Справа № 440/6003/20
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2021-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
30 квітня 2021 року м. ПолтаваСправа №440/6003/20
Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши у письмовому провадженні клопотання представника позивача, адвоката Фесенко Юлії Олександрівни про розподіл судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України, Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення коштів,
ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Департаменту захисту економіки Національної поліції України (надалі - відповідач, ДЗЕ НПУ), Національної поліції України, у якому просив:
визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 28.09.2020 №23о/с щодо звільнення капітана поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого відділу протидії хабарництву та організованим формам злочинності у сфері економіки управління захисту економіки в Полтавській області, зі служби в поліції за пунктом 4 (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" з 29.09.2020;
зобов`язати Департамент захисту економіки Національної поліції України поновити ОСОБА_1 на посаді відділу протидії хабарництву та організованим формам злочинності у сфері економіки управління захисту економіки в Полтавській області;
стягнути з Департаменту захисту економіки Національної поліції України на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу;
стягнути з Департаменту захисту економіки Національної поліції України невиплачену компенсацію за 20 діб щорічної чергової відпустки та 11 діб додаткової оплачуваної відпустки за фактично відпрацьований час у 2020 році згідно наказу від 28.09.2020 №23о/с;
стягнути з Департаменту захисту економіки Національної поліції України невиплачену заробітну плату за період з 16.07.2020 по 28.09.2020 та одноразову допомогу при звільненні.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2021 у цій справі позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України, Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення коштів задоволено частково та призначено судове засідання для розгляду питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

20.04.2021 до суду надійшло клопотання представника позивача, адвоката Фесенко Ю.О. про розподіл судових витрат в частині стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6700,00 грн.

Представник ДЗЕ НПУ у відзиві на позов проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу заперечував, посилаючись на їх неспівмірність зі складністю цієї справи /а.с. 88-97/.

У судове засідання 26.04.2021 учасники справи не з`явились, з урахуванням чого суд перейшов до розгляду клопотання у порядку письмового провадження.

Розглянувши клопотання представника позивача та матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

За змістом статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім того, як визначено частиною дев`ятою статті 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системно проаналізувавши наведені вище норми КАС України, суд зазначає, що документально підтверджені судові витрати належить компенсувати стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Наведений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 у справі №815/4300/17, від 11.04.2018 у справі №814/698/16, від 18.10.2018 у справі №813/4989/17.

У цій справі представник позивача просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ДЗЕ НПУ витрати ОСОБА_1 на правничу допомогу у розмірі 6700,00 грн.

На підтвердження розміру витрат адвокатом Фесенко Ю.О. надані копії: договору про надання правової допомоги від 10.12.2019 №10/12/19, додаткової угоди від 05.10.2020, акта прийому-передачі наданих послуг від 15.04.2021, розрахунку суми гонорару від 15.04.2021, квитанції від 15.10.2020 №15 /а.с. 171-179/.

Дослідивши надані представником позивача документи, суд враховує такі обставини.

Як слідує зі змісту акта прийому-передачі наданих послуг, адвокатом надані клієнту такі послуги: надання правової консультації, підготовка та подання позовної заяви, участь у судових засіданнях 13.01.2021, 17.03.2021, 15.04.2021.

Оцінюючи надані представником позивача документи у взаємозв`язку з фактичними обставинами цієї справи, суд визнає завищеними та неспівмірними зі складністю цієї справи витрати на підготовку позовної заяви у розмірі 5000,00 грн тривалістю 5 годин, адже фактично позов здебільшого ґрунтується на обставин, що встановлені у ході розгляду судами справи №440/84/20.

Враховуючи наведені вище фактичні обставини цієї справи суд акцентує увагу на тому, що особа має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Верховний Суд у постанові від 11.12.2019 у справі №545/2432/16-а зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Виходячи з вищеописаних обставин справи, зважаючи на те, що підготовлені представником позивача процесуальні документи не потребують значних затрат часу для їх складення, суд, оцінивши надані представником позивача докази у їх сукупності, враховуючи принципи обґрунтованості, співмірності та пропорційності судових витрат, а також зважаючи на заперечення відповідачем розміру витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення судом рішення про часткове задоволення позовних вимог, дійшов висновку про необхідність зменшення витрат на професійну правничу допомогу у цій справі до 3500,00 грн.

Враховуючи, що передумовою для виникнення спору є прийняття відповідачем протиправного рішення про звільнення позивача зі служби в поліції та всі позовні вимоги заявлені позивачем саме до ДЗЕ НПУ, суд вважає за необхідне стягнути понесені ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань ДЗЕ НПУ.

Керуючись статтями 134, 139, 143, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Ухвалити в адміністративній справі №440/6003/20 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України, Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення коштів додаткове рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту захисту економіки Національної поліції України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн (три тисячі п`ятсот гривень).

Позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Департамент захисту економіки Національної поліції України (; вул. Академіка Богомольця, 10, м. Київ, 01601).

Рішення набирає законної сили відповідно до положень статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку та строки, визначені статтями 293, 295, пунктом 3 Прикінцевих положень, підпунктом 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.О. Кукоба