Справа № 640/4620/19
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/168
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2021 року м. Київ № 640/4620/19

за позовомОСОБА_1
до Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у м. Києві
провизнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3730-23 від 03.03.2015 року.

Ухвалою суду від 05.04.2019 р. відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без виклику сторін.

15.05.2019 р. до суду надано відзив на позов.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) був зареєстрований як фізична особа-підприємець з 05.08.2003 р.; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (основний); 06.02.2015 р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення підприємницької діяльності.

З моменту реєстрації до 03.10.2014 р. ФОП ОСОБА_1 перебував на обліку у ДПІ у м. Черкасах, з 03.10.2014 р. - у ДПІ в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

На підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 77.1, п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України, наказів ДПІ у м. Черкасах від 24.06.2014 р. №1024, від 13.10.2014 р. №1678 проведено документальну планову невиїзну перевірку ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2013 р., про що складено акт перевірки від 31.10.2014 р. №245/23-01-17-01/ НОМЕР_1 .

Згідно з висновками акта перевірки встановлено порушення -

п.44.1, п. 44.6 ст. 44, ст. 138, аб. 2 п. 167.1 ст. 167, п. 177.2 та п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, у результаті чого донараховано податок з доходів фізичних осіб за 2012-2013 р. на загальну суму 1 669 693, 12 грн.;

п. 4 ст. 6, пп.1.2 п. 1 ст. 7 та аб. 3 п. 8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", в результаті чого донараховано єдиного внеску за 2012-2013 років на загальну суму 159 343, 78 грн.

До вказаних висновків контролюючий орган дійшов з огляду на наступне.

Перевіркою встановлено, що фактично згідно з показниками податкової звітності у періоді з 01.01.2012 р. по 31.12.2013 р. ФОП ОСОБА_1 здійснював види діяльності 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту і перебував на загальній системі оподаткування.

На підставі заяв ФОП ОСОБА_1 ДПІ у м. Черкасах йому було надано термін 90 календарних днів, починаючи від 07.07.2014 р., для відновлення втрачених документів господарської діяльності.

По завершенні вказаного терміну первинні документи, що підтверджують показними податкової звітності, для проведення перевірки не надано.

В ході проведення аналізу матеріалів податкової звітності, реєстраційних документів, інформаційних ресурсів ДПІ у м. Черкасах, отриманих відповідей на запити встановлено, що ФОП ОСОБА_1 за вказаний період не має умов для досягнення результатів відповідної підприємницької діяльності в силу обмеженості управлінського (технічного) персоналу, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів при значних обсягах реалізації товарів (робіт, послуг).

ФОП ОСОБА_1 не надано жодних пояснень та документального підтвердження витрат, які відображені у податкових деклараціях та розрахунках по податках та інших обов`язкових платежах до бюджету та державних цільових фондах за весь період фінансово-господарської діяльності, що перевірявся.

Таким чином, перевіркою правильності визначення вартості документально підтверджених витрат, пов`язаних зі здійсненням діяльності, відображених у деклараціях, з даними, встановленими у ході перевірки, виявлено порушення вимог ст. 177 Податкового кодексу України з причини відсутності документів, що підтверджують суму понесених витрат у звітних періодах, у зв`язку з чим встановлено заниження суми податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 1 669 693, 21 грн. за 2012-2013 роки та, відповідно, донараховано суму єдиного внеску у розмірі 159 343, 78 грн. за вказаний період.

В матеріалах справи відсутня інформація про винесення контролюючим органом за наслідками перевірки будь-яких податкових повідомлень-рішень та їх оскарження ФОП ОСОБА_1 в адміністративному або судовому порядку.

Після зміни з 03.10.2014 р. позивачем місця реєстрації у м. Київ та взяття позивача на облік як платника податків у ДПІ в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві було передано і інформацію про наявність податкового боргу зі сплати єдиного внеску у розмірі 159 343, 78 грн. станом на 28.02.2015 р., внаслідок чого ДПІ в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві 03.03.2015 р. винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-3730-23 на вказану суму недоїмки з єдиного внеску та 11 853, 74 грн. штрафних санкцій.

