Справа № 640/8673/21
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

24 травня 2021 року м. Київ № 640/8673/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазін О.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1
доДержавного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України», Київського міського центру медико-соціальної експертизи № 2
про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з первинним позовом до Державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» (04071, м. Київ, вул. Костянтинівська, 36), в якому просить суд:

1) визнати бездіяльність Державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» що полягає:

1-1) у неналежному розгляді скарги ОСОБА_1 на дії та рішення Київського міського центру МСЕК від 25.01.2021;

1-2) у відмові у проведенні засідання комісії Державного закладу «Центральна медико- соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України у присутності ОСОБА_1 ;

1-3) в ігноруванні при прийнятті рішення щодо звернення ОСОБА_1 , висновків Національного інституту фтизіатрії і пульмонології імені Ф.Г.Яновського ПАМП України та його погіршений стан здоров`я по загальному і профзахворюванню, який відображено у медичній виписці № СК- та рекомендацій Наказу МОЗ X» 420 від 05.06.2012 протиправною;

2) зобов`язати Державний закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» провести комісійний огляд гр. ОСОБА_1 , дослідити та прийняти до уваги медичні висновки, викладені у виписці № СК- Національного інституту фтизіатрії і пульмонології імені Ф.Г. .Яновського НАМИ України та його погіршений стан здоров`я по загальному і профзахворюванню, та прийняти відповідне законне рішення з урахуванням рекомендацій рішення відповідно до наказу МОЗ № 420 від 05.06.2012.

Ухвалою суду від 07.04.2021 позовну заяву було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків позовної заяви шляхом надання суду:

1) уточненої позовної заяви із приведенням позовної заяви у відповідність до вимог ч. 1, п.п. 4, 5 та 9 ч. 5 ст. 160 КАС України із зазначенням чіткого та зрозумілого змісту позовних вимог, з урахуванням висновків суду, викладених вище у даній ухвалі, щодо викладення обставин обґрунтування кожної із заявленої позивачем вимоги; із зазначенням: адреси електронної пошти позивача та офіційної електронної адреси відповідача. ідентифікаційного коду Державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України;

2) оригіналу документу про доплату судового збору за звернення до суду у розмірі 2724,00 грн. або надати докази, що підтверджують підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

07.05.2021 позивачем надано суду уточнену позовну заяву, в якій позивачем в якості відповідачів визначено: відповідача 1: Державне закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» (04071, м. Київ, вул. Костянтинівська, 36, код ЄДР: 38260065) та відповідача 2: Київськи міський центр медико-соціальної експертизи № 2 (01033, м. Київ, вул. Тарасівська, 2/21, код ЄДР: 03329674).

В уточненому адміністративному позові позивач просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» щодо підтвердження рішення Київського міського центру медико-соціальної експертизи №2, викладене у листі ОСОБА_1 від 27.01.21 № 56-13/26/-39:

2) визнати протиправним та скасувати рішення Київського міського центру медико-соціальної експертизи № 2, викладене у листі ОСОБА_1 від 25.01.21 № ОК-Ц №13 про відмову у підвищенні ступеню втрати працездатності та статусу інваліда по профзахворюванню;

3) зобов`язати Київський міський центр медико-соціальної експертизи № 2 повторно розглянути питання щодо встановлення ОСОБА_1 підвищення ступеню втрати працездатності та статусу інваліда по профзахворюванню з урахуванням медичних висновків, викладених у листі № СК- Національного інституту фтизіатрії і пульмонології імені Ф.Г. Яновського НАМН України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за рішенням Центрального МСЕК йому встановлено ступінь втрати працездатності у відсотках: 30% довічно, із них 15% хронічний бронхіт; 15% внаслідок проглуховатості.

У зв`язку з погіршенням стану його здоров`я, позивач був направлений сімейним лікарем до Національного Інституту фтизіатрії і пульмонології ім. Ф.Г. Яновського НАМН України, де проходив курс профільного лікування у зв`язку з погіршенням його стану здоров`я з 08.09.2020 по 29.09.2020.

Після проходження курсу лікування, він був направлений на МСЕК за адресою: м. Київ, вул. Тарасівська 2/21 до Київської міської центральної МСЕК для вирішення питання підвищення ступеню втрати професійної працездатності, а також встановлення інвалідності. Однак, як наголошує позивач Київською міською центральною МСЕК 24.11.2020 йому було відмовлено у перегляді ступеню відсотків втрати професійної працездатності, тобто відмовлено у підвищені відсотку, а також відмовлено у встановлені групи інвалідності по профзахворюванню.

