Справа № 140/2587/21
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року ЛуцькСправа № 140/2587/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Костюкевича С.Ф.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «КАСАТКА УК» до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «КАСАТКА УК» (далі позивач, ПП «КАСАТКА УК») звернулося з позовом до Поліської митниці Держмитслужби (далі відповідач, Поліська митниця) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 04.01.2021 року №UA204120/2021/000001/1 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204120/2021/00007.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з метою митного оформлення товару «кілька балтійська пряного посолу», придбаного у компанії AS Kajax Fishexport (Естонія), позивач через декларанта подав до Поліської митниці митну декларацію №UA204120/2021/000108 від 04.01.2021, в якій визначив митну вартість даного товару у сумі 8000,00 євро за першим методом.

Однак 04.01.2021 Поліською митницею було відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи прописку товарів і транспортних засобів через митний кордон України № UA204120/2021/00007 у зв`язку з відсутністю у поданих до митного оформлення документах належних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена (підлягає сплаті) за ці товари та неподання декларантом додаткових документів, витребуваних органом доходів і зборів, а також прийнято рішення про коригивання митної вартості товарів від 04.01.2021 № UA204120/2021/000001/1.

Позивач не погоджується із прийнятими карткою відмови № UA204120/2021/00007 та рішенням про коригивання митної вартості товарів від 04.01.2021 №UA204120/2021/000001/1, вважає їх необґрунтованими та протиправними, такими що підлягають до скасування з тих підстав, що позивачем у повному обсязі було надано усі необхідні документи для визначення вартості товару за ціною договору, а відповідачем у свою чергу було безпідставно застосовано шостий метод визначення митної вартості товару (резервний метод), не надано доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товарів, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

09.04.2021 року на адресу суду надійшов відзив представника відповідача на позовну заяву, в якому останній позовних вимог не визнав, посилаючись на таке.

При проведенні у відповідності до положень статті 54 МК України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за митною декларацією №UA204120/2021/000108 від 04.01.2021, митним органом встановлено наявність в документах розбіжностей і неточностей: відповідно до п.5.2 контракту від 25.09.2020 № 2509/20 зазначено, що якість товару, що постачається, має підтверджуватися сертифікатомвідповідності, ветеринарним сертифікатом, посвідченням якості, гігієнічним заключенням, однак гігієнічне заключення не надано до оформлення декларантом; у наданій Специфікації №3 від 29.12.2020 відсутній підпис та печатка покупця, що може свідчити про непогодження покупцем специфікації; наданий прайс-лист №Б/Н від 29.12.2020 не можливо поширити на заявлену партію товарів, так як він не стосується широкого кола осіб; відповідно до п.3 контракту від 25.09.2020 №2509/20 оплата за продукцію здійснюється у вигляді 100% передоплати або за домовленістю сторін з відстрочкою платежу на 10 календарних днів з моменту поставки товару на склад покупця. Разом з тим в рахунку від 29.12.2020 №528 вказано термін оплати 14 днів з дати відвантаження.

З метою підтвердження інформації щодо заявленої митної вартості, яка міститься у документах, поданих разом з митною декларацією, митницею направлено декларанту електронне повідомлення з вимогою надати додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки товару; прайс-лист для широкого кола осіб; висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; платіжні документи щодо оплати товару; гігієнічне заключення.

У свою чергу, на електронне повідомлення митниці, декларантом надано лист від 04.01.2021 №04/01-1 з прохання прийняти рішення без урахування термінів передбачених частиною 3 статті 53 МК України.

Вказані обставини стали підставою для прийняття рішення від 04.01.2021 №UA204120/2021/000001/1 про коригування митної вартості товарів, митну вартість імпортованого товару визначено на основі раніше визнаних органами доходів і зборів митних вартостей: товар №1 митна декларація від 13.11.2020 №UA110020/2020/9256 - 0,65 євро/кг., числове значення митної вартості товару становить 361291,84 UAH (0,65 євро/кг* 16000кг*34,7396 грн./EUR) або у валюті контракту за курсом валюти Нацбанку України на день подання митної декларації до митного оформлення - 10400,00 EUR.

