Справа № 620/1969/21
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2021 року Чернігів Справа № 620/1969/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі судді Падій В.В., розглянувши, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Корюківської районної державної адміністрації про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Корюківської районної державної адміністрації (далі - УСЗН Корюківської РДА), в якому просить:

- визнати дії Управління соціального захисту населення Менської районної державної адміністрації (правонаступник - Управління соціального захисту населення Корюківської районної державної адміністрації) протиправними щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації на транспортне обслуговування, виходячи з розміру, встановленого пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 №228 «Про порядок виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування»;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Корюківської районної державної адміністрації (як правонаступника Управління соціального захисту населення Менської районної державної адміністрації) провести нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації (з урахуванням виплачених сум) на транспортне обслуговування, виходячи з розміру, встановленого пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року № 228 «Про порядок виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування», за друге півріччя 2020 року;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Корюківської районної державної адміністрації (як правонаступника Управління соціального захисту населення Менської районної державної адміністрації) провести нарахування та виплатити на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 31256 (тридцять одну тисячу двісті п`ятдесят шість) грн 49 коп. в рахунок компенсації моральної шкоди.

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що дії відповідача щодо не нарахування та невиплати грошової компенсації на транспортне обслуговування є протиправними та такими, що порушують його права.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 26.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та встановлено відповідачам для подання відзиву на позов або заяви про визнання адміністративного позову 15 - денний строк, з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідачем подано до суду відзив на позов, в якому останній не визнає позовних вимог і просить відмовити у їх задоволенні, зазначивши, що постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2020 №683 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 №228», яка набрала чинності 08.08.2020, пункт 2 Порядку було викладено в новій редакції, а саме: установити, що для осіб з інвалідністю і законних представників дітей з інвалідністю, які мають автомобілі та мотоколяски, розміри річних грошових компенсацій на бензин, ремонт і обслуговування автомобілів становлять відповідно 22 відсотки та 16 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на транспортне обслуговування - 29 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, замість установити, що грошові компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів виплачуються інвалідам, законним представникам дітей-інвалідів, що мають автомобілі та мотоколяски, у розмірі відповідно 22 відсотки та 16 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць, на транспортне обслуговування - у розмірі 29 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць. Отже грошова компенсація на транспортне обслуговування за друге півріччя 2020 року позивачу була обчислена і виплачена відповідно до вимог чинного законодавства, у розмірі 243,56 грн, а вимоги є необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 3 групи (загальне захворювання) з ураженням опорно-рухового апарату, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 та довідкою МСЕК серії МСЕ-ЧНВ №471644 (а.с. 13,14).

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Департаменті соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації на пільгове забезпечення автомобілем.

У зв`язку з наведеним, враховуючи положення чинного законодавства України, УСЗН Корюківської РДА ОСОБА_1 було нараховано і виплачено компенсацію на транспортне обслуговування за друге півріччя 2020 року в сумі 243,56 грн (а.с.18).

Вважаючи, що сума виплаченої компенсації не відповідає положенням Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні», позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення її перерахунку у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 №228 (а.с. 15-16).

Листом від 12.02.2021 за №03-04/112 УСЗН Корюківської РДА повідомлено ОСОБА_1 , що обчислення розміру грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування автомобілів, зокрема, особам з інвалідністю, здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.08.2020 №683 «Про внесення змін до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 №228» (а.с.17).

Вважаючи дії відповідача щодо обчислення спірної компенсації протиправними, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставин справи, суд зважає на таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади створення правових, соціально-економічних, організаційних умов для усунення або компенсації наслідків, спричинених стійким порушенням здоров`я організму, функціонування системи підтримання особами з інвалідністю фізичного, психічного, соціального благополуччя, сприяння їм у досягненні соціальної та матеріальної незалежності визначає Закон України від 06.10.2005 №2961-IV «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» (далі - Закон №2961-IV).

Відповідно до частин першої-другої, п`ятої-шостої статті 28 Закону №2961-IV грошові компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування спеціального автотранспорту та на транспортне обслуговування виплачуються особам з інвалідністю, на дітей з інвалідністю, які відповідно до законодавства мають право на забезпечення спеціальним автотранспортом.

Грошова компенсація на транспортне обслуговування виплачується особам з інвалідністю, законним представникам дітей з інвалідністю, які перебувають на обліку для одержання автомобілів, а також які мають право на забезпечення автомобілями і за власним бажанням відмовилися від їх одержання і бажають отримувати грошову компенсацію чи які не одержали автомобілі у зв`язку з протипоказаннями для їх керування.

