Справа № 620/1558/21
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 травня 2021 року м. Чернігів Справа № 620/1558/21

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Тихоненко О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (без повідомлення сторін) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комісії Генерального штабу Збройних Сил України з розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Комісії Генерального штабу Збройних Сил України з розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (далі Комісія, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення відповідача, викладене в протоколі від 11.08.2020 № 9 в частині відмови позивачу у встановленні статусу учасника бойових дій; зобов`язання відповідача повторно розглянути матеріали щодо надання позивачу статусу учасника бойових дій.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що він в 2015 році безпосередньо брав участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей. Військовою частиною НОМЕР_1 , де позивач проходив службу у спірний період, було направлено матеріали щодо надання йому статусу учасника бойових дій, проте відповідачем відмовлено в його наданні, оскільки позивач перебував в зоні АТО менше 30 календарних днів, як то передбачено п. 2-1 Порядку Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Відповідач у встановлений судом строк подав відзив на позов, в просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог та зазначає, що під час розгляду питання відповідною комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та прийняття рішення про надання статусу учасника бойових дій необхідно застосовувати ті норми права, які є чинними на момент звернення до комісії для реалізації свого права, а не на момент прийняття особою безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення. Законодавством України встановлена чітка процедура надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, якої необхідно дотримуватись під час розгляду матеріалів. Рішенням комісії, яке було оформлене протоколом № 9 засідання комісії Генерального штабу Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення від 11 серпня 2020 року позивачу було відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій у зв`язку з недостатнім терміном (менше 30 календарних днів) виконання обов`язків в районах проведення антитерористичної операції, забезпеченні її проведенні і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і відсутністю витягів із наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією, як наслідок оскаржуване рішення, оформлене протоколом є правомірним та таким, що скасуванню не підлягає.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 протягом 2015 року перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 міста Ніжин Чернігівської області, займав посаду техніка відділу зберігання в званні прапорщика.

Військова частина НОМЕР_2 (м. Артемівськ (з 2016 року - Бахмут) територіально розташована у зоні проведення антитерористичної операції відповідно до Розпорядження Кабінету міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р (чинного на той час).

Позивач перебував у відряджені до районів проведення антитерористичної операції (далі - АТО) м. Артемівськ в періоди: з 10.07.2015 по 10.07.2015, з 21.07.2015 по 22.07.2015, з 17.11.2015 по 18.11.2015.

На підставі посвідчень про відрядження від 08.07.2015 № 220, від 20.07.2015 № 239, від 16.11.2015 № 394 ОСОБА_1 відряджався до військової частини НОМЕР_2 м. Артемівськ (а.с.17-19).

Відповідно до витягів із наказів командира військової частини НОМЕР_1 : від 09.07.2015 № 136; від 13.07.2015 № 139; від 20.07.2015 № 147; від 23.07.2015 № 150; від 16.11.2015 № 243; від 19.11.2015 № 247 зазначено терміни вибуття (прибуття) з (до) військової частини НОМЕР_1 позивача (а.с.4-9).

Відповідно до витягів із наказів командира військової частини НОМЕР_2 (м. Артемівськ): від 18.11.2015 № 304; від 17.11.2015 № 303; від 22.07.2015 № 185; від 21.07.2015 № 184; від 11.07.2015 № 174; від 10.07.2015 № 173 зазначено терміни вибуття (прибуття) з (до) військової частини НОМЕР_2 позивача (а.с.10-15).

Відповідно до витягу з наказу Керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 16.03.2020 №06 військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 визнано такими, що залучались до проведення антитерористичної операції. Відповідно Керівником АТЦ при СБУ на адресу військової частини НОМЕР_1 було надано витяги з наказу №06 від 16.03.2020 про залучення до сил та засобів АТО з підпорядкуванням керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією на території Донецької та Луганської областей (а.с.16).

Також факт безпосередньої участі позивача в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, а саме в періоди з 10.07.2015 по 10.07.2015, з 21.07.2015 по 22.07.2015, з 17.11.2015 по 18.11.2015 підтверджується довідкою від 08.05.2020 № 69 (а.с.3).