З наведених підстав відповідач просить у задоволенні позову відмовити повністю.

У відповіді на відзив представник позивача підтримала провову позицію, викладену у позовній заяві, просила позов задовольнити повністю.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення, враховуючи наступне.

Частина 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Матеріалами справи підтверджено, що ПП «КАСАТКА УК» на підставі договору від 25.09.2020 №2509/20, Специфікації №3 від 29.12.2020 до вказаного договору та згідно рахунком-фактурою № 528 від 29.12.2020 придбало у компанії AS Kajax Fishexport (Естонія) товар «кілька балтійська пряного посолу» вагою 16000 кг на загальну суму 8000,00 євро (ціна за 1 кг - 0,50 євро).

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, з метою здійснення митного оформлення вказаного вище товару декларантом ПП «КАСАТКА УК» - ТОВ «МІ-7» 04.01.2021 було подано Поліській митниці попередню митну декларацію №UA204120/2021/000108, в якій визначено митну вартість даного товару у сумі 8000,00 євро за першим методом.

На підтвердження вартості товару, зазначеного у митній декларації №UA204120/2021/000108, декларантом одночасно подано: пакувальний лист (packing list) б/н від 30.12.2020; рахунок-фактура (інвойс) (commercial invoice) № 528 від 29.12.2020; автотранспортна накладна №3012/01 від 30.12.2020; міжнародний сертифікат для ввезення (пересилання) на митну територію України рибних продуктів, призначених для споживання людиною (ветеринарний сертифікат) №АА 095255 від 30.12.2020; сертифікат про походження товару ЕЕ335996 від 29.12.2020; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR. 1 №ЕЕ068607 від 04.01.2021; прайс-лист виробника товару б/н від 29.12.2020; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №2509/20 від 25.09.2020; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту)/специфікація №3 від 29.12.2020; договір про надання послуг митного брокера №16/9 від 16.09.2020; заява про те, що товари не є генетично модифікованим організмом №16/10-01 від 16.10.2020; інформація про позитивні результати державних видів контролю №6444322; якісне посвідчення №3012/01 від 30.12.2020; копія митної декларації країни відправлення №20ЕЕ3300ЕЕ74515483 від 29.12.2020.

Однак Поліською митницею сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204120/2021/00007 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 04.01.2021 року №UA204120/2021/000001/1.

У графі 33 рішення UA204120/2021/000001/1 про коригування митної вартості товарів зазначено, що:

І. Митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються та за рівнем, визначеним декларантом, оскільки:

1) декларантом не подано у повному обсязі додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2-4 ст. 53 МК України та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МК України, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями ст. 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р.;

2) за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів поданих до митного оформлення товарів за митною декларацією містять розбіжності та неточності, зокрема: 1) відповідно до п. 5.2 контракту від 25.09.2020 №2509/20 зазначено, що якість товару, що постачається, має підтверджуватися сертифікатом відповідності, ветеринарним сертифікатом, посвідченням якості, гігієнічним заключенням, однак гігієнічне заключення не надано до оформлення декларантом; 2) у наданій Специфікації №3 від 29.12.2020 відсутній підпис та печатка покупця, що може свідчити про непогодження покупцем специфікації; 3) наданий прайс-лист №б/н від 29.12.2020 не можливо поширити на заявлену партію товарів, так як він не стосується широкого кола осіб; 4) відповідно до п. 3 контракту від 25.09.2020 №2509/20 оплата за продукцію здійснюється у вигляді 100 % переоплати або за домовленістю сторін з відстрочкою платежу на 10 календарних днів з моменту поставки товару на склад покупця. Разом з тим, в рахунку від 29.12.2020 №528 вказано термін оплати 14 днів з дати відвантаження.

