Справа № 520/13903/2020
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА
з питання заміни сторони виконавчого провадження
24 травня 2021 р. справа № 520/13903/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про 1) визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з приводу неперерахунку, ненарахування та невиплаті з 01.04.2019р. пенсії у розмірі, обчисленим з грошового забезпечення за довідкою Харківського обласного військового комісаріату від 17.09.2020р. №ФХ-100660; 2) зобов`язання перерахувати, нараховувати та виплатити пенсію з 01.04.2019р. у розмірі 80 % грошового забезпечення за довідкою Харківського обласного військового комісаріату від 17.09.2020р. №ФХ-100660 та рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2020р. у справі № 520/1377/2020, здійснити виплату суми перерахунку однією сумою починаючи з 01.04.2019 року з нарахуванням і виплатою компенсації втрати частини доходу, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_2 , у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з приводу неперерахунку, ненарахування та невиплаті з 01.04.2019р. пенсії у розмірі, обчисленим з грошового забезпечення за довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.09.2020р. №ФХ-100660; 2) зобов`язання перерахувати, нараховувати та виплатити пенсію з 01.04.2019р. у розмірі 80 % грошового забезпечення за довідкою Харківського обласного військового комісаріату від 17.09.2020р. №ФХ-100660 та рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2020р. у справі № 520/1377/2020, здійснити виплату суми перерахунку однією сумою починаючи з 01.04.2019 року з нарахуванням і виплатою компенсації втрати частини доходу.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2020р. позов було частково задоволено, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з приводу нездійснення з 01.04.2019 року перерахунку, нарахування та виплати пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки Харківського обласного військового комісаріату від 17.09.2020 року №ФХ-100660; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (ідентифікаційний код - 14099344; місцезнаходження - 61022, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов.) провести з 01.04.2019р. перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ; місцезнаходження - АДРЕСА_1 ) на підставі довідки Харківського обласного військового комісаріату від 17.09.2020р. №ФХ-100660 із проведенням нарахування компенсації втрати частини доходу у порядку статті 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", здійснивши платіж по виплаті різниці однією сумою.
04.01.2021р. мала місце подія смерті позивача.
22.01.2021р. набрало законної сили рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2020р. у справі №520/13903/2020.
10.02.2021р. до суду надійшла заява ОСОБА_1 , у якій вона просить замінити стягувача в адміністративній справі №520/13903/2020 з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 про що винести додаткове рішення і видати новий виконавчий лист.
Вирішуючи подану заяву по суті, суд відзначає, що спірні правовідносини прямо унормовані ст.379 КАС України, ст.ст.1 і 15 Закону України "Про виконавче провадження", а також додатково регламентовані ст.ст.1216, 1219, 1227 Цивільного кодексу України, ст.91 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі за текстом - Закон України №1788-ХІІ), ст.52 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі за текстом - ЗаконУкраїни №1058-IV).
Так, у силу ч.1 ст.379 КАС України необхідною передумовою для заміни сторони виконавчого провадження є існування правонаступництва між позивачем як учасником суспільних відносин та зацікавленою особою, унаслідок якого належні першому права набуваються останнім.
За визначенням ч.1 ст.1 Закону України від 02.06.2016р. №1404-VIII "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Отже, у силу ч.1 ст.1 Закону України від 02.06.2016р. №1404-VIII "Про виконавче провадження" необхідною передумовою для заміни сторони виконавчого провадження є існування судового рішення, котре набрало законної сили і підлягає виконанню, за яким у конкретного учасника суспільних відносин виникли права чи сформувався інтерес.
Між тим, у спірних правовідносинах відсутнє рішення суду, яке підлягає виконанню, адже позивач дійсно отримував пенсію у порядку Закону України "Про порядок пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", знаходився на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області і у межах справи №520/13903/2020 оскаржив до суду діяння пенсійного органу з приводу ненарахування та невиплати частини пенсії.