Не погодившись з вище зазначеною відмовою Київської міської центральної МСЕК, повідомленого йому у листі, він оскаржив це рішення до Центральної МСЕК Міністерства охорони здоров`я України.

Однак, зазначає, що Центральна МСЕК Міністерства охорони здоров`я України, оглянувши його, віднеслось до вирішення даного питання формально, упереджено, на засідання МСЕК його не запросили, не вислухали та не повідомили взагалі, що буде проводитись таке засідання, з огляду на що у позивача виник сумнів, що дане засідання МСЕК відносно його взагалі не проводилось.

Додає, що йому навіть не повідомили про результати вирішення його питання.

Відтак, позивач наголошує, що з огляду на таке формальне відношення до його долі та життєво-важливого питання, він вважає, що обидві Комісії МСЕК не врахували при прийнятті рішення виписки № СК- Національного інституту пульмонології імені Ф.Г. Яновського НАМН України та його погіршення стану здоров`я по загальному профзахворюванню, який відображено у медичній виписці, ця інформація повністю проігнорована, а також проігноровано рекомендації, викладені у наказі МОЗ № 420 від 05.06.2012, постанові Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317, наказу МОЗ України від 05.09.2011 № 561.

При цьому, позивач зазначає, що до складу комісій Центральної МСЕК навіть не входив спеціаліст з фтизіатрії і пульмонології, а лише невропатолог, хірург, терапевт, а також представник Фонду соціального страхування, з огляду на що позивач вважає, що за відсутності спеціаліста, результати його лікування та висновків інституту фтизіатрії і пульманології взагалі не прийняті до уваги.

Відтак позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

З урахуванням додатково наданих матеріалів, вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі, суддя виходить з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Разом з тим, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Так, завданням адміністративного судочинства, згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Як вже було зазначено судом, позивач просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» щодо підтвердження рішення Київського міського центру медико-соціальної експертизи №2, викладене у листі ОСОБА_1 від 27.01.21 № 56-13/26/-39:

2) визнати протиправним та скасувати рішення Київського міського центру медико-соціальної експертизи № 2, викладене у листі ОСОБА_1 від 25.01.21 № ОК-Ц №13 про відмову у підвищенні ступеню втрати працездатності та статусу інваліда по профзахворюванню;

3) зобов`язати Київський міський центр медико-соціальної експертизи № 2 повторно розглянути питання щодо встановлення ОСОБА_1 підвищення ступеню втрати працездатності та статусу інваліда по профзахворюванню з урахуванням медичних висновків, викладених у листі № СК- Національного інституту фтизіатрії і пульмонології імені Ф.Г. Яновського НАМН України.

Тобто, у даному випадку, як вбачається з позову та аналізу доданих до справи матеріалів, спірні відносини по суті виникли у зв`язку з оскарженням рішень медико-соціальних експертних комісії щодо стану здоров`я фізичної особи - ОСОБА_1 .

Так, відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» справи про оскарження рішень медико-соціальної експертної комісії, повідомлень медичних установ і актів розслідування нещасних випадків й хронічних професійних захворювань підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки спір стосується здоров`я фізичної особи, що є її особистим немайновим правом, захист якого здійснюється, зокрема, за нормами цивільного законодавства (стаття 275 ЦК), або виникають із трудових правовідносин, а вказана комісія, хоча згідно з пунктом 4 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317, перебуває у віданні Міністерства охорони здоров`я України, проте відповідно до встановленого переліку прав і обов`язків (пункти 11 - 14 Положення) не здійснює владних управлінських функцій, а спір не стосується господарської діяльності юридичних осіб.

Тобто, зважаючи на те, що даний позов стосується галузі охорони здоров`я, здоров`я позивача, тоді як в даному випадку, комісії не здійснюють жодних владно-управлінських функцій, даний спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, з огляду на що вказана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 160-162, 170, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» та Київського міського центру медико-соціальної експертизи № 2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КАС України ухвала суду про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржена у порядку, передбаченому ст.ст. 292 - 297 КАС України п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону № 2147-VIII.

Суддя О.А. Кармазін