Справа № 280/1995/21
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

17 травня 2021 року 17 год. 49 хв.Справа № 280/1995/21 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Сацький Р.В., за участі секретаря судового засідання Шелепко Б.В. та сторін

від позивача: не прибув,

від відповідача 1: Кіся Р.Б.,

від відповідача 2: Кіся Р.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощенного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до - Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області

до - Державного інспектору у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру у Запорізькій області - головного спеціалісту відділу контролю за використанням та охороною земель у Великобілозерському, Кам`янсько - Дніпровському районах та м. Енергодарі Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Македонська Любов Сергіївна

про визнання дій протиправними, визнання нечинним та скасування припису,-

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2021 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (далі - відповідач) та Державного інспектору у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру у Запорізькій області - головного спеціалісту відділу контролю за використанням та охороною земель у Великобілозерському, Кам`янсько - Дніпровському районах та м. Енергодарі Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Македонська Любов Сергіївна (далі - відповідач 2), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії державного інспектора у сфері державного контролю за використання та охоронною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру у Запорізькій області - головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Білозерському, Кам`янсько - Дніпровському районах та м. Енергодар Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Македонської Любов Сергіївни щодо складання припису№ 37-ДКУ0016Пр/03/01/-21 від 17.02.2021 про усунення порушень, виявлених під час проведення перевірки стану додержання вимог земельного законодавства щодо використання та охорони земель усіх категорій та форм власності;

- визнати нечинним та скасувати припис № 37-ДК/0016Пр/03/01/-21 від 17.02.2021 про усунення порушень, виявлених під час проведення перевірки стану додержання вимог земельного законодавства щодо використання та охорони земель усіх категорій та форм власності.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 010811 виданого Веселівською райдержадміністрацією від 14.09.2005 він є власником земельної ділянки площею 25,0305 га, кадастровий номер :08:012:0002, розташованої на території Веселівської селищної ради, для ведення селянського (фермерського) господарства. Вказана земельна ділянка, межує зі спірною земельною ділянкою площею 3,1950 га з кадастровим номером 0:08:012:0006. Проведення перевірки за відсутності позивача, усунення позивача від участі у розгляді адміністративної справи шляхом несвоєчасного повідомлення про день розгляду та визнання позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення з нарахуванням шкоди, завданої самовільним зайняттям земельної ділянки, а також зобов`язанням позивача звільнити земельну ділянку, грунтуються лише на відомостях, які зазначені у листі від 09.02.2021 № 02-05-11/0386 Веселівської селищної територіальної громади Веселівської селищної ради Запорізької області та є в повній мірі незаконним та необґрунтованими. Крім того, матеріали адміністративної справи не містять жодних доказів, які б переконливо вказували б на те, що позивачем займається спірна земельна ділянка без наявності правовстановлюючих документів. На думку позивача такі дії відповідача є незаконними, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду для захисту своїх прав.

18 березня 2021 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання на 12 квітня 2021 року о/об 17 год. 15 хв.

04.05.2021 через канцелярію суду (вх. №27276) від представника відповідача 2 надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечував та зазначив, що Актом обстеження земельної ділянки від 12.02.2021 № 37-ДК/20/АО/09/01-20 було встановлено, що позивач фактично використовує земельну ділянку, яка була об`єктом перевірки, за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки. Враховуючи вищезазначене, в діях позивача вбачаються ознаки самовільного зайняття земельної ділянки державної форми власності, що є порушенням, відповідальність за яке передбачена пунктом «б» ст. 211 Земельного Кодексу України та ст. 53-1 КУпАП. Таким чином, вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача та скасування припису є безпідставними, та такими, що не ґрунтується на вимогах діючого законодавства України. З наведених підстав просить суд у задоволенні позову відмовити.

07.05.2021 від представника відповідача 1 через канцелярію суду (вх. №27276) надійшов відзив, аналогічний відзиву відповідача 1.

Ухвалою суду від 12.04.2021 відкладено судове засідання на 17.05.2021.

17.05.2021 від позивача на електронну адресу суду (вх. №27530), без підписання кваліфікованим електронним підписом, надійшла заява про розгляд справи без його участі у письмовому провадженні. На задоволенні позовних вимог наполягає.

Представник відповідача 1, відповідача 2, проти задоволення позову заперечував та просив суд відмовити у задоволенні позову.

Усною ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання 17.05.2021, заява представника відповідача про виклик свідка, судом залишена без розгляду.

