Справа № 120/7514/20-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

24 травня 2021 р. Справа № 120/7514/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Юлії Миколаївни, розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: Головного управління ДПС у Вінницькій області, як відокремлений підрозділ ДПС (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028, код ЄДРПОУ ВП 44069150)

до: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про: стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулось Головне управління ДПС у Вінницькій області (далі ГУ ДПС у Вінницькій області, позивач) до фізичної особи ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення податкового боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем рахується заборгованість перед бюджетом, яка виникла внаслідок несплати податку на доходи фізичних осіб, війського збору та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в загальній сумі 536399,29 грн. У зв`язку з тим, що відповідач у добровільному порядку борг не сплатив, контролюючий орган звернувся до суду з позовом про стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

На виконання вимог частини 3 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом надіслано запит від 07.12.2020 року до Адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України у Вінницькій області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1

17.12.2020 року до суду надійшла відповідь на запит, згідно з якою ОСОБА_1 з 02.04.2003 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 21.12.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, встановлені сторонам строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення, зокрема визначено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву з дотриманням вимог, передбачених статтею 162 КАС України.

Копію ухвали про відкриття провадження суд направляв на адресу ОСОБА_2 , яка вказана як у позовній заяві, так і у відповіді на запит, відповідна ухвала отримана уповноваженою особою відповідача 28.12.2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яка міститься в матеріалах справи.

Ухвалою суду від 19.02.2020 року вирішено подальший розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання призначено на 18.03.2021 року об 11:00 год.

Ухвалою суду від 18.03.2021 року задоволено заяву представника відповідача про відкладення розгляду справи. Судове засідання призначено на 06.04.2021 року о 10:00 год.

Ухвалою суду від 06.04.2021 року задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів, зокрема, витребувано у ГУ ДПС у Вінницькій області належним чином засвідчені копії документів, які підтверджують наявність у ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 536399,29 грн. Задоволено клопотання позивача про заміну позивача правонаступником, замінено позивача Головне управління ДПС у Вінницькій області на його правонаступника Головне управління ДПС у Вінницькій області, як відокремлений підрозділ ДПС. Задоволено клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи. Судове засідання призначене на 19.04.2021 року о 10:00 год.

Ухвалою суду від 19.04.2021 року заяву представника відповідача про продовження процесуального строку на подання відзиву задоволено. Визнано поважними причини пропуску строку на подання відзиву та продовжено такий строк. Прийнято до розгляду відзив відповідача на позовну заяву. Заяву представника відповідача про відкладення розгляду справи задоволено. Судове засідання призначено на 12.05.2021 року о 12:00 год.

Так, сторона відповідача вважає вимоги позивача в частині стягнення податкового боргу, а саме: податку на доходи фізичних осіб, що складає всього 493742,23 грн. та військового збору, що складає 37217,66 грн. безпіставними та необгрунтованими з огляду на наступне. Так, на думку представника відповідача невиконання вимог щодо повідомлення платника податків про перевірку до початку її проведення призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, зокрема, прийняття податкових повідомлень- рішень за її результатами.

В судовому засіданні, 12.05.2021 року, представник позивача підтримала поданий адміністративний позов та звернула увагу суду та представника відповідача, що податковий борг виник на підставі податкових повідомлень-рішень, які є чинними та у судовому порядку не скасовані, а податковий борг є узгодженим, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи.

Представник відповідача заперечила щодо задоволення адміністративного позову в частині стягненя податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що складає всього 493742,23 грн. та військового збору, що складає 37217,66 грн. В свою чергу, щодо наявності податкового боргу з податку на нерухоме майно не заперечувала.

В судовому засіданні, 12.05.2021 року, протокольною ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, витребувано докази щодо податкової адреси, на яку направлялись податкові повідомлення-рішення та оголошено перерву до 24.05.2021 року о 12:00.

21.05.2021 року на адресу суду надійшло клопотання про долучення доказів, витребуваних судом.

24.05.2021 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача.

В судове засідання представники сторін не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засіданні повідомлені належним чином, що підтверджується розписами про отримання повісток про виклик, які містяться в матеріалах справи. Представник відповідача про причини неявки суд не повідомив, відтак на підставі п.1 ч.3 ст. 205 КАС України суд вважає за можливе розглянути дану справу у порядку письмового провадження за відсутності учасників справи за наявними матеріалами справи та наданих у справу доказів

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, суд встановив, що ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України, та перебуває на податковому обліку у Головному управлінні ДПС у Вінницькій області.

Відповідно до довідки про суму податкового боргу за ОСОБА_1 станом на 03.12.2020 року рахується податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, військовий збір та податку на нерухоме майно в загальній сумі 536399,29 грн. основного платежу, в тому числі основного платежу - 264913,43 грн., штрафні санкції - 65181,01 грн., пеня - 206304,85 грн.

Зазначена сума податкового боргу також підтверджується даними інтегрованої картки платника податків.

З долучених до матеріалів позовної заяви доказів суд встановив, що податковий борг відповідача виник на підставі податкових повідомлень-рішень форми "Ф" № 0006377/50020228 від 27.02.2018 року на суму 1160,64 грн., № 0006376/5002-0228 від 27.02.2018 року на суму 1353,60 грн., № 0-0228 від 07.05.2019 року на суму 1350,33 грн.; № 0-0228 від 07.05.2019 року на суму 1574,83 грн.; податкових повідомлень-рішень № від 24.01.2019 року на суму 303114,36 грн., № від 24.01.2019 року на суму 22790,68 грн.

З метою стягнення податкового боргу ГУ ДПС у Вінницькій області, як відокремлений підрозділ ДПС звернулося до суду з цим адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених вимог, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-17 (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Згідно з пунктами 15.1-15.2 статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом, та законами з питань митної справи.

Грошове зобов`язання платника податків відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове зобов`язання згідно з підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з підпунктом 14.1.175 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Статтею 31 ПК України встановлено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Відповідно до пункту 54.5 статті 54 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 56.1 статті 56 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня (п. 56.1 ст. 56 ПК України).

В силу пункту 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

З аналізу процитованих норм випливає, що платник податків має право оскаржити рішення про нарахування суми грошового зобов`язання та відповідний обов`язок протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення сплатити нараховану суму грошового зобов`язання, або ж у разі оскарження рішення про нарахування такої суми сплатити узгоджену суму з урахуванням пені та штрафних санкцій.

Відповідно до пункту 42.1. статті 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Згідно з пунктом 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Пунктом 58.3 статті 58 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Аналізуючи вищезазначені норми податкового законодавства, суд зазначає, що у разі надіслання податкового повідомлення-рішення за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення, таке податкове повідомлення-рішення вважається вручене особі у спосіб, визначений законом.

З матеріалів справи судом встановлено, що податкові повідомлення-рішення форми № від 24.01.2019 року на суму 303114,36 грн., № від 24.01.2019 року на суму 22790,68 грн. направлялись на адресу відповідача за адресою: вул. Арх.Артинова, 14/10, м. Вінниця, 21050 та були отримані останнім 07.02.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 13). В свою чергу, податкