Справа № 140/4790/21
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

25 травня 2021 року ЛуцькСправа № 140/4790/21

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Ковальчук В.Д., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання протиправною бездіяльності щодо неперерахунку та невиплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

18.05.2021 на адресу суду від позивача надійшло клопотання про поновлення строків звернення до суду. На обґрунтування вказаного клопотання позивач зазначає, що є особою з інвалідністю ІІ групи, у зв`язку з чим перебуває у зоні підвищеного ризику захворювання на коронавірус, а тому вчинення дій, пов`язаних із захистом своїх прав вимагає в нього більше часу для отримання усіх вимог безпеки. Позивач зазначає, що постійно лікується у стаціонарі чи амбулаторно, що підтверджується відповідними медичними документами, висновками та виписками від 29.12.2017, від 12.01.2018, від 12.03.2018, від 16.05.2018, від 22.06.2018, від 16.07.2018, від 02.10.2018, від 13.02.2019, від 20.03.2019, від 20.06.2019, від 24.06.2019, від 30.10.2019, від 24.02.2020, від 19.09.2020. Його психічний стан перешкоджає вчасному реагуванню на порушення його прав у зв`язку з психічними відхиленнями. У зв`язку з цим, хоч і є дієздатним, однак склав довіреність від 04.03.2020 №248 на свою матір ОСОБА_2 з метою захисту його прав. Про необхідність захисту його прав мати дізналася лише у квітні 2021 року від його співслуживців, про що його повідомила.

З огляду на зазначене, враховуючи його обмежені рухові можливості у зв`язку із пораненням, вважає пропуск ним процесуальних строків звернення до суду зумовлений його станом здоров`я, а тому просить поновити такий строк.

Як слідує з матеріалів позову, а саме із листа Департаменту соціальної політики Луцької міської ради від 20.04.2021 №11.2-9/5089/2021, ОСОБА_3 09 квітня 2020 року проведено виплату разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі 3640,00 грн.

Отже, з моменту виплати вказаної допомоги позивач міг дізнатись про порушення своїх прав.

У позовній заяві позивач вказує, що дізнався про порушення своїх прав з дня публікації на сайті судової влади (26.01.2021) постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 440/2722/20. Разом з тим, у позовній заяві позивач визнає, що йому стало відомо, що рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 № 3-р/2020 у справі №1-247/2018 (3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення ст.ст. 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У цьому ж рішенні зазначено, що окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення ст.ст. 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

В ухвалі судді Волинського окружного адміністративного суду від 12 травня 2021 року про залишення позовної заяви без руху звернуто увагу на те, що відповідно до частини четвертої статті 17-1 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993 № 3551-ХІІ особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Отже, 30.09.2020 - встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги за 2020 рік і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована.

Відтак, перебіг шестимісячного строку звернення позивача до суду з даним позовом необхідно обраховувати з 30.09.2020 (вказана позиція узгоджується з відповідними висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 06.02.2018 у справі №607/7919/17, в яких Верховний Суд встановив, що 30 вересня поточного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована, тобто, позивач міг звернутися до суду з цим позовом в строк до 30.03.2021.

При цьому, одержання позивачем листа відповідача від 20.04.2021 №11.2-9/5089/2021 у відповідь на його звернення щодо виплати допомоги не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав щодо виплати у належному розмірі разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

Однак позивач подав даний позов до суду лише 11.05.2021, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду, визначеного у частині другій статті 122 КАС України.

Причиною пропуску такого строку позивач вказує його стан здоров`я, на підтвердження чого надає копії виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого 2268 від 19.09.2020 про перебування на стаціонарному лікуванні з 07.09.2020 по 19.09.2020, копії виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого 143 від 02.02.2021 про перебування на стаціонарному лікуванні з 20.01.2021 по 02.02.2021, від 17.05.2021 №213 про перебування на лікуванні з 13.05.2021 по даний час, а також копії виписок про перебування на лікуванні у 2017-2019 роках. Разом з тим, як зазначено в ухвалі судді Волинського окружного адміністративного суду від 12 травня 2021 року про залишення позовної заяви без руху, суд не вважає зазначені обставини поважними та достатніми для поновлення строку звернення до суду з цим позовом, оскільки перебування позивача на лікуванні в стаціонарі з 07.09.2020 по 19.09.2020 та з 20.01.2021 по 02.02.2021 не впливає на переривання установленого процесуального строку та не спростовує обізнаність позивача про розмір виплаченої у 2020 році щорічної разової грошової допомоги та на можливість звернення до суду у разі, якщо позивач вважав його право порушеним, у будь-який інший час, за виключенням вказаних періодів. Враховуючи таку обізнаність у порушенні своїх прав, позивач мав можливість також звернутися за їх захистом через свою матір ОСОБА_2 , на яку видав довіреність від 04.03.2020, яка посвідчена приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Зубенко Т.І. та зареєстрована в реєстрі за № 248. Відповідно до цієї довіреності гр. ОСОБА_2 має право представляти його інтереси в усіх без винятку державних, недержавних установах, органах і організаціях, в тому числі і в Департаменті соціальної політики, та має право подавати та підписувати від імені ОСОБА_1 всі документи, клопотання, заяви, які стосуються наданих довіреністю повноважень, обґрунтовувати викладені в них прохання і побажання. Ця лрвіреність видана строком на три роки і дійсна до 04 березня 2023 року.

Отже, зі змісту клопотання про поновлення строків звернення до суду не вбачається, що позивач не мав реальної, об`єктивної можливості виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії щодо отримання допомоги у належному розмірі у встановлений законом строк або звернутися до суду за захистом своїх прав у встановлений законодавством строк. Триваюча пасивна поведінка особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Статтею 123 КАС України визначено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Так частиною першої зазначеної статті передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина друга статті 123 КАС України).

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки наведені у клопотанні про поновлення строків звернення до суду обставини пропуску строку звернення до суду визнані неповажними, інших підстав для поновлення строку судом не встановлено, тому дана позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії повернути позивачу без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.Д. Ковальчук