Справа № 160/2015/21
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2021 року Справа № 160/2015/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кучми К.С.
при секретарі судового засідання Ткаченко Ю.А.
представника позивача Антощук Л.П.
представника відповідача Яковлєвої А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі в режимі відеоконференції адміністративну справу за правилами загального позовного провадження за позовною заявою Приватного акціонерного товариства Кривий Ріг Цемент до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебуває справа за правилами загального позовного провадження за позовною заявою Приватного акціонерного товариства Кривий Ріг Цемент до Головного управління ДПС у Донецькій області, в якій позивачем заявлені наступні позовні вимоги:
- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Донецькій області щодо нарахування Амвросіївській філії ПАТ «Хайдельбергцемент Україна» недоїмки з єдиного соціального внеску на загальну суму 3 789 610,14 грн. за період з 20.11.2014 року по 20.05.2015 року;
- зобов`язати Головне управління ДПС у Донецькій області внести зміни до інтегрованої картки платника єдиного соціального внеску Амвросіївської філії ПАТ «Хайдельбергцемент Україна», шляхом виключення нарахованої недоїмки з єдиного внеску у сумі 3 789 610,14 грн.
В позовній заяві від 05.02.2021 року в обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що Амвросіївська філія знаходилася на обліку в контролюючому органі, який був розташований на території населеного пункту, де проводилася АТО. У зв`язку з проведенням АТО на території Донецької області та фактичною неможливістю продовжувати здійснення господарської діяльності на тимчасово окупованих територіях, діяльність Амвросіївської філії була припинена. Позивач не погоджується із правомірністю формування відповідачем в інтегрованій картці Амвросіївської філії ПАТ «Хайдельбергцемент Україна» недоїмки з ЄСВ на загальну суму 3 789 610,14 грн. та вважає, що таке нарахування суперечить вимогам податкового законодавства, чинного станом на дату виникнення спірних відносин. Крім того, обліковування безпідставно сформованої недоїмки з ЄСВ порушує майнові інтереси позивача та, зокрема, перешкоджає поверненню надміру сплачених позивачем за Амвросіївську філію авансових внесків з консолідованого податку на прибуток приватних підприємств у сумі 5 390 785 грн. (п.43.1 ст.43 ПК України). Відтак, відповідач зобов`язаний внести зміни до інтегрованої картки Амвросіївської філії ПАТ «Хайдельбергцемент Україна» шляхом виключення протиправно нарахованої недоїмки з ЄСВ.
26.02.2021 року до суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи» від 14.01.2020 р. № 440-ІХ, внесено зміни до Закону № 2464 зокрема виключено п.9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення». Вказана норма тимчасово визначала право позивача не виконувати обов`язку зі сплати, а не звільняла від вказаного обов`язку повністю. Додатково в обґрунтування своєї правової позиції Головне ДПС у Донецькій області просить суд звернути увагу на правову позицію викладену у постановах Першого апеляційного адміністративного суду від 28.07.2020 р. по справі №200/2158/20-а, від 04.08.2020 р. по справі №200/2984/20-а, від 12.08.2020 р. по справі №200/2618/20-а, від 12.08.2020 р. по справі №200/3736/20-а, від 26.08.2020 р. по справі №200/3879/20-а, від 18.08.2020 р. по справі №200/3807/20-а, від 22.09.2020 р. по справі №200/5552/20-а, від 22.12.2020 р. по справі №200/5866/20-а. Враховуючи вищевикладене, відповідач зазначає про відсутність законодавчих підстав для внесення змін до інтегрованої картки платника єдиного соціального внеску, а тому суду слід у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Від позивача до суду 16.03.2021 року було подано відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначено, що у період з 20.11.2014 р. по 20.05.2015 р., за який у Амвросіївської філії сформувалася заборгованість з ЄСВ, позивача було звільнено від виконання обов`язків щодо своєчасного та в повному обсязі нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску на період з 14.04.2014 року до закінчення антитерористичної операції. У відповідача не було законних підстав для нарахування недоїмки з ЄСВ, нарахування суми 3 789 610,14 грн до графи недоїмка у інтегрованій картці платника (далі - «ІКП»), а тому відповідач зобов`язаний внести зміни до інтегрованої картки Амвросіївської філії ПАТ «Хайдельбергцемент Україна» шляхом виключення безпідставно нарахованої недоїмки з ЄСВ. Відповідно, з огляду на відмінне тлумачення окремих положень законодавства щодо можливості формування у платника податків недоїмки у період дії пільги, передбаченої п.9-1 Закону №2464, рішення повинно прийматися на користь платника податків. Таким чином, нарахування недоїмки з ЄСВ на загальну суму 3 789 610,14 грн. є протиправним, а відповідач зобов`язаний внести зміни до ІКП шляхом виключення нарахованої недоїмки.
