.2019 проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2017 по 31.12.2018, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 31.12.2018.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 02.12.2019 № 1532/16-31-33-05-11/ НОМЕР_1 , яким зафіксовано наступні порушення: п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», в результаті чого занижено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у загальній сумі 109036,44 грн., п. 177.2., пп. 177.4.5. п. 177.4. ст.177 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб на 174771,73 грн., п.п. 1.1, п.п. 1.2., п.п. 1.4., п.п. 1.5. п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по військовому збору у сумі 14564,31 грн., пп. «г» п. 198.5., п. 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у періоді, що перевірявся, на загальну суму 59804 грн., завищено від`ємне значення у сумі 86930 грн.; п. 201.1, п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України - невиконання обов`язку щодо складання податкових накладних в електронній формі та їх реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних на протязі встановленого терміну по операціях, що не є господарською діяльністю платника податків та по операціях визначення зобов`язань на дату набуття права приватної власності на автомобілі фізичною особою (громадянином), а саме податку на додану вартість у періоді, що перевірявся, на загальну суму 146734 грн.

На підставі зазначеного акту відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 27.12.2019, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 218464,66 грн., в тому числі, за податковими зобов`язаннями - 174771,73 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 43692,93 грн.; податкове повідомлення-рішення № від 27.12.2019, яким за відсутність складення та/або реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ 146734,24 грн. застосовано штраф у розмірі 50 % у сумі 73367,12 грн. з податку на додану вартість; податкове повідомлення-рішення № від 27.12.2019, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 89706,00 грн., в тому числі, за податковим зобов`язанням - 59804 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 29902 грн.; податкове повідомлення-рішення № від 27.12.2019, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на загальну суму 18205,39 грн., в тому числі, за податковими зобов`язаннями - 14564,31 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 3641,08 грн.; рішення № від 27.12.2019 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким застосовано штрафні санкції за донарахування єдиного внеску у розмірі 10903,64 грн.; вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 27.12.2019, якою визначено недоїмку з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 109036,44 грн.

Зазначені рішення надіслані на адресу ФОП ОСОБА_1 листом від 28.12.2019 № ФОП/Ф/2480/16-31-33-04-13, та отримані позивачем 14.01.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (т. 1 а.с. 222).

В подальшому позивачем вказані рішення податкового органу оскаржені у адміністративному порядку шляхом надіслання скарги до ДПС України (надійшла до ДПС України 31.01.2020 вх. № 4352/6).

12.02.2020 ДПС України надіслано на адресу ФОП ОСОБА_1 рішення про продовження строку розгляду скарги до 30.03.2020 (включно), яке отримано позивачем 26.02.2020 (т. 2 а.с. 13).

Рішенням ДПС України від 27.02.2020 № 7442/6/99-00-08-06-01-06 про залишення скарги без розгляду скарги ФОП ОСОБА_1 від 28.01.2020 б/н в частині оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 27.12.2019 № Ф-, рішення № від 27.12.2019 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску залишено без розгляду.

Рішенням ДПС України від 23.03.2020 № 2010506/6/99-00-08-05-04-06 про результати розгляду скарги податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 27.12.2019 № № , , , , залишено без змін, а скаргу ФОП ОСОБА_1 - без задоволення.

Не погодившись із зазначеними рішеннями відповідача позивач звернувся до суду із даним позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що податковим органом не надано достатніх доказів на підтвердження висновків, викладених в акті перевірки, та не доведено правомірності винесення оскаржуваних рішень.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 4 ст. 122 КАС України передбачено, що якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, КАС України передбачає можливість установлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків. Такі спеціальні строки мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним строком звернення до адміністративного суду, визначеним частиною другою статті 122 цього Кодексу, а також скороченими строками, визначеними частиною четвертою статті 122 КАС України.

Відносини у сфері оподаткування, права та обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Порядок оскарження рішень контролюючих органів визначає ст. 56 Податкового кодексу України.

Так, положення наведеної норми передбачають наявність у платника податків права розсуду в обранні адміністративного та/або судового порядку оскарження такого рішення після його отримання.

Обрання платником податків в першу чергу адміністративного порядку оскарження рішення не виключає можливості надалі звернутися до суду з відповідним позовом, що визнається досудовим порядком вирішення спору.