ІІ. Митниця володіє ціновою інформацією щодо вартості подібних товарів, митну вартість яких раніше визнано митними органами: Товар 1 - МД від 13.11.2020 №UA110020/2020/9256 - РМВ становить 0,65 євро/кг

ІІІ. Заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання підтвердження інформації щодо числових значень складових митної вартості, яка міститься в документах, поданих разом з митною декларацією, зокрема шляхом надання додаткових документів, витребуваних згідно вимоги митниці, таких як виписку бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки товару; прайс-лист для широкого кола осіб; висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; платіжні документи щодо оплати товару; гігієнічне заключення.

IV. За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 МКУ процедури консультації з декларантом та у звязку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 МКУ) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 МКУ), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 МКУ), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МКУ, митну вартість партії товарів скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 МКУ. При цьому, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша вартість із альтернативних, згідно інформації, наявної у митниці. Митну вартість імпортованих товарів визначено на основі раніше визнаної митними органами митної вартості (МД від 13.11.2020 №UA110020/2020/9256) та числове значення митної вартості товару №1 у валюті фактури за курсом валюти Нацбанку України на день подання митної декларації до митного оформлення становить 10400,00 євро та в національній валюті України - 361291,84 грн. РМВ товару становить 0,65 євро/кг.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, в тому числі процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з частиною першою статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до частини шостої статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України. У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, спесифікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до частин першої-третьої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з статтею 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У свою чергу, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зокрема, у постанові Верховного Суду від 18.12.2018 року у справі №821/110/18 зазначено, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому, лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості.

Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару «кілька балтійська пряного посолу» за основним методом за ціною договору (контракту) та ненадання відповідачу додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів.

Однак, суд звертає увагу на те, що для підтвердження заявленої митної вартості товару за основним методом за ціною договору (контракту) декларантом разом із митною декларацією від 04.01.2021 №UA204120/2021/000108 одночасно подано: зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №2509/20 від 25.09.2020; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту)/специфікація №3 від 29.12.2020; пакувальний лист (packing list) б/н від 30.12.2020; рахунок-фактура (інвойс) (commercial invoice) № 528 від 29.12.2020; автотранспортна накладна №3012/01 від 30.12.2020; міжнародний сертифікат для ввезення (пересилання) на митну територію України рибних продуктів, призначених для споживання людиною (ветеринарний сертифікат) №АА 095255 від 30.12.2020; сертифікат про походження товару ЕЕ335996 від 29.12.2020; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR. 1 №ЕЕ068607 від 04.01.2021; прайс-лист виробника товару б/н від 29.12.2020; заява про те, що товари не є генетично модифікованим організмом №16/10-01 від 16.10.2020; інформація про позитивні результати державних видів контролю №6444322; якісне посвідчення №3012/01 від 30.12.2020; копія митної декларації країни відправлення №20ЕЕ3300ЕЕ74515483 від 29.12.2020.

На думку суду, позивачем подано для митного оформлення імпортованого товару документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, чітко підтверджували ціну товару, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товару за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої та п`ятої статті 58 МК України.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару відповідачем вказано на розбіжності у поданих декларантом документах, а саме: 1) відповідно до п. 5.2 контракту від 25.09.2020 №2509/20 зазначено, що якість товару, що постачається, має підтверджуватися сертифікатом відповідності, ветеринарним сертифікатом, посвідченням якості, гігієнічним заключенням, однак гігієнічне заключення не надано до оформлення декларантом; 2) у наданій Специфікації №3 від 29.12.2020 відсутній підпис та печатка покупця, що може свідчити про непогодження покупцем специфікації; 3) наданий прайс-лист №б/н від 29.12.2020 не можливо поширити на заявлену партію товарів, так як він не стосується широкого кола осіб; 4) відповідно до п. 3 контракту від 25.09.2020 №2509/20 оплата за продукцію здійснюється у вигляді 100 % переоплати або за домовленістю сторін з відстрочкою платежу на 10 календарних днів з моменту поставки товару на склад покупця. Разом з тим, в рахунку від 29.12.2020 №528 вказано термін оплати 14 днів з дати відвантаження.

