Справа № 826/3332/17
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2021 року м. Київ № 826/3332/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16)

до ДП «Радіовимірювач» (02121, м. Київ, вул. Колекторна, 24/26)

про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві з адміністративним позовом до ДП «Радіовимірювач» (надалі по тексту також - відповідач), в якому (з урахуванням уточнення позовної заяви) просить: стягнути з Державного підприємства «Радіовимірювач» на користь Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві заборгованість, що виникла у зв`язку з виплатою фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №2 в розмірі 118 449,72 грн.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що в порушення положень частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідачем не відшкодовано фактичні витрати на виплату і доставку пенсій у розмірі 138 258,40 грн. за період з жовтня 2016 року по лютий 2017 року включно.

В ході судового розгляду даної справи представник пенсійного органу заявлені вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

У запереченнях на позов представник відповідача повідомив, що предметом позовної заяви є стягнення з відповідача коштів у сумі 138 258,40 грн.,, що виплачені позивачем колишнім працівникам відповідача, які відповідач не зобов`язаний відшкодовувати позивачу.

У письмових поясненнях представник позивача зазначив, що згідно картки особового рахунку на момент подачі позову відповідач мав заборгованість з відшкодування витрат на виплату фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в розмірі 274 307,34 грн., а також, сплачував кошти з відшкодування витрат на виплату фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з жовтня 2016 року по лютий 2017 року. Проте, сплачені суми за вказаний період зараховувались у сплату боргу, який виник раніше на підставі пункту 5.4 постанови Правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010 року №21-2 операції здійснюються в картках особових рахунків платників у хронологічному порядку. Облік надходження сум платежів у картках особових рахунків платників здійснюється в порядку календарної черговості настання строків сплати відповідних сум платежів. При цьому, на переконання позивача, відповідачем періодично сплачуються фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, що підтверджується карткою особового рахунку, отже, відповідач визнає необхідність відшкодувань витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

В судовому засіданні 11.07.2017 судом ухвалено продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 10 частини першої Розділу Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідною ухвалою суду допущено процесуальне правонаступництво, а саме замінено Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Державне підприємство «Радіовимірювач» зареєстроване в Лівобережному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві за номером 01-01805, як суб`єкт підприємницької діяльності - юридична особа.

Позивачем виявлено у Державного підприємства «Радіовимірювач» заборгованість за період з жовтня 2016 року по лютий 2017 року у розмірі 138 258,40 грн. (станом на 15 січня 2018 року відповідачем частково сплачено борг та заборгованість становить 118 449,72 грн.) з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (список № 2) до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

У зв`язку із цим, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення цих сум.

Згідно п. 1 ст. 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 № 400/97-ВР (далі - Закон № 400/97-ВР) платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

За змістом абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону № 400/97-ВР для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому, зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, із набранням чинності з 1 січня 2004 року Законом № 1058-IV порядок компенсації фактичних витрат Пенсійного фонду України на виплату і доставку пенсій не змінився.

До набрання чинності Законом № 1058-IV обов`язок щодо відшкодування пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII), було передбачено Законом № 400/97-ВР.

Згідно з абзацом 3 пункту 1 статті 4 Закону № 400/97-ВР, для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону встановлюються ставки збору у розмірі 100 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV, страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам, відповідно до статті 13 Закону № 1788-ХІІ за списком № 2, покриваються підприємствами та організаціями. При цьому, передумовою для відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій відповідачем є призначення пенсії на пільгових умовах його працівникам.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за №64/8663.

Відповідно до п. 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону.

Відповідно до вимог п.п. 6.4 та 6.5 Інструкції - розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7) які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих пенсій. Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій орган Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 08 до 01 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Згідно п. 6.8 Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Отже, підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.

При цьому, обов`язок здійснювати відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначеної на пільгових умовах особі, яка має стаж, що дає право на призначення цієї пенсій, належить або підприємству, на якому працювала така особа, або його правонаступнику.

З матеріалів справи вбачається, що на адресу підприємства позивачем направлено розрахунки заборгованості відповідача перед позивачем з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списками №2, виплачених за жовтень 2016 року-лютий 2017 року пенсіонерам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , а з січня 2017 року також ОСОБА_17 , які були отримані відповідачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями повідомлень про вручення поштових відправлень.

Наразі, відповідач заперечує наявність у нього обов`язку з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , оскільки не зобов`язаний відшкодовувати пільгові пенсії колишнім працівникам, які мають пільговий стаж на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, набутий лише до 01.01.1992, що є підставою для виплат пенсій саме позивачем.

Разом з тим, зазначені доводи відповідача спростовуються наявними в матеріалах справи копіями довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній та трудових книжок ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 №16/7 від 26 травня 2014 року, №16/9 від 23 червня 2014 року, №16/38 від 16 червня 2013 року відповідно.