В свою чергу Командуванням Сил логістики Збройних Сил України надіслало на адресу військової частини НОМЕР_1 витяг із протоколу від 11.08.2020 №9 засідання комісії Генерального штабу Збройних Сил України з розгляду матеріалів про визначення учасниками бойових дій, відповідно до якого позивачу відмовлено в наданні статусу учасника бойових дій та направлено документи до Командування Сил логістики ЗСУ встановленим порядком, у зв`язку з недостатнім терміном (менше 30 календарних днів) виконання обов`язків у районах проведення антитерористичної операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і відсутністю витягів із наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції (а.с.22-24).

Позивач вважає таку відмову відповідача протиправною, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993 № 3551 та Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413, чинним станом на час перебування позивача у відряджені до районів проведення антитерористичної операції (з липня по листопад 2015 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту передбачено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Згідно з п.19 ч.1 ст.6 ст. 5 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил України, Національної гвардії України. Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України. Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому вказаного пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 (далі - Порядок №413).

Згідно з абз. 2 п. 2 вказаного Порядку (станом, на час виникнення спірних правовідносин) статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, особам рядового і начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції.

Відповідно до п. 4 Порядку № 413 (станом, на час виникнення спірних правовідносин) підставою для надання особам статусу учасника бойових дій для осіб, зазначених в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, є: документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень).

Положеннями п. 5 Порядку № 413 (станом, на час виникнення спірних правовідносин) рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (далі - міжвідомча комісія), яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції із включенням до її складу фахівців Міноборони, МВС, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Управління державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, військових формувань. До складу міжвідомчої комісії можуть включатися фахівці інших державних органів та представники громадських організацій.

Тобто прийняття рішення з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій віднесено, зокрема, до повноважень Комісії Генерального штабу Збройних Сил України.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 413 (станом, на час виникнення спірних правовідносин) для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники установ, закладів у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення зобов`язані подати на розгляд комісій, утворених у міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади чи інших державних органах (далі - комісія), у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, в складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій.

Комісії вивчають документи і подають їх на розгляд міжвідомчої комісії, а в разі відсутності підстав, які підтверджуються документами, повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), установ, закладів з метою подальшого доопрацювання.

Міжвідомча комісія розглядає документи, надіслані комісією, і в разі потреби заслуховує пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків, представників державних органів та в місячний строк з дня надходження документів приймає рішення щодо надання статусу учасника бойових дій, про що інформує комісію.

Пунктом 8 Порядку № 413 встановлено, що у разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником установи, закладу до комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 вказаного Порядку, можуть самостійно звернутися до відповідної комісії.

Відповідно до п. 1 Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (чинне на час розгляду матеріалів про надання статусу учасника бойових дій), затвердженого наказом Міністерства оборони України від 30.09.2019 № 511 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.12.019 за № 1209/34180 (далі Положення № 511) комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (далі - Комісії) створюються в Міноборони, Генеральному штабі Збройних Сил України (далі - Генеральний штаб), Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту (далі - Адміністрація ДССТ), військовій частині НОМЕР_3 , командуваннях видів Збройних Сил України та оперативних командуваннях Північ, Південь, Схід та Захід (далі - оперативні командування)..

На Комісії командувань видів Збройних Сил України покладається розгляд питань про визнання учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19, 20 частини першої статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту осіб із числа, зокрема, військовослужбовців Збройних Сил України, які проходять військову службу у видах Збройних Сил України, органах військового управління (крім оперативних командувань та військових частин, їм підпорядкованих), з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях, підпорядкованих видам Збройних Сил України (абз. 2 п.9 Положення № 511).

Як слідує з матеріалів справи, позивач є військовослужбовцем Збройних Сил України та перебував у службовому відрядженні у складі сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення з метою виконання службових завдань.

Як зазначалось вище, командуванням Сил логістики Збройних Сил України надіслало на адресу військової частини НОМЕР_1 витяг із протоколу від 11.08.2020 №9 засідання комісії Генерального штабу Збройних Сил України з розгляду матеріалів про визначення учасниками бойових дій, відповідно до якого позивачу було відмовлено в наданні статусу учасника бойових дій на підставі абзацу 2 та 3 пункту 4 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413, а саме: у зв`язку з недостатнім терміном (менше 30 календарних днів) виконання обов`язків в районах проведення антитерористичної операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і відсутністю витягів із наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичної операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угрупувань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції.