До суду 22.03.2021 року від відповідача надійшли заперечення по справі, в яких зазначено, що звіти подані Амвросіївською філією ПАТ «Хайдельбергцемент Україна» є первинними документами, а сума 3 789 610,14 грн. первинним показником, який після внесення в ІКП вважається обліком показником. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу. Згідно з приписами абз.6 ч.4 ст.25 Закону № 2464 не підлягають оскарженню зобов`язання зі сплати єдиного внеску, самостійно визначені платником. З огляду на викладене відсутні підстави для скасування самостійно визначених зобов`язань та відповідно проведення коригування в ІКП.
Крім того, позивач в додаткових письмових поясненнях, які надійшли на адресу суду 31.03.2021 року вказав, що сума самостійно нарахованого ним ЄСВ мала бути акумульована в графі ІКП «нараховано/зменшено» аж до закінчення проведення АТО і не могла бути перенесена в графу «недоїмка», оскільки Амвросіївська філія у період з 20.11.2014 р. по 20.05.2015 р. була звільнена від сплати єдиного внеску. Натомість, відповідач безпідставно переніс суму ЄСВ у розмірі 3 789 610,14 грн. із графи «нараховано/зменшено» у графу «недоїмка». Навіть у випадку відсутності чіткого правового регулювання порядку відображення таких нарахованих сум ЄСВ в ІКП платників, які знаходяться на обліку на території АТО, податкові органи мали б забезпечувати відсутність формування у таких платника податків недоїмки у період дії пільги, передбаченої п.94 Закону № 2464, оскільки у протилежному випадку застосування даної пільги не матиме ніякого сенсу для платника. У зв`язку із наведеним, позивач не може нести відповідальність у вигляді нарахування безпідставної недоїмки та позбавлення його права на повернення переплати з податку на прибуток внаслідок неналежного виконання державою своїх обов`язків щодо забезпечення якісного правового регулювання питань функціонування ІКП та правильного врахування і відображення усіх показників звітності з ЄСВ.
01.04.2021 року було проведено та закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті на 21.04.2021 року.
Також в підготовчому судовому засіданні ухвалою суду від 01.04.2021 року у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Донецькій області про залишення даної позовної заяви без розгляду - відмовлено.
В судовому засіданні 21.04.2021 року представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити повністю, з викладених у ньому підстав.
Представник відповідача в судовому засіданні в режимі відеоконференції пред`явлені позовні вимоги не визнала у повному обсязі, просила суд у задоволенні позову відмовити.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, що був затверджений Кабінетом Міністрів України від 30.10.2014 р. № 1053-р, м.Волноваха Донецької області входила до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (далі - «АТО»).
Згідно з наказом ДФС України від 20.01.2016 року № 52 «Про перейменування окремих територіальних органів ДФС» Волноваську державну податкову інспекцію перейменовано у Волноваську об`єднану державну податкову інспекцію з повноваженнями Новоазовської ОДПІ, Старобешівської ДПІ, Амвросіївської ДПІ, Докучаївської ДПІ та Тельмановської ДПІ.
В судовому засіданні встановлено, що Амвросіївська філія «Хайдельбергцемент Україна» (код ЄДРПОУ 3604181), юридична адреса: Донецька область, Амвросіївський район, смт.Новоамвросіївське, вул.12-го Грудня, буд.14 як платник податків за основним місцем знаходилася на обліку Головного управління ДПС у Донецькій області, Волновська ДПІ (Амвросіївський район) з 24.09.2008 року, дата проведення державної реєстрації припинення 20.04.2015 рік.