Суд, оцінивши обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив таке.

У п. 1 Наказу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 04.02.2021 № 37- ДК зазначено наступне: «1. Здійснити державний нагляд (контроль) за дотримання земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства стосовно земельної ділянки, як об`єкта перевірки, з кадастровим номером :08:012:0006».

Вказаний наказ було видано Головним управлінням на підставі положень Земельного кодексу України, Законів України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», «Про охорону земель», Положення про Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 № 308, у зв`язку з отриманням звернення Веселівської селищної ради Запорізької області від 02.02.2021 № 05-05-11/0272.

У вказаному зверненні зазначеним органом місцевого самоврядування було повідомлено про те, що на виконання функції самоврядного контролю за використанням та охороною земель було проведено обстеження земельних ділянок державної форми власності і за результатом вжиття вказаних заходів було виявлено факт використання земельних ділянок державної форми власності без правовстановлюючих документів, зокрема, і земельної ділянки площею 3,195 га, кадастровий номер :08:012:0006.

Згодом Веселівською селищною радою Запорізької області на адресу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області було надіслано лист від 09.02.2021 № 02-05-11/0386.

У вказаному листі містилась інформація, зокрема, про те, що земельну ділянку площею 3,195 га, кадастровий номер :08:012:0006 використовує ОСОБА_1 .

12 лютого 2021 року державним інспектором у сфері державного контролю за використання та охоронною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру у Запорізькій області - головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель в Великобілозерському, Кам`янсько - Дніпровському районах та м. Енергодарі Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Македонською Любов Сергіївною було проведено перевірку стану додержання вимог земельного законодавства щодо використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, родючості грунтів шляхом проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства об`єкта перевірки, з кадастровим номером :08:012:0006, яка розташована на території Веселівської селищної територіальної громади (за межами населеного пункту) Мелітопольського району (колишнього Веселівського району) Запорізької області

Актом обстеження земельної ділянки від 12.02.2021 № 37-ДК/20/АО/09/01-20 встановлено наступне: «Наявність документів, що підтверджують державну реєстрацію права власності чи права постійного користування або права оренди земельної ділянки Відсутні».

При цьому, при обстеженні земельної ділянки інспектором встановлено, що при візуальному огляді земельної ділянки встановлено, що земельна ділянка піддається поверхневому обробітку ґрунту, ділянка зорана.

Згідно висновку акту перевірки дотримання вимог земельного інспектором, зазначено, що земельна ділянка площею 3,1950 га з кадастровим номером :08:012:0006, яка розташована на території смт. Веселе Мелітопольського району (колишнього Веселівського району) Запорізької області гр. ОСОБА_1 використовується без правовстановлюючих документів».

Враховуючи вищезазначене в діях позивача вбачаються ознаки самовільного зайняття земельної ділянки державної форми власності, що є порушенням, відповідальність за яке передбачена пунктом «б» ст. 211 Земельного Кодексу України та ст. 53-1 КУпАП.

22.02.2021 позивач поштою отримав копію протоколу про адміністративне правопорушення № З7-ДК/0014П/07/01 /-21 від 12.02.2021 та повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення від 16.02.2021 за вих. № 31-8-0.47-254/90-21.

17.02.2021 № 37-ДК/0015По/08/01/-21 контролюючим органом була прийнята постанова про накладення адміністративного стягнення за ст.53-1 КУпАП та складений розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки.

17.02.2021 державним інспектором було складено припис № 37- ДК/0016Пр/03/01/-21 від 17.02.2021, відповідно до якого позивача у 30-денний термін зобов`язано повідомити про вжиті заходи щодо усунення виявлених порушень вимог чинного земельного законодавства, а саме до 19.03.2021.

Враховуючи вищевикладене, позивач не погоджується з діями державного інспектора в частині внесення припису та порушенням норм п. «б» ст.211 ЗК України та ст.53-1 КУпАП, та звернувся до суду із даним позовом.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі.

До даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, норми Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), норми Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», норми Земельного кодексу України.

На підставі п.1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Відповідно до п.3 Положення №15 основними завданнями Держгеокадастру України є, зокрема реалізація державної політики у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Відповідно до п.7 зазначеного Положення №15 Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

П. 1 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 № 308 передбачено, що Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Пункт 3 Положення визначено, що завданням Головного управління є реалізація повноважень Держгеокадастру на території Запорізької області.

