Справа № 520/12668/19
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

24 травня 2021 р. Справа № 520/12668/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагайдака В.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача, що подана порядку ст.ст. 382, 383 КАС України по адміністративній справі №520/12668/19 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ), Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків,61057, ), Державної фіскальної служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ), Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ), третя особа: Державна казначейська служба України (вул. Бастіонна, буд. 6, м. Київ, 01601, ) про визнання протиправними та скасування рішень, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.01.2020 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ), Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ), Державної фіскальної служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ), Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ), третя особа: Державна казначейська служба України (вул. Бастіонна, буд. 6, м. Київ, 01601, ) про визнання протиправними та скасування рішень, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДФС у Харківській області (), яке викладене у листі від 31.10.2019 року №10770/с/20-40-21-10 про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю та повернення матеріалів щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю без розгляду.

Визнано протиправним та скасовано рішення Державної фіскальної служби України яке викладене у листі від 29.08.2019 року №7376/С/99-99-21-10-01-14 про надання відповіді щодо відмови у розрахунку та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю протиправним, таким, що не відповідає вимогам Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

Визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Харківській області () щодо повернення поданих ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) доданих до заяви (рапорту) від 07.10.2019 року документів щодо нарахування одноразової грошової допомоги.

Зобов`язано Головне управління ДПС у Харківській області () прийняти документи за поданою заявою (рапортом) ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) від 07.10.2019 року та надіслати до Державної податкової служби України () висновок щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" та постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850.

Визнано протиправними дії Державної фіскальної служби України () щодо відмови у розрахунку та виплаті ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності III (третьої) групи, що настала внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а саме податковій міліції.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2020 апеляційні скарги Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України задоволено частково. Апеляційні скарги Головного управління ДФС у Харківській області, Державної фіскальної служби України залишити без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.01.2020 по справі № 520/12668/19 скасувати в частині задоволення вимог про визнання протиправними дії Головного управління ДПС у Харківській області щодо повернення поданих ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 доданих до заяви (рапорту) від 07.10.2019 року документів щодо нарахування одноразової грошової допомоги та зобов`язання Головне управління ДПС у Харківській області прийняти документи за поданою заявою (рапортом) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 07.10.2019 та надіслати до Державної податкової служби України висновок щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" та постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850. Прийняти в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково. Зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області прийняти документи за поданою заявою (рапортом) ОСОБА_1 від 07.10.2019 та надіслати до Державної фіскальної служби України висновок щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" та постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850. В частині позовних вимог про визнання протиправними дії Головного управління ДПС у Харківській області щодо повернення поданих ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 доданих до заяви (рапорту) від 07.10.2019 року документів щодо нарахування одноразової грошової допомоги відмовити. В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.01.2020 по справі № 520/12668/19 залишити без змін.

Харківським окружним адміністративним судом у даній справі видано виконавчий лист.

До суду від позивача надійшла заява в порядку 383, 382 КАС України.

За приписами частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 383 КАС України у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Заява відповідає вимогам ч. 2 ст. 383 КАС України та подана у строк, встановлений ч.4 ст. 383 КАС України.

Підстави для повернення заяви відсутні (абз. 2 ч. 5 ст. 383 КАС України).

В силу вимог ч.5 ст. 383 КАС України, суд розглянув вказану заяву в порядку письмового провадження.

Відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Обов`язковість судових рішення, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VІІІ.

З системного аналізу вищезазначених норм права можна зробити висновок, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст. 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст. 383 КАС України можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

При цьому, в контексті розуміння вимог чинного законодавства дії суб`єкта владних повноважень - це активна поведінка суб`єктів владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та/чи юридичних осіб.

Заявник не надав до суду доказів протиправності рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень. Зазначеними доказами можуть виступати рішення, оформлені листом, протоколом, з яких вбачається, що відповідач проігнорував висновки суду та (або) відмовився від виконання рішення суду повністю або частково.

При цьому, на переконання суду, затримка виконання судового рішення на період, що є необхідним для вирішення проблем публічного порядку, може у виняткових випадках бути виправдана.

Відповідно до підпункту 4 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами).

Тобто, виплати здійснюються відповідачем виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Відповідно до частини першої та другої статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

За змістом пунктів 20, 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету без відповідних бюджетних асигнувань чи з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства.

Таким чином, нарахована позивачеві сума має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України та проведення такої виплати не може бути здійснене за рахунок власних коштів відповідача, що надійшли від сплати єдиного соціального внеску, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань.

Частиною 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що при виконанні рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Після закінчення наданого строку, державний виконавець перевіряє виконання рішення суду. У разі невиконання рішення суду, державним виконавцем складається акт, після чого виноситься постанова про накладання штрафу в якій зазначає розмір штрафу, вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання рішення державним виконавцем складається акт, після чого виноситься постанова про накладання штрафу в якій зазначає розмір штрафу та попередження про кримінальну відповідальність, після чого звертається до органу досудового розслідування з повідомленням про вчинення боржником кримінального правопорушення за ст. 382 Кримінального кодексу України.

Тому суд додатково зазначає, що державним виконавцем не використано всіх передбачених чинним законодавством засобів, щодо належного виконання судового рішення, відтак, звернення представника позивача в порядку ст. 383 КАС України до суду є передчасним.

Крім того, рішенням Харківського окружного адміністративного суду у справі №520/12668/19 не вирішувалось питання про його негайне виконання, а отже, дане рішення суду має бути виконане відповідачем у розумний строк.

Суд наголошує на тому, що невиконання судового рішення управлінням в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а.

Також Конституційний Суд України в своєму рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011 зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов`язана регулювати економічні процеси, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересам всього суспільства.

В спірному випадку судом не встановлено свідомого невжиття управлінням залежних від нього заходів з метою виконання судового рішення та порушення у зв`язку з цим прав позивача.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що у спірних відносинах відсутні протиправна бездіяльність управління щодо невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі № 520/12668/19.

Відповідно до частини шостої статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення.

Отже, оскільки правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого закріплений у тому числі і приписами статті 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача, суд вважає, що підстави для задоволення заяви позивача, поданої в порядку статті 383 КАС України, відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 372 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від у справі № 520/12668/19 судовий контроль за виконанням судового рішення не встановлювався.

Проаналізувавши наведені положення КАС України, суд приходить до висновку, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, суд наділений правом саме під час прийняття рішення у справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Зазначена правова позиція підтверджується практикою Верховного Суду, що викладена у додатковій постанові по справі №235/7638/16-а від 31.07.2018 року.

З огляду на зазначене, суд зазначає про відсутність підстав для задоволення заяви про встановлення судового контролю.

Оскільки позивач не довів протиправність рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, то суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення та визнання протиправним рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень.

Керуючись статтями 248, 256, 382,383 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника ОСОБА_1 , що подана порядку ст.ст. 382, 383 КАС України по адміністративній справі №520/12668/19 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ), Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків,61057, ), Державної фіскальної служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ), Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ), третя особа: Державна казначейська служба України (вул. Бастіонна, буд. 6, м. Київ, 01601, ) про визнання протиправними та скасування рішень, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Роз`яснити, що ухвала підлягає оскарженню відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України, а саме: протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Скарга може бути подана у порядку ч. 1 ст. 297 КАС України безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст ухвали складено 24 травня 2021 року.

Суддя Сагайдак В.В.