Крім того, постановою Деснянського районного суду міста Києва від 25.09.2014, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2015, встановлено, що пільговий стаж ОСОБА_14 фактично обраховується в період з 28.06.1977 по 10.05.1978 та з 11.08.1980 року по 07.03.1995; час проходження ОСОБА_14 строкової військової служби з 14.05.1978 по 23.05.1980 зараховується до стажу його роботи, що дає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу громадянин навчався за фахом у професійно-технічному навчальному закладі або займав посаду, що передбачає право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Законів "Про пенсійне забезпечення" і "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та становить більше 17 років роботи регулювальником радіоапаратури. А тому робота за професією регулювальника до 21.08.1992 є спеціальним стажем для отримання ОСОБА_14 пенсії на пільгових умовах без будь-яких додаткових для цього вимог. Отже, стаж роботи ОСОБА_14 , що дає йому право на призначення пільгової пенсії за списком №2, у повній мірі відповідає вимогам ст. 13 п. "б" Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до постанови Дарницького районного суду міста Києва від 15.05.2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2015, ОСОБА_15 у період з 22.08.1983 по 03.06.1993 працював в КП "Радіовимірювач" на посаді випробувача деталей та приладів електронної техніки, що включається до списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваного Кабінетом Міністрів України, тому останній має право на пільгове пенсійне забезпечення, тобто на призначення пенсії на пільгових умовах.

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 13.10.2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.12.2015, встановлено, що ОСОБА_16 має право на державну пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Вищевказані обставини були досліджені та встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили.

Зазначеним вище особам пенсія призначена відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Отже, обов`язок з відшкодування повністю витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ст. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в частині пенсій призначених у порядку ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", покладений саме на відповідача.

Крім того, суд звертає увагу, що предметом спору у даній справі є саме стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, а не спір щодо права, порядку та розміру пенсій, призначених певним працівникам.

Відповідачем не заперечується факт наявності обов`язку по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за жовтень 2016 року - лютий 2017 року пенсіонерам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , а з січня 2017 року також ОСОБА_17 , а також те, що вказані пенсіонери мають право на державну пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Отже, отримавши розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій в разі не сплати її в добровільному порядку, вказана заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що право фізичної особи на пенсійне забезпечення, на призначення та отримання пенсії певного виду є її особистим немайновим правом, у яке не вправі втручатися треті особи.

Заперечення у даному спорі відповідачем права своїх працівників на отримання пенсії, на думку суду, є невиправданим втручанням в особисті права цих осіб, оскільки відповідач не є стороною у відносинах його працівників та пенсійного органу з питання призначення пенсій, а зазначені фізичні особи не є учасниками відносин, що мають місце у даній справі. Тому втручання у права зазначених осіб, надання їм оцінки у даній справі суд вважає невиправданим.

Крім того, норми чинного законодавства не передбачають необхідності повторної перевірки підстав для призначення пільгових пенсій при вирішенні питання відшкодування витрат на витрату та доставку таких пенсій.

З цих же підстав відхиляються доводи відповідача про те, що пенсія зазначеним особам має виплачуватись відповідно до ст. 100, а не ст. 13 Закону № 1788-XII.

Механізм відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначається розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 (надалі - Інструкція).

Відповідно до пункту 6.4 розділу 6 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

У разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона «Крим»). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства (пункт 6.8 розділу 6 Інструкції).

Відповідно до пункту 6.7 розділу 6 Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

З матеріалів справи вбачається, що згідно розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, складених позивачем за період жовтень 2016 року-лютий 2017 року відповідача повідомлено про суми необхідних до сплати місячних відшкодувань за Списком №2, фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, на підставі яких розраховувалися щомісячні платежі, а саме:

- за жовтень 2016 р. всього на суму 22 762,78 грн;

- за листопада 2016 р. всього на суму 22 762,78 грн;

- за грудень 2016 р. всього на суму 22 762,78 грн;

- за січень 2017 р. всього на суму 43 682,22 грн;

- за лютий 2017 р. всього на суму 26 287,84 грн.

Вищевказані розрахунки були надіслані на адресу позивача та отримані належним чином, що підтверджується відмітками про вручення в рекомендованих поштових повідомленнях про вручення поштового відправлення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з урахуванням наявної у відповідача не сплаченої заборгованості з витрат на виплату та доставку пенсій, відсутності в матеріалах справи доказів своєчасного погашення відповідачем такої заборгованості, наявні підстави для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Надавши оцінку наявним в матеріалах справи доказам у сукупності з наведеними законодавчими нормами, суд доходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 72-73, 76-77, 139, 143, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства «Радіовимірювач» на користь Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві заборгованість, що виникла у зв`язку з виплатою фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №2 в розмірі 118 449,72 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя А.Б. Федорчук