Згідно з обліковими даними з інформаційної системи органу доходів і зборів заборгованість позивача, станом на 10.09.2020 р. становила 3 789 610,14 грн..
Головним управлінням ДПС у Донецькій області було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 03.04.2018 року №Ю 2691-43.
Листом від 20.01.2017 року № 137 ПАТ «Хайдельбергцемент Україна» повідомила ГУ ДФС у Донецькій області «...Згідно з вимогами Закону № 1669-VІІ сплата ЄСВ може бути виконана платниками єдиного внеску після закінчення АТО...»
Позивач пов`язує порушення своїх прав з діями відповідача щодо нарахування Амвросіївській філії ПАТ «Хайдельбергцемент Україна» недоїмки з єдиного соціального внеску на загальну суму 3 789 610,14 грн. за період з 20.11.2014 року по 20.05.2015 року
Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України від 08.07.2010 р. №2464-VI «Про збір та облік обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464).
Відповідно до загальних положень Закону № 2464 єдиний внесок - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку, та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
На підставі п.1 ч.2 ст.6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Згідно з п.1 ч.1 ст.7 Закону № 2464 платники, зазначені у п.1 ч.1 ст.4 цього Закону, сплачують єдиний внесок на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.
Платники єдиного внеску - роботодавці зобов`язані сплачувати єдиний внесок (далі - ЄВ), нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20-го числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Базовим звітним періодом є календарний місяць (ч.8 ст.9 Закону № 2464).
Частиною 2 статті 6 Закону № 2464 визначено обов`язки платника єдиного внеску, зокрема своєчасне та в повному обсязі нараховування, обчислення і сплата єдиного внеску, подання звітності до контролюючого органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску.
Відповідно до ч.5 ст.5 Закону №2464 єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в ч.1 і 2 цієї статті, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати.
На підставі п.1 ч.1 ст.7 Закону № 2464 платники, зазначені у п.1 ч.1 ст.4 цього Закону, сплачують єдиний внесок на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.
Згідно з п.12 ст.9 Закону № 2464 єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.
Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом є недоїмкою.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону № 2464 «недоїмка» - сума єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.
В силу ч.3, 6 та 16 ст.25 Закону № 2464 суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. За рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. Строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.
Відповідно до ч.4 ст.25 Закону №2464 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.
Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.
Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.
Відповідно до Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 р. №422 (далі - Порядок №422) цей Порядок визначає організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Пунктом 2 розділу 1 Порядку №422 встановлено, що інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.
ІКП відкриваються автоматично кожному платнику у разі: нарахування сум грошових зобов`язань і пені з податків, зборів та сум єдиного внеску, самостійно визначених платником (за фактом надходження податкових декларацій, розрахунків, уточнюючих розрахунків).
Розділом 2 Порядку №422 встановлено, що з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.
ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.
Облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.
Інформаційна система органів ДФС після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій.
Оперативний облік платежів, в тому числі стосовно єдиного внеску, ведеться в інтегрованій картці позивача за Кодом класифікації доходів бюджету 71040000 (для фізичних осіб-підприємців, у тому числі які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність).
Судом також встановлено, що сума боргу у позивача виникла у період з 20.11.2014 р. по 20.05.2015 р., у зв`язку з несплатою нарахованих сум єдиного внеску згідно з поданими звітами:
Так, Законом України № 1669-VII від 02.09.2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набрав чинності 15.10.2014 року, у Законі України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 9-3 (9-4) такого змісту:
«9-4. Платники єдиного внеску, визначені ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового або надзвичайного стану».
У разі буквального тлумачення п.9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 про звільнення платника від всіх обов`язків, встановлених ч.2 ст.6 цього Закону, перелік яких не є вичерпним, такий платник був би повністю виключений з системи правового регулювання вказаного Закону № 2464 та відповідних правовідносин, що не відповідає загальним засадам та принципам загальнообов`язкового державного соціального страхування громадян в Україні, закріпленим, в тому числі, у ст.5 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 14.01.1998 року № 16/98-ВР.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06.11.2018 у справі №812/292/18-а зазначила, що зміст норми п.9-3 (у подальшому п.9-4) розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 не скасовує взагалі обов`язків платників єдиного внеску, а лише на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану дає можливість не виконувати обов`язки, визначені у ч.2 ст.6 Закону №2464.