Проте суд із такими доводами відповідача не погоджується з таких підстав.

Судом встановлено, що 25.09.2020 між позивачем та компанією AS Kajax Fishexport (Естонія) укладено договір №2509/20, відповідно до умов якого продавець зобов`язався поставити, а покупець прийняти та оплатити товар (риба в асортименті) відповідно до умов даного договору. Найменування, асортимент, кількість, ціна за одиницю продукції зазначається в рахунках на кожну окрему партію товару. Загальна сума договору становить 380000,00 євро. Оплата за поставлену продукцію здійснюється у вигляді 100 % передоплати або по домовленості сторін з відстрочкою платежу на 10 календарних днів з моменту поставки товару на склад покупця. Якість товару, що постачається, має підтверджуватися: сертифікатом відповідності, ветеринарним сертифікатом, посвідченням якості, гігієнічним заключенням.

Згідно Специфікації №3 від 29.12.2020 загальна сума партії товару «кілька балтійська пряного посолу у відрах по 5 кг», вагою 16000 кг, становить 8000,00 євро (ціна за 1 кг 0,50 євро), умови поставки товару: СРТ м. Луцьк, Україна.

На вказаній Специфікаціі №3 від 29.12.2020 дійсно відсутній підпис та печатка покупця, однак вказана обставина не свідчить про непогодження покупцем Специфікації, так як поставлений товар був прийнятий позивачем у визначеному розмірі та за погодженою ціною, а відтак є погодженою.

Щодо розбіжностей в строках оплати за товар, то відповідно до умов договору №2509/20 від 25.09.2020 покупець здійснює оплату за товар через 10 днів з моменту поставки товару на його склад, однак, як вказує позивач, постачальник отримує ці кошти орієнтовно через 14 днів з дати відвантаження товару, з врахуванням дороги та перебування товару на митному оформленні, що пояснює зміну строку відтермінування оплати.

Підставою для коригування митної вартості товару слугувало також те, що наданий прайс-лист №б/н від 29.12.2020 не можливо поширити на заявлену партію товарів, так як він не стосується широкого кола осіб. Суд зазначає, що можливість поставки товару іншим покупцям за іншою ціною, тобто за іншим прайс-листом, відповідає принципам свободи зовнішньоекономічних зв`язків та не суперечить нормам національного та міжнародного законодавства. Суд наголошує на тому, що згідно наданого декларантом митному органу прайс-листа виробника товару б/н від 29.12.2020, він призначений саме для ПП «КАСАТКА УК», у ньому чітко зазначені ідентифікаційні ознаки товару, ціна за кілограм, умови поставки товару, що не суперечить чинному законодавству та відповідає умовам зовнішньоекономічного договору, укладеного між сторонами.

Що стосується ненадання до митного оформлення гігієнічного заключення, то варто зазначити, що декларантом позивача для митного оформлення дійсно не було надано таке заключення, разом з тим, було подано митному органу ветеринарний сертифікат №АА 095255 від 30.12.2020, якісне посвідчення №3012/01 від 30.12.2020, сертифікат про походження товару ЕЕ335996 від 29.12.2020 та інші документи, які підтверджують якісні характеристики товару. При цьому, у даному випадку, відсутність гігієнічного заключення жодним чином не впливає на визначення митної вартості товару.

Отже, твердження митного органу про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах повністю спростовані позивачем поданими документами, крім того, виявлені розбіжності жодним чином не впливали на митну вартість імпортованого товару.

Враховуючи позицію Верховного суду у постановах від 12.03.2019 у справі № 826/2313/16 та 13.06.2019 у справі № 820/6315/15, суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Як визначено частиною шостою статті 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Разом з тим, відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Також як встановлено судом відповідачем було витребувано у позивача додаткові документи за МД від 04.01.2021 №UA204120/2021/000108: висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; виписку з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки товару; прайс-лист для широкого кола осіб; платіжні документи щодо оплати товару; гігієнічне заключення.