Відтак, позивачу до порушення справи №520/13903/2020 не нараховувалась пенсія в оскарженій частині, а відтак, за ненарахованою пенсією відсутній борг.
Рішення суду у справі №520/13903/2020 було постановлено 10.11.2020р., а набрало законної сили 22.01.2021 р.
04.01.2021 р. (тобто до набрання цим рішенням суду законної сили) позивач помер.
Таким чином, позивач не набув жодного права на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2020р. у справі №520/13903/2020.
У розумінні п.3 ч.1 ст.39 Закону України від 02.06.2016р. №1404-VIII "Про виконавче провадження" смерть фізичної особи-громадянина унеможливлює виконавче провадження.
За матеріалами справи судом встановлено, що зацікавлена особа - ОСОБА_1 - перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 (позивачем у даній справі).
Офіційні адреси проживання подружжя співпадали.
У зв`язку із смертю чоловіка ОСОБА_1 звернулася до ГУПФУ в Харківській області щодо призначення пенсії по втраті годувальника.
Суд зважає, що у розумінні ст.1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Отже, право на пенсію є індивідуальним особистим правом кожного громадянина у не підлягає передачі у порядку спадкування.
Разом із тим, відносини з приводу набуття спадкоємцями померлого пенсіонера права власності на кошти, котрі у якості пенсії не були отримані пенсіонером за життя, регламентовані низкою норм права як із кола публічного законодавства, так і з кола приватного (тобто цивільного) законодавства.
Згідно з ст.1216 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Дане правило отримало подальший розвиток у положеннях публічного законодавства з приводу соціального забезпечення громадян у формі виплати пенсій, а саме: ст.91 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі за текстом - Закон України №1788-ХІІ), ст.52 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі за текстом - Закон України №1058-IV), ст.61 Закону України від 09.04.1992р. №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі за текстом Закон України № 2262-XII).
Так, відповідно до ч.1 ст.91 Закону України №1788-ХІІ суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
За положеннями ст. 52 Закону України №1058-IV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.<…>. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Згідно з ст.61 Закону України №2262-XII суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. В разі смерті пенсіонера членам його сім`ї або особі, яка здійснила його поховання, виплачується для цього допомога в розмірі тримісячної пенсії, але не менше п`ятикратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Звідси слідує, що вищевказаними положеннями запроваджено спеціальне правило публічного законодавства, у силу якого недоодержана за життя пенсія пенсіонера не включаються до складу спадщини і виплачуються: 1) членам сім`ї померлого пенсіонера, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника; 2) батькам померлого пенсіонера; 3) дружині (чоловіку) померлого пенсіонера; 4) членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.
Отже, однією з умов виплати пенсії, що не включається до складу спадщини, вказаним вище особам є те, що пенсія повинна бути призначена, обчислена, нарахована до виплати, але недоодержана за життя померлого пенсіонера, тобто має існувати таке, що набрало законної сили за життя пенсіонера, рішення суду про спонукання пенсійного органу до нарахування пенсії і виплаті боргу за пенсією.
Відсутність події недоплати пенсії, зумовлена подією смерті позивача до набрання законної сили рішенням суду про зобов`язання нарахувати і виплатити пенсію, призводить до відсутності права вимоги, тобто до відсутності підстав для заміни сторони виконавчого провадження, де потенційний стягувач помер до набрання рішенням суду законної сили.
Відсутність спадщини позивача як реальної речі матеріального світу в контексті рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2020р. у справі №520/13903/2020 як такої (навіть у формі розумних очікувань та адекватних сподівань на отримання майна у майбутньому) унеможливлює заміну сторони виконавчого провадження.
За таких обставин, суд вважає, що підстави для заміни сторони виконавчого провадження у даній справі відсутні, а тому заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.
Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.4-9, 241-243, 248, 256, 294, 295, 297, 379 КАС України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі №520/13903/20 - залишити без задоволення.
Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, тобто протягом 15 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України, тобто негайно після підписання.

Суддя А.В. Сліденко