Разом з тим, якщо після отримання рішення контролюючого органу платник податків звертається до суду з позовом, його право на адміністративне оскарження такого рішення втрачається.

Відповідно до п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Згідно з п. 56.19 ст. 56 Податкового кодексу України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до п. 56.17 цієї статті.

За змістом п.п. 56.2, 56.3, 56.17 ст. 56, п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України процедура адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення розпочинається з дня подання скарги до контролюючого органу вищого рівня, яка засвідчує безпосередню незгоду платника з визначеними йому грошовими зобов`язаннями, і закінчується настанням однієї з подій, передбачених п. 56.17 ст. 56 Податкового кодексу України. Строк для подачі первинної скарги за загальним правилом становить 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення.

У даній справі процедура адміністративного оскарження закінчилася днем отримання позивачем рішень ДФС України за результатами розгляду скарг (підпункт 56.17.3 пункту 56.17 статті 56 ПК України).

Верховним Судом у постанові від 11.10.2019 у справі № 640/20468/18 зазначено, що строки звернення до суду після застосування досудового порядку вирішення спору є коротшими, ніж звичайні строки.

Верховний Суд у вказаній постанові за результатом комплексного аналізу правового регулювання також зазначив, що норма п. 56.19 ст. 56 Податкового кодексу України є спеціальною нормою, яка регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови використання платником податків досудового порядку вирішення спору.

Одночасно Верховний Суд зазначив, що відступає від висновку про застосування норми права щодо строку звернення до суду в частині того, що положення п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України є спеціальними щодо приписів статті 122 КАС України, а тому незалежно від використання платником податків права на адміністративне оскарження такий строк становить 1095 днів.

Також Верховний Суд зробив висновок, що п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України встановлено лише спеціальний строк у податкових правовідносинах (строк давності), протягом якого у платника податків за загальним правилом існує право ініціювати в суді спір щодо правомірності податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу.

Водночас правового висновку про те, що п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України встановлено процесуальний строк звернення до суду, а так само і про те, що він становить 1095 днів, постанова Верховного Суду не містить.

Також, Верховним Судом у постанові від 26.11.2020 у справі № 500/2486/19 сформовано правовий висновок, відповідно до якого положення п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України не визначає процесуального строку звернення до суду і, відповідно, не є спеціальною щодо норми п. 56.19 ст. 56 Податкового кодексу України. Абзац перший цієї норми презюмує право платника податків використати судовий порядок оскарження відповідного рішення контролюючого органу та встановлює момент виникнення права на відповідне оскарження - з моменту отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу.

Разом з тим, п. 56.19 ст. 56 Податкового кодексу України є спеціальною щодо норми ч. 4 ст. 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до п. 56.17 цієї статті.

Так, у даній справі процедура адміністративного оскарження закінчилася днем отримання позивачем рішень ДФС України за результатами розгляду скарг, а саме: рішення ДПС України від 23.03.2020 № 2010506/6/99-00-08-05-04-06 отримане позивачем 11.03.2020, рішення ДПС України від 27.02.2020 № 7442/6/99-00-08-06-01-06 отримане позивачем 22.04.2020.

Отже, позивач звернувшись до суду із даним адміністративним позовом лише 21.07.2020, пропустив строк звернення до суду і поважних причин такого пропуску не повідомив.

Наслідки пропущення строку звернення до суду визначені ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з ч. 3 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Із матеріалів справи встановлено, що позивачем питання щодо поновлення строків звернення до суду із даним позовом не порушувалось, відповідного клопотання не надавалось.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених ч. ч. 3, 4 ст. 123 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 319 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно ст. ст. 238, 240 цього Кодексу.

Враховуючи порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення даної справи, колегія суддів доходить висновку про скасування рішення суду першої інстанції та залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника Головного управління ДПС у Полтавській області - задовольнити.

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області - задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.12.2020 по справі № 440/3834/20 скасувати.

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов Г.Є. Бершов
Постанова складена в повному обсязі 24.05.21.

(у зв`язку із перебуванням судді Бершова Г.Є. у відпустці).