Справа № 718/975/21
Суддя: Масюк Л. О.
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №718/975/21
Провадження №2-а/718/15/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2021 року м. Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької областів складі: головуючої - судді Масюк Л.О.,секретаря Пентелюк І.І.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кіцмань справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу роти БУПП Лопіщука Олега Олександровича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського взводу роти БУПП Лопіщука О.О., Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушенняза ч.1 ст.122 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою серії БАА № 493515 від 10 квітня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення від 10.04.2021 року поліцейським взводу роти БУПП в Івано-Франківській області Лопіщуком О.О. його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Зазначає, що відповідно до вказаної постанови зазначено, що він, ОСОБА_1 , 10.04.2021 року біля 13 год. 12 хв, АДН 10 117 км. в Тисменицькому районі, керуючи транспортним засобом, рухався із швидкістю 77 км/год. при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості у населеному пункті на 27 км/год. Швидкість руху вимірювалася приладом Trucam ТС 000734, чим порушив п.12.4 ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Посилається на те, що дані вимірювання проводилися із застосуванням приладу Trucam ТС 000734 вручну з плеча, без відповідних дорожніх знаків, які попереджають водіїв про проведення фотофіксації правопорушень.

Також вказує, що дана постанова відповідача є незаконною, необґрунтованою та безпідставною і вона повністю не відповідає обставинам справи, обставини вказані в ній не відповідають дійсності, є надуманими та неправдивими, а також під час її винесення були допущенні грубі порушення норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що відповідачем було грубо порушено норми процесуального права, зокрема фактично ніякого розгляду справи не було, що порушило його права на захист. Дані дії відповідача не відповідають нормам КУпАП, та рішенню Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частин і першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 26 травня 2015 року за № 5-рп/2015.

Окрім цього вказує на те, що відповідачем у фабулі правопорушення, яке інкримінується йому, не було розкрито об`єктивної сторони правопорушення, а саме не зазначено хто керує транспортним засобом та не було встановлено суб`єкта правопорушення. Також до постанови, яка оскаржується, відповідачем не було долучено фото- чи відеофіксації вчинення саме позивачем ОСОБА_1 правопорушення, яке йому інкримінується.

Також, зазначає, що при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото і відеотехніка повинна бути розмішена в порядку визначеному ЗУ "Про Національну поліцію", а саме стаціонарно вмонтованим способом, в той час коли ручне розміщення таких засобів суперечить приписам ст. 40 вказаного Закону.

З огляду на вищевказане просив визнати вказану постанову незаконною та скасувати, а провадження в справі відносно нього за ч. 1 ст. 122 КупАП, закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву в якій просив справу слухати за його відсутності, а адміністративний позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_4 та представник Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи. Будь яких заяв чи клопотань від них не надходило. Відзив на позов не подавали.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши адміністративний позов, дослідивши докази долучені до матеріалів справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА №493515 від 10 квітня 2021 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом BMW 730 рухався із швидкістю 77 км/год. при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості у населеному пункті на 27 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Встановлено, що швидкість руху транспортного засобу працівниками поліції вимірювалася приладом Trucam ТС 000734 вручну, а не стаціонарно вмонтованим способом, що є порушенням ст. 40 ЗУ "Про Національну поліцію". Доказів фото-, відеофіксації інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення суду не надано.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

У відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону.

Відповідно до Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, а саме п.12.4 Правил дорожнього руху, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год (нові зміни з 01.01.2018).

Частиною 1 ст. 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягне за собою адміністративну відповідальність у виді штрафу.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до вимог ст. 283 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81(в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121,статтями 121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123,статтею 124-1,статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтям1и 128,129,статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із ч. 1ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У відповідності до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11.10.2016р. у справі №816/4340/14, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, встановлена приписами вищезазначеної статті презумпція вини суб`єкта владних повноважень зобов`язує останнього у разі не згоди з повідомленими позивачем у заяві обставинами спростувати їх.

Суд зазначає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративні правопорушення, з врахуванням встановлених обставин.

Судом дотримано принцип змагальності сторін.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України , за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, а тому з Департаменту патрульної поліції слід стягнути 454 гривні сплаченого позивачем судового збору.На підставі викладено, керуючись ст.ст.6,9, 20, 77, 241-247,255, 286 КАС України, ст.ст.280, 283-284 КУпАП , суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу роти БУПП Лопіщука Олега Олександровича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 10.04.2021 року серії БАА №493515 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження в адміністративній справі за ч. 1 ст. 122 КУпАП щодо ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь позивача ОСОБА_1 454 гривні сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду (адреса: 21001, м. Вінниця, вул. Соборна, 6) шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Кіцманського

районного суду: Л.О.Масюк