З вищевказаного змісту оскаржуваного рішення, суд приходить до висновку, що рішення про відмову в наданні статусу учасника бойових дій прийняте на підставі того, що у позивача недостатньо строку участі в АТО, що вимагається п. 2-1 Порядку № 413 та ним не були надані документи до Комісії, які дозволяють отримати статус учасника бойових дій у разі залучення на строк менше ніж 30 днів.

Проте суд не погоджується з такою позицією відповідача, з огляду на таке.

Відповідно до п. 2-1 Порядку № 413 в редакції, чинній станом від 16.09.2016 та на час прийняття спірного рішення Комісією, статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.

В той же час, Порядок № 413 було доповнено пунктом 2-1 тільки 16.09.2016 з набранням чинності постанови Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2016 року № 602, відповідно до якої вимагається залучення до проведення антитерористичної операції особи не менше ніж на 30 календарних днів для надання статусу учасника бойових дій.

В статті 58 Конституції України закріплюється один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Виняток з цього принципу допускається лише у випадках, коли закони та інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи (ч.1ст.58 Конституції України).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99, встановлюється, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, особи, які залучались до проведення АТО до 16.09.2016, мають право на надання статусу учасника бойових дій незалежно від строку їх залучення до проведення антитерористичної операції.

Так, до правовідносин з надання позивачу статусу учасника бойових дій не може бути застосований п. 2-1 Порядку № 413, відповідно до якого встановлений строк участі в АТО - 30 календарних днів для надання особі статусу учасника бойових дій, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин (участі позивача в АТО у спірні періоди) чинним законодавством не було встановлено обов`язкових вимог щодо тривалості періоду перебування особи в зоні АТО або її залучення до АТО, необхідної для надання такій особі статусу учасника бойових дій.

Що стосується відсутності у позивача витягів із наказів керівника оперативного штабу з управління АТО чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативного-тактичних угрупувань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління АТО в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, відбулося не через його дій чи бездіяльність, а через дії, бездіяльність і не виконання своїх обов`язків органів військового управління. Також варто відмітити що пунктом 4 Порядку №413 визначений перелік документів які є підставою для надання особам статусу учасника документів, чи відсутність одного із документів не є підставою для надання особам учасника бойових дій.

Також в п. 13 ч. 4 наказу Міністерства оборони України №122 від 16.04.2020 зазначено, що подаються документи які містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення та п. 15 визначено, що можуть бути подані й інші документи, на підставі яких можна зробити достовірний висновок про участь у бойових діях.

У військовій частині НОМЕР_1 видавалися накази щодо організації та порядку перевезення стрілецької зброї, оформлювалась документація на варту, посвідчення про відрядження.

Безпосередня участь позивача в антитерористичній операції, також підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України №69 від 08.05.2020; витягом із наказу керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України №06 від 16.03.2020 Про залучення до проведення антитерористичної операції сил та засобів суб`єктів боротьби з тероризмом; витягами із наказів командира в/ч НОМЕР_1 , витягами із наказів командира в/ч НОМЕР_2 , які зазначалися вище; посвідченнями про відрядження позивача, які зазначалися вище; витягом з книги обліку тимчасово відсутнього та тимчасово прибулого до військової частини особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно із статтею 90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина друга статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України).

З урахуванням зазначеного, керуючись частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою повного захисту прав, свобод, інтересів позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення відповідача, викладеного в протоколі від 11.08.2020 № 9 щодо відмови позивачу у встановленні статусу учасника бойових дій та зобов`язання відповідача повторно розглянути матеріали щодо надання позивачу статусу учасника бойових дій та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Комісії Генерального штабу Збройних Сил України з розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Генерального штабу Збройних Сил України з розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, викладене в протоколі від 11.08.2020 № 9 щодо відмови ОСОБА_1 у встановленні статусу учасника бойових дій.

Зобов`язати комісію Генерального штабу Збройних Сил України з розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій повторно розглянути матеріали щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).
Відповідач: Комісія Генерального штабу Збройних Сил України з розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (просп. Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168, ).
Повний текст рішення суду складено 24.05.2021.

Суддя О.М. Тихоненко