Тобто, вказаним рішенням Верховного Суду у зразковій справі наголошено, що абзац 3 п.9-4 розділу VII «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону № 2464 звільняє платника від відповідальності та штрафних фінансових санкцій, передбачених цим Законом, але не скасовує повністю обов`язків платника єдиного внеску.
Обов`язки платника єдиного внеску, встановлені ч.2 ст.6 Закону № 2464, кореспондуються з іншими нормами цього ж Закону.
Зокрема, до таких норм Закону № 2464, дія яких не зупинялася для окремих категорій платників, відносяться: ст.7 щодо бази нарахування єдиного внеску, ст.8 щодо розміру єдиного внеску та пропорції його розподілу, ст.9, яка встановлює порядок обчислення і сплати єдиного внеску.
Відповідно до ст.6 Закону № 2464 співвідносяться з переліченими нормами статті 7, 8 та 9 цього ж Закону як загальні та спеціальні, у разі колізії між якими пріоритет надається спеціальній нормі.
При цьому, дія таких спеціальних норм Закону № 2464 не зупинена п.9-4 розділу VIII «Прикінцеві та Перехідні положення», отже їх дія розповсюджується на всіх платників єдиного внеску незалежно від місця їх перебування.
Також, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 27.11.2018 у справі №805/257/18-а зазначила: «...Суди попередніх інстанцій обмежились посиланням на те, що положення пункту 9-4 розділу 8 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» є діючими та передбачають звільнення позивача від сплати єдиного внеску за умови дотримання відповідної процедури - надання документу, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення АТО, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов`язань, а саме сертифікату ТПП України. При цьому судами не здійснений буквальний аналіз цієї норми та аналіз наявності усіх обов`язкових умов передбачених для її реалізації, зокрема не враховані правові позиції та застереження викладені в рішенні Верховного Суду ухваленого у зразковій справі №812/292/18. Суд вважає, що не дослідивши долучені до матеріалів справи документи на предмет їх належності, допустимості, достовірності, достатності доказів, та не здійснення їх оцінки відповідно до положень ст.90 КАС України, суди попередніх інстанцій дійшли передчасного висновку про наявність підстав для задоволення позову.»
Так, Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи» від 14.01.2020 р. № 440-ІХ, внесено зміни до Закону № 2464 зокрема виключено п.9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення».
Частиною 1 статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
В рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Вказана норма тимчасово визначала право позивача не виконувати обов`язку зі сплати, а не звільняла від вказаного обов`язку повністю.
У відзиві на позовну заяву відповідач, а його представник в судовому засіданні зазначили, що метою запровадження єдиного внеску як джерела формування фонду є забезпечення захисту застрахованих осіб (майбутніх пенсіонерів), тому виключення нарахувань з інтегрованої картки платника Амвросіївської філії ПАТ «Хайдельбергцемент Україна» позбавить у майбутньому працівників підприємства права на отримання пенсійного забезпечення.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Згідно з пунктом 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v.Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
В силу пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За таких обставин, суд доходить висновку що, Головне управління ДПС у Донецькій області щодо нарахування Амвросіївській філії ПАТ «Хайдельбергцемент Україна» недоїмки з єдиного соціального внеску на загальну суму 3 789 610,14 грн. за період з 20.11.2014 року по 20.05.2015 року діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а отже дії є законними та обґрунтованими, складеними на підставі та у відповідності до норм діючого законодавства, а тому відсутні підстави для задоволення даного позову.
З огляду на положення ч.1 ст.139 КАС України, за наслідками розгляду даної справи, розподіл судових витрат не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250 КАС України, суд, -
У задоволенні позовної заяви Приватного акціонерного товариства Кривий Ріг Цемент до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 30.04.2021 року.

Суддя К.С. Кучма