Справа № 200/3315/21-а
Суддя: Абдукадирова К.Е.
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2021 р. Справа№200/3315/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Абдукадирової К.Е., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

до Покровського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області (85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна 13, )

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

26 березня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду подана позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Покровського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області (85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна 13, ), в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії Покровського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови в зарахуванні до пільгового стажу позивача періоду роботи в радгоспі «Красноармійський» з 13 березня 1989 року по 02 листопада 2010 року.

- зобов`язати Покровське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу позивача період роботи в радгоспі «Красноармійський» з 13 березня 1989 року по 02 листопада 2010 року.

- зобов`язати Покровське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Ухвалою суду від 30 березня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі за позовом. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 25 лютого 2021 року звернувся до Управління з заявою про призначення пенсії відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

15 березня 2021 року було отримано рішення про відмову в призначенні пенсії № 1310 від 03.03.2021 року. Вказане рішення обґрунтовано тим, що позивач не має пільгового стажу, адже не надано документів, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, а саме уточнюючої довідки від радгоспу «Красноармійський».

Позивач вважає вищевказане рішення незаконним, безпідставним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки надана до управління трудова книжка підтверджує усі необхідні записи про пільговий характер робіт у спірний період.

На підставі викладеного просить задовольнити позовні вимоги.

В установлений законом строк, відповідачем наданий відзив на адміністративний позов, зі змісту якого вбачається, що до заяви про призначення пенсії позивачем не надана уточнююча довідка, яка підтверджує пільговий характер роботи. У зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд установив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 , виданий Красноармійським РВ УМВС України в Донецькій області 09 лютого 2000 року, РНОКПП: НОМЕР_1 .

25 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком згідно п. 3 ч. 2 ст. 114 ро зділу XIV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страху вання».

15 березня 2021 року позивачем отримано рішення № 1310 від 03 березня 2021 ро ку від 03 березня 2021 року, яким Покровське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Донець кої області відмовило позивачу в призначені пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 3 ч. 2 ст. 114 розділу XIV Закону України «Про загаль нообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхід ного пільгового стажу - 20 років та відмовлено врахувати до пільгового стажу період роботи в радгоспі «Красноармійський» з 13.03.1989р. по 02.11.2010р., так як заявником не надано довідку, підтверджуючу пільговий характер роботи.

Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач дійсно працював в радгоспі «Красноармійський».

Так, відповідно до записів трудо вої книжки серії НОМЕР_3 , внесені такі записи:

- згідно запису № 7 від 13.03.1989 року -прийнятий трактористом- машиністом 3 класу. Наказ № 14-к від 13.03.1989 року;

- згідно запису № 8 від 10.07.1990 року - присвоєний 2 клас тракториста- машиніста. Наказ № 38а/к від 10.07.1990 року;

- згідно запису № 9 від 25.06.1995 року - присвоєний 1 клас тракториста- машиніста. Наказ № 22а від 25.06.1995 року;

- згідно запису № 10 від 19.08.1996 року - радгосп «Красноармійський» перейменований в Колективне сільськогосподарське підприємство «Первомайське». Розпорядження Красноармійської райдержадміністрації № 342 від 19.08.1996 ро ку;

- згідно запису № 11 від 09.03.2000 року - у зв`язку з реформуванням КСП «Первомайське» прийнятий по переводу до Спільного товариства з обмеженою відповідальністю «Первомайське», радгосп «Красноармійський» перейменований в колективне сільськогосподарське підприємство «Первомайське» трактористом- машиністом 1 класу. Наказ № 2/к від 09.03.2000 року;

- згідно запису № 12 від 02.11.2010 року звільнений за п. 1 ст. 36 КЗпП Украї ни, за згодою сторін. Наказ № 40/к від 02.11.2010 року.

З огляду на наведене, записи у трудовій книжці підтверджують, що в спірний період позивач працював на посаді тракториста- машиніста, що надає право для призначення пенсії на пільгових умовах.

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 №1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення (далі Закон №1788-ХІІ) та Законом України від 09.07.2003 №1058 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закону №1058).

Закон №1788-ХІІ був ведений в дію з 01 січня 1992 року - в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону; з 1 квітня 1992 року - в повному обсязі.

Згідно частини 1 статті 114 Закону №1058-V право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 3 частини 2 статті 114 Закону №1058 визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Відповідно до положень частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Закон України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII Про пенсійне забезпечення відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно з нормами статті 1 цього Закону громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень статті 5 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058 цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №1028 від 09.12.2015 «Зміни, що вносяться до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів» «у разі, коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування». Індивідуальні відомості про застраховану особу ф.ОК-5 формуються з 2000 року.

Суд зазначає, що норми пункту 20 Порядку передбачають обов`язковість витребування уточнюючих довідок для підтвердження спеціального трудового стажу лише у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.

Відповідно до пункту 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Суд зазначає, що трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи щодо роботи позивача в спірні періоди. Наведені записи трудової книжки про роботу позивача свідчать про зайнятість останнього за відповідними посадами повний робочий день на посадах, що дають право на пільгову пенсію.

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України, Міністерства праці України № 01-3/406-02-2 від 10.05.94р. «Про порядок застосування Списків №1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах», якщо до Списків включені професії робітників за загальною назвою, то право на пільгове пенсійне забезпечення мають робітники всіх найменувань цих професій, в тому числі головні, старші, їх помічники (пункт 8).

У рішенні від 08 липня 2004 року у справі Ілашку та інші проти Молдови та Росії, ЄСПЛ, задовольняючи позов щодо Молдови, визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем Молдавської Республіки Придністров`я. Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов`язання за статтею 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

Враховуючи, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов`язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі і рішення в справах Пічкур проти України, Ілашку та інші проти Молдови та Росії як джерело права відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 6 жовтня 2015 року у справі № 816/4505/14, та в силу статті 6 КАС України враховується судом при розгляді даної справи.

Наведені вище обставини свідчать про недбале ставлення пенсійного органу до вирішення такого важливого питання як пенсійне забезпечення особи, яке гарантується статтею 46 Конституції України і визначено законодавцем як джерело існування громадянина держави.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд зважує на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховує положення Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийняті Комітетом Міністрів 11.03.1980, а саме суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Разом з тим, пунктом 4 частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти (вчинити) певні дії, і це прямо вбачається з пункту 4 частини 1 статті 5 та пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом з тим, судом установлено, що відповідачем було прийняте рішення № 1310 від 03 березня 2021 року, яким позивачу відмовлено в призначенні пільгової пенсії, проте, позивач не зазначає в позовній заяві вимог щодо його скасування.

Суд, керуючись приписами частини 2 статті 9 КАС України, розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За таких обставин, суд вважає, що для повного захисту прав позивача слід визнати протиправним та скасувати рішення Покровського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області № 1310 від 03 березня 2021 року «Про відмову в призначенні пенсії».

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини 1 статті 139 КАС при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Покровського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області (85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна 13, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Покровського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області № 1310 від 03 березня 2021 року «Про відмову в призначенні пенсії».

Визнати протиправними дії Покровського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови в зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду роботи в радгоспі «Красноармійський» з 13 березня 1989 року по 02 листопада 2010 року.

Зобов`язати Покровське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи в радгоспі «Красноармійський» з 13 березня 1989 року по 02 листопада 2010 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Покровського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області (85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна 13, ) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ).

Повний текст рішення виготовлено та підписано 24 травня 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Е. Абдукадирова