Справа № 640/13685/21
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2021-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

21 травня 2021 року м. Київ № 640/13685/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діатек Сервіс"

до Головного управління ДПС в м. Києві

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Діатек Сервіс" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління ДПС в м. Києві, в якій просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у м. Києві №75638 від 25.02.2021, №94728 від 16.03.2021, №132616 від 19.04.2021, №405128 від 26.04.2021 про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку;

- зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві виключити ТОВ "Діатек Сервіс" з переліку ризикових платників податків;

- визнати протиправним та скасувати зупинення реєстрації податкової накладної №6 від 12.02.2021 складену ТОВ "Діатек Сервіс" для ТОВ "Іст Енерджі" (код 40182171) в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у м. Києві;

- зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві зареєструвати податкову накладну №6 від 12.02.2021 складену ТОВ "Діатек Сервіс" для ТОВ "Іст Енерджі" (код 40182171) в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у м. Києві.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Діатек Сервіс" залишено без руху.

Разом з позовною заявою, позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії індивідуального акта (до набрання законної сили рішенням суду в даній справі) - рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у м. Києві № 75638 від 25.02.2021, № 94728 від 16.03.2021, № 132616 від 19.04.2021, № 405128 від 26.04.2021 про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку;

- заборони відповідачу вчиняти певні дії (до набрання законної сили рішенням суду в даній справі) - зупиняти реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування позивача в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у м. Києві на підставі оскаржуваного рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у м. Києві №75638 від 25.02.2021, №94728 від 16.03.2021, №132616 від 19.04.2021, №405128 від 26.04.2021 про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову вказано, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених прав та законних інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки безпідставне перебування позивача в переліку ризикових платників та безпідставне зупинення реєстрації податкових накладних відповідаючих нормам чинного законодавства України на підставі оскаржуваних рішень відповідача - грубо порушує права позивача та створює реальну загрозу стабільності господарської та фінансової діяльності позивача, в тому числі здатності позивача виконувати господарські та фінансові зобов`язання, що в свою чергу веде до реальної загрози зупинення діяльності відповідача.

На думку позивача, в даній ситуації очевидними є ознаки протиправності оскаржуваних рішень відповідача про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку) як суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод, законних інтересів позивача, таким рішенням, що призводить до зупинки господарської діяльності позивача.

Розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову, суд зазначає наступне.

Згідно з приписами статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України клопотання про забезпечення позову розглянуто без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, законодавець визначив, що перелік підстав для забезпечення позову є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому за відсутності передбачених вказаною статтею обставин прийняття рішення про забезпечення позову є неможливим.

З огляду на частини першу, другу та четверту статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено:1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно з частинами першою, четвертою, п`ятою та шостою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання.

Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом, зокрема, зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за заявою позивача.

Із наведеного випливає, що вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Суд зазначає, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 25.04.2019 у справі №826/10936/18 та 30.09.2019 у справі №420/5553/18.

При цьому, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем оскаржуються рішення Головного управління ДПС у м. Києві про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника.

В даному випадку, суд зазначає, що саме під час розгляду справи по суті суд повинен встановити правомірність винесення відповідачем рішень та дослідження всіх обставин прийняття таких рішень, дані обставини не можуть бути встановлення під час розгляду заяви про забезпечення позову.

При цьому, зазначені позивачем у заяві про забезпечення позову доводи не свідчать про наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішень, що свідчили б про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, передбачених статтею 151 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду заявником не надані.

Так, наслідки від незабезпечення даного позову жодним чином не вплинуть на можливість ефективного захисту або поновлення позивачем порушених чи оспорюваних прав або інтересів, оскільки позивач не позбавлений можливості порушувати питання перед контролюючим органом про відстрочення або розстрочення суми боргу, передбаченому Податкового кодексу України.

Разом з тим, суд звертає увагу, що зупинення оскаржуваних рішень призведе до реєстрації податкових накладних, тобто постановлення судом ухвали про забезпечення позову призведе до вирішення спору.

Аналогічного висновку дійшов Шостий апеляційний адміністративний суд у постанові від 18.11.2020 у справі №640/20159/20.

При цьому, обгрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову представник позивач посилається на ті ж самі обставини, якими обгрунтовані й власне позовні вимоги.

Суд зазначає, що застосування судом обраних позивачем заходів забезпечення позову не може ґрунтуватись на тих обставинах, якими позивач обгрунтовує заявлені позовні вимоги, оскільки оцінку таким обставинам та доводам суд надає виключно під час розгляду справи по суті.

З урахуванням зазначеного, у суду відсутні правові підстави вважати, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 150-154, 241-248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Діатек Сервіс" про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.