Вказана вимога була пред`явлена до виконання до ВДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, де постановою від 18.05.2015 р. відкрито виконавче провадження №ВП 47547301 з примусового її виконання.

Позивач - ОСОБА_1 - вважає вказану вимогу протиправною та просить її скасувати з таких підстав.

Позивач зазначає, що про існування вказаної вимоги він дізнався у січні 2019 р. після звернення до нотаріуса з метою продажу нерухомого майна та з`ясування тієї обставини, що на нерухоме майно накладено арешт в межах №ВП 47547301, після чого позивачем вживалися заходи з метою отримання вимоги.

Позивач зазначає, що планова невиїзна перевірка ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2013 р., про що складено акт перевірки від 31.10.2014 р. №245/23-01-17-01/ НОМЕР_1 , проведена Головним управлінням ДФС у м. Черкасах протиправно, позивачем не отримувався ні наказ про перенесення термінів проведення перевірки, ні акт перевірки.

Також позивач зазначає, що наказ про проведення перевірки було винесено 13.10.2014 р., майже через два з половиною місяці після зміни місцезнаходження позивача.

Позивач не погоджується з висновками вказаного акта перевірки по суті, посилаючись, в тому числі, на висновок експертного економічного дослідження №1060, 1140/15-23 Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Відповідач - Державна податкова служба України в особі Головного управління ДПС у м. Києві - проти задоволення позовних вимог заперечив, посилаючись на наявність у позивача податкового боргу зі сплати єдиного внеску, у зв`язку з чим винесено оскаржувану вимогу та скеровано її до примусового виконання.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення з таких підстав.

Суд зазначає, що предметом судового розгляду є саме відповідність законодавству вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3730-23 від 03.03.2015 року, винесеної ДПІ в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

В той же час, згідно з матеріалами справи, контрольний захід, за наслідками якого зроблено висновок про наявність у позивача податкового боргу з єдиного внеску за 2012-2013 роки на загальну суму 159 343, 78 грн., проведено ДПІ у м. Черкасах, де позивач перебував на обліку як платник податків до 03.10.2014 р., на момент початку контрольного заходу наказом ДПІ у м. Черкасах від 24.06.2014 р. №1024.

Вказаний контролюючий орган не є відповідачем по справі, його дії та рішення позивачем у даному провадженні не оскаржено, доказів їх оскарження в іншому провадженні не надано, тому у суду відсутні підстави для надання оцінки посиланням позивача на протиправність дій щодо проведення перевірки та висновків, викладених у акті перевірки від 31.10.2014 р. №245/23-01-17-01/ НОМЕР_1 .

Також суд зазначає, що згідно з згідно з п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України (в редакції станом на 31.10.2014 р.) контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: 54.3.2. дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно з п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

В матеріалах справи відсутня інформація про винесення за результатами контрольного заходу щодо позивача Головним управлінням у м. Черкасах податкових повідомлень-рішень, в тому числі, і щодо донарахування суму єдиного внеску у розмірі 159 343, 78 грн., проте, оскільки вказана інформація про наявність податкового боргу була передана до контролюючого органу за новим місцем перебування позивача, таке рішення мало бути винесене, і посилання позивача про протиправність проведення перевірки та її висновків мало би бути надане під час оскарження такого рішення.

В той же час, дії відповідача у справі зводяться до винесення податкової вимоги по облікованому податковому боргу, що порушенням законодавства не є.

Згідно з п. 59.1, 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Також суду надано докази скерування вимоги на адресу позивача, а також докази її повернення у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З врахуванням викладеного у суду відсутні підстави для висновку про порушення відповідачем вказаних вимог.

На підставі вищевикладеного, ст. 241-246, 257-262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

3. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 24.05.2021 р.