Однак відповідач не обґрунтував, яким чином висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, нададуть можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено. В процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Відсутність висновків про вартісні характеристики товару не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю та не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Також, на думку суду, вимога надати виписку з бухгалтерських документів щодо формування відпускної ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки товару, прайс-лист для широкого кола осіб є доцільним, якщо з документів продавця не вдається однозначно визначити вартість товару, ціну за одиницю/кілограм. Проте ненадання таких документів продавцем не може ставитися в залежність від можливості митного оформлення покупцем товару за основним методом, якщо для цього у нього є документи, які містять відомості про складові митної вартості.

Що стосується вимоги митного органу про надання платіжних документів щодо оплати товару, то суд зазначає, що відповідно до пункту 3.1 договору №2509/20 від 25.09.2020 сторони погодили можливість здійснення оплати за товар з відстрочкою платежу на 10 календарних днів з моменту поставки товару на склад покупця, відтак ненадання декларантом митниці платіжних документів на момент митного оформлення товару не може бути підставою для відмови у визнанні митної вартості товару за основним методом, позаяк - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, відповідно до пункту 4 частини другої статті 53 МК України надаються декларантом лише тоді, коли рахунок сплачено. При цьому, відсутність платіжних документів не впливає на визначення митної вартості, оскільки платіжні документи не є документами, які підтверджують вартість товару, а вони лише свідчать про оплату даних товарів.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, у рішенні про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 08.02.2019 року в справі № 825/648/17 (№ К/9901/16592/18).

Разом з тим, у спірному рішенні митний орган лише вказав номер та дату митної декларації, на основі якої було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказане рішення обґрунтованим та мотивованим.

На думку суду, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. При прийнятті оскаржуваних рішень відповідачем використано виключно інформацію з бази даних митного органу, тобто при винесенні спірного рішення відповідач спирався не на документи, подані декларантом до митного оформлення, а на вже наявну в митного органу цінову інформацію.

Суд зазначає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Враховуючи встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що подані позивачем до митного оформлення документи були достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товарів.

Суд наголошує на тому, що в адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Разом з тим, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. Крім того, митним органом не було надано жодного документа, який би підтвердив митну вартість, визначену Поліською митницею у оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів.

Відповідно до частини третьої статті 318 МК України митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Ця норма також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 року № 3018-VI «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 МК України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товару, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності та інших.

Згідно з частиною сьомою статті 54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товару, у тому числі невірно визначено митну вартість товару, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Також суд зазначає, що Верховний Суд в постанові від 08.10.2019 у справі №803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов до висновку, що митний орган не підтвердив належними та допустимими доказами те, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповіднь обраного позивачем методу визначення митної вартості товару.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належними та допустимими доказами не довів факт порушення позивачем вимог митного законодавства при визначенні митної вартості товару, а відтак оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів від 04.01.2021 №UA204120/2021/000001/1 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204120/2021/00007 слід визнати протиправними та скасувати.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідача судові витрати, які складаються із суми сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Оскільки позов задоволено повністю, тому за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 2270,00 грн., який сплачений відповідно до платіжного доручення від 12.03.2021 №96.

Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, то суд зазначає, що станом на час прийняття рішення доказів понесення таких витрат суду не надано, а тому такі витрати на час прийняття рішення розподілу не підлягають. Водночас суд повідомляє, що відповідно до частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Керуючись статтями 242, 243, 245, 246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Поліської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 04.01.2021 №UA204120/2021/000001/1 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204120/2021/00007.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Поліської митниці Держмитслужби на користь Приватного підприємства «КАСАТКА УК» судовий збір у розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят грн. 00 коп.).

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статями 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу. Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Приватне підприємство «КАСАТКА УК» (43008, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Мисливська, 12А, ідентифікаційний код 38887454).

Відповідач: Поліська митниця Держмитслужби (33028, Рівненська область, місто Рівне, вулиця Соборна, 104, ідентифікаційний код 43350097).

Головуючий-суддя С.Ф. Костюкевич