Справа № 428/1114/21
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року справа №428/1114/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Гайдара А.В., Ястребової Л.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02 квітня 2021 року у справі № 428/1114/21 (головуючий І інстанції Юзефович І.О. ) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Прокопенка Івана Віталійовича, Управління Патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, скасування постанови ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом,в якому просив:

визнати протиправними дії інспектора взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Луганській області лейтенанта поліції Прокопенка Івана Віталійовича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП;

скасувати постанову інспектора взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Луганській області лейтенанта поліції Прокопенка Івана Віталійовичам про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №835952 від 03.02.2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн;

закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постанова відповідача є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки обставини, які викладені в ній не відповідають фактичним обставинам справи. Позивач не порушував правил дорожнього руху та здійснював рух на транспортному засобі у темному пору доби з увімкненими фарами ближнього світла, як того вимагають приписи п.п. 19.1 а ПДР України. Зазначає, що надане відповідачем відео не підтверджує, що саме автомобіль позивача рухався без світла, оскільки на ньому не зафіксовано номерний знак транспортного засобу та особу, яка ним керувала.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02 квітня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив доводи, аналогічні викладеним в позовній заяві.

Крім того, зазначив, що надані відповідачем докази є недопустимими, оскільки були подані до суду першої інстанції з порушенням вимог статей 79, 99 КАС України.

До того ж, постанова відповідача не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис.

Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

03.02.2021 року в м. Лисичанську Луганської області по вул. Штейгерська, буд. 8, інспектором взводу № 2 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Прокопенком І.В. було складено постанову серії ДП18 № 835952 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 425 грн.

Згідно змісту вказаної постанови, водій ОСОБА_1 02.02.2021р., о 20-45 год., в м. Сєвєродонецьку Луганської області по вул. Курчатова, буд. 16, керував т/з Toyota Corolla 1.33L, номерний знак НОМЕР_1 , без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п. 19.1 (а) ПДР.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що на підтвердження факту порушення позивачем Правил дорожнього руху України , відповідачем надані належні, допустимі та достатні докази, в зв`язку з чим постанова відповідача відповідає вимогам закону. Натомість, доводи позивача є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Оцінка суду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно до п. 1.5 ПДР дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до вимог п. 19.1 ПДР у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил (…) користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів (…), - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В свою чергу, за правилами п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, вищезазначена норма має певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП є, зокрема, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також інші документи.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Аналіз вказаних норм свідчить, що доказами є фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Суд, не погоджується з висновком суду першої інстанції, зробленим за результатами дослідження доказів - відеозаписів, які міститься в матеріалах справи, що транспортний засіб позивача здійснював рух без ввімкненого ближнього світла фар в темну пору доби.

Суд зазначає, що відеозапис, на який посилається відповідач не підтверджує, що саме транспортний засіб позивача рухався без ввімкненого ближнього світла фар в темну пору доби, оскільки не можливо встановити державний номерний знак та марку автомобіля.

Інших доказів, які б підтвердили факт порушення позивачем п.19.1 ПДР відповідачем не надано, а тому, суд констатує відсутність належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення за яке його притягнуто до відповідальності.

При цьому, суд акцентує увагу на тому, що відповідно до вимог ст. 74 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховних Суд у постанові від 23 жовтня 2019 року у справі №357/10134/17.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Отже, факт вчинення позивачем правопорушення є недоведеним.

За таких обставин, суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволені позовних вимог та вважає необхідним позовні вимоги (в цій частині) задовольнити та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення на позивача, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стосовно вимог позивача, щодо визнання протиправними дій відповідача по притягненню його до адміністративної відповідальності, суд зазначає, що такі вимоги не є неналежним способом захисту прав позивача.

Суд вважає, що достатнім та належним способом захисту прав позивача буде саме скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, суд, керуючись п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України вважає необхідним, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги частково.

Предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, тому судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат відповідно ст.ст. 139-143 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у розмірі 681 грн (а.с. 67) та за подачу позовної заяви у розмірі 454 грн (а.с. 26).

На підставі ст.139 КАС України підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у загальному розмірі 1135 грн за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Луганській області.

Керуючись ст. ст. 286, 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02 квітня 2021 року у справі № 428/1114/21 - задовольнити частково.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02 квітня 2021 року у справі № 428/1114/21 - скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Прокопенка Івана Віталійовича, Управління Патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, скасування постанови - задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Луганській області лейтенанта поліції Прокопенка Івана Віталійовичам про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №835952 від 03.02.2021 року.

Справу про адміністративне правопорушення - закрити.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 до Інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Прокопенка Івана Віталійовича, Управління Патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, скасування постанови - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Луганській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 24 травня 2021 року та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення виготовлено 24 травня 2021 року.

Головуючий І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Л.В. Ястребова