Грошові компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування спеціального автотранспорту та на транспортне обслуговування призначають і виплачують місцеві державні адміністрації.

Порядок виплати і розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 №228 «Про порядок виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування» (далі - Порядок №228) (в редакції постанови Кабінету Міністрів від 07.08.2013 № 536) було установлено, що грошові компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів виплачуються інвалідам, законним представникам дітей-інвалідів, що мають автомобілі та мотоколяски, - у розмірі відповідно 22 відсотки та 16 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць, на транспортне обслуговування - у розмірі 29 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2020 №683 «Про внесення змін до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 р. № 228», яка набрала чинності 08.08.2020, пункт 2 Порядку було викладено в новій редакції: установити, що для осіб з інвалідністю і законних представників дітей з інвалідністю, які мають автомобілі та мотоколяски, розміри річних грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів становлять відповідно 22 відсотки та 16 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на транспортне обслуговування - 29 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином внесеними змінами до постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 №228 положення «у розмірі 29 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць» втратили чинність, у зв`язку з чим, не підлягають застосуванню.

Відповідно до пункту 5 Порядку №228 компенсації виплачуються рівними частинами двічі на рік - у березні за перше та у вересні за друге півріччя поточного року з дня їх призначення.

Статтею 7 Закону України від 14.11.2019 №294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць: з 1 січня 2020 року - 1638 гривень, з 1 липня - 1712 гривень, з 1 грудня - 1769 гривень.

Наведене нормативне регулювання дає підстави стверджувати, що розмір грошової компенсації на транспортне обслуговування, показники, за якими вона визначається, порядок та періодичність її виплати точно встановлені законодавством, яке не передбачає компетенції центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, забезпечує формування та реалізацію здійснення державного нагляду та контролю за додержанням вимог законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб, давати роз`яснення з питань визначення розміру грошової компенсації на транспортне обслуговування, що виплачуються особам з інвалідністю, законним представникам дітей з інвалідністю.

Показники і параметр розміру грошової компенсації у вищевказаному нормативному акті виписані достатньо чітко і однозначно для того, щоб визначити і виплати конкретну суму цього платежу.

Зокрема положення пункту 2 та пункту 5 Порядку №228 треба розуміти так, що 29 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, є сумою, яка належить до сплати за відповідне півріччя, що виплачується двічі на рік рівними частинами.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі №550/196/16-а, а також від 03.10.2018 у справі № 24/7830/16-ц.

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку №228 компенсації призначаються:

особам, інвалідність яких пов`язана з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням (далі - особи з інвалідністю внаслідок нещасного випадку), - за розпорядженнями управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - управління виконавчої дирекції Фонду);

особам з інвалідністю будь-якої іншої категорії - згідно з розпорядженнями Міністерства соціальної політики Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (далі - структурні підрозділи соціального захисту населення).

Розпорядження структурного підрозділу соціального захисту населення оформляється у двох примірниках, один з яких зберігається в особовій справі особи з інвалідністю, що перебуває на обліку для забезпечення автомобілем, а другий надсилається структурному підрозділу соціального захисту населення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської міста обласного значення, районної у місті ради.

Компенсації виплачуються:

особам з інвалідністю внаслідок нещасного випадку - управліннями виконавчої дирекції Фонду або їх відділеннями;

особам з інвалідністю будь-якої іншої категорії - районними структурними підрозділами соціального захисту населення незалежно від органу, де особа з інвалідністю перебуває на обліку як одержувач пенсії (довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу грошової компенсації на транспортне обслуговування, виходячи з розміру, встановленого пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 №228 «Про порядок виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування», в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 05.08.2020 №683 «Про внесення змін до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 р. № 228» (яка є чинною на момент розгляду справи), є правомірними, а позовні вимоги необґрунтованими.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 23 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Оскільки судом не встановлено протиправності дій відповідача, якими були порушені права позивача, то в задоволенні позовної вимоги про зобов`язання УСЗН Корюківської РДА провести нарахування та виплатити на користь ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 31256 (тридцять одну тисячу двісті п`ятдесят шість) грн 49 коп. в рахунок компенсації моральної шкоди, також, необхідно відмовити.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню за необґрунтованістю.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Підстави для розподілу між сторонами судових витрат, згідно положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 139, 241, 243, 244-246, 250, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Корюківської районної державної адміністрації про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 та підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського окружного адміністративного суду або до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ).

Відповідач: Управління соціального захисту населення Корюківської районної державної адміністрації (вул. Вокзальна, 9, м. Корюківка, Чернігівська область, 15300, код ЄДРПОУ - 03196067).

Суддя В.В. Падій