Підпунктом 30 п. 4 Положення про Головне управління зазначено, що Головне управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі, зокрема, за дотриманням власниками та користувачами земельних ділянок вимог, визначених у проектах землеустрою.

З аналізу наведених правових норм слідує, що державний контроль за охороною та використанням земель може здійснюватися державним інспектором Головного управління Держгеокадастру, у тому числі, шляхом проведення перевірок. Для реалізації завдань у сфері здійснення контролю за використанням та охороною земель державний інспектор має право, зокрема, видавати приписи, складати акти перевірки або протоколи про адміністративні правопорушення з метою притягнення винних осіб до відповідальності.

Стосовно посилань позивача - ОСОБА_1 на той факт, що при здійсненні державного нагляду (контролю) за використанням та охороною земель і отриманням вимог законодавства України про охорону земель відповідач повинен був дотримуватись вимог ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», суд зазначає наступне.

Вищезазначений ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» регулює відносини, що виникають у сфері правових та організаційних засад, основних принципів і порядку здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язків та відповідальністі суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю). При цьому, суд зазначає, що перевірка державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Македонською Л.С., здійснена в межах перевірки дотримання земельного законодавства з використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості грунтів шляхом проведення перевірки стосовно земельної ділянки, як обєкта перевірки з кадастровим №:08:012:0006.

Відтак, суд зазначає, що зазначена вище перевірка була спрямована не на суб`єкт господарювання - позивача, а на об`єкт - земельну ділянку.

Таким чином, посилання позивача на норми визначені за ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не можуть бути застосовані до даного предмету спору у справі №280/1995/21.

Зазначене підтверджується постановою Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 826/11708/17, від 17.09.2019 у справі № 806/1723/18, від 27.02.2020 у справі № 818/1512/17, від 22.10.2020 у справі № 826/16214/17.

Так, в ухвалі Верховного Суду від 17.12.2020 у справі № 280/748/20 вказаним судом зазначено наступне: «Колегія суддів вважає вказану підставу касаційного оскарження не обґрунтованою, оскільки Верховним Судом неодноразово висловлювалася позиція стосовно того, що норми Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» стосуються безпосередньо сфери господарської діяльності суб`єктів господарювання та жодним чином не стосуються перевірок земельних ділянок. Верховний Суд зазначав, що на спірні правовідносини розповсюджуються норми Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», а, відтак, посилання позивача на Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» є безпідставним (така правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 826/11708/17, від 17.09.2019 у справі № 806/1723/18, від 27.02.2020 у справі № 818/1512/17, від 22.10.2020 у справі № 826/16214/17)».

Частиною 5 ст. 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Приписами частини 1 статті 53-1 КУпАП встановлено, що самовільне зайняття земельної ділянки тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас, приписами статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» встановлено, що самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Частиною першою статті 144 Земельного кодексу України передбачено, що у разі виявлення порушення земельного законодавства державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля складають протокол про порушення та видають особі, яка допустила порушення, вказівку про його усунення у 30-денний строк.

12.02.2021 було виявлено факт порушення позивачем вимог земельного законодавства, що підтверджується наступними доказами.

Актом обстеження земельної ділянки від 12.02.2021 № 37-ДК/20/АО/09/01-20 встановлено наступне: «Наявність документів, що підтверджують державну реєстрацію права власності чи права постійного користування або права оренди земельної ділянки Відсутні».

При цьому, при обстеженні земельної ділянки інспектором встановлено, при візуальному огляді земельної ділянки встановлено, що земельна ділянка піддається поверхневому обробітку ґрунту, ділянка зорана.

Згідно зі змістом акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства, інспектором, зокрема, зроблено висновок про наступне: «Таким чином, земельна ділянка площею 3,1950 га з кадастровим номером :08:012:0006, яка розташована на території смт. Веселе Мелітопольського району (колишнього Веселівського району) Запорізької області гр. ОСОБА_1 використовується без правовстановлюючих документів».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 79 Земельного кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

При цьому, в силу ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав та передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється:

- у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;

- шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок;

- шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

- шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом;

- за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

За змістом ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (ч. 1 ст. 124 ЗК України).

Пунктом "б" частини 1 статті 211 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

Вищезазначене свідчить про те, що позивач фактично використовує земельну ділянку, яка була об`єктом перевірки, за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки

Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що позивач користувався земельною ділянку за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, тобто самовільно зайняв земельну ділянку, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 53-1 КУпАП.

Враховуючи вищезазначене в діях позивача вбачаються ознаки самовільного зайняття земельної ділянки державної форми власності, що є порушенням, відповідальність за яке передбачена пунктом «б» ст. 211 Земельного Кодексу України та ст. 53-1 КУпАП.

Повертаючись до статті 144 Земельного кодексу України, варто зауважити, видання припису є логічним та обов`язковим наслідком виявлення правопорушення.

Державний інспектор не міг залишити поза увагою вказану норму матеріального права та був зобов`язаний видати припис про усунення земельного законодавства правопорушнику.

Статтею 144 Земельного кодексу України встановлено чіткий алгоритм дій державного інспектора у разі виявлення порушення земельного законодавства. Вказаний алгоритм складається із наступної послідовності дій:1. Виявлення порушення земельного законодавства, 2. Видання особі, яка допустила порушення, вказівку про його усунення у 30-денний строк.

Саме такі дії і було вчинено державним інспектором за результатом перевірки дотримання вимог земельного законодавства, результати якої оскаржуються позивачем.

В силу всього вищезазначеного варто дійти висновку, шо дії відповідачів у повній мірі узгоджуються з частиною другою статті 19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, шо передбачені Конституцією та законами України.

Щодо твердження позивача про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено за відсутності позивача, а також про відсутність повідомлення позивача про дату та час розгляду вищевказаного протоколу суд зазначає наступне.

Інспектору позивачем було добровільно надано копію його паспорту та довідки від 11.11.2019 № 1004 про реєстрацію місця проживання особи.У складеному у присутності позивача протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 00 хв. «17» лютого 2021 року у приміщенні Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 50. Від надання пояснень та від підпису протоколу правопорушник відмовився, про що свідчить відповідна інформація, внесена у відповідну графу протоколу. У зв`язку із вказаною відмовою позивача від надання пояснень та від підпису протоколу, йому було усно повідомлено про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення, про що зазначено в нижній частині останньої сторінки протоколу.

Щодо твердження позивача про те, що акт обстеження земельної ділянки та акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства (наявні у матеріалах судової справи) складено за відсутності позивача.

Так, питання, зокрема, і правильності складання матеріалів перевірки, їх розгляду та вирішення питання щодо наявності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення без присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, було предметом розгляду судової справи № 325/1316/18.

Чинне законодавство не встановлює таких вимог до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства як-то складання акту комісійно, за обов`язковою участю свідків, з застосуванням відео- та фотозйомки, відтак посилання позивача на відсутність в матеріалах перевірки показань свідків, фото та відеоматеріалів а також, що акт складено одноособово не може свідчити про неналежне встановлення обставин посадовою особою відповідача.

Тобто, присутність будь-яких осіб під час складання акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства та акту обстеження земельної ділянки не є обов`язковою умовою.

Також, на думку суду, доводи позивача щодо неправомірності постанови та неправомірності розрахунку шкоди не є обґрунтованими, оскільки за диспозицією ст. 53-1 КУпАП розмір шкоди не впливає на склад адміністративного правопорушення та притягнення до адміністративної відповідальності.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача стосовно складання актів обстеження земельних ділянок, акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства, протоколу про адміністративне правопорушення та розрахунку розміру шкоди, то вказані дії передбачені нормами законодавства України при оформлені результатів заходів контролю.

Оскільки порушення норм законодавства знайшли свої підтвердження в ході розгляду справи, то відсутні підстави для його скасування.

Таким чином, відповідач як уповноважена особа Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області мав передбачені діючим законодавством повноваження щодо проведення перевірки, формування результатів перевірки у вигляді актів, складання протоколу, припису та постанови про накладення адміністративного стягнення.

Частиною 1 статті 9 КАС України, визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч. 2ст. 77 КАС України: в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, позов задоволенню не підлягає.

Оскільки судом відмолено у задоволенні позову, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_1 ) до Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 50, ), до Державного інспектору у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру у Запорізькій області - головного спеціалісту відділу контролю за використанням та охороною земель у Великобілозерському, Кам`янсько - Дніпровському районах та м. Енергодарі Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Македонська Любов Сергіївна (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 50) про визнання дій протиправними, визнання нечинним та скасування припису - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі виготовлено та підписане суддею 24.05.2021.

Суддя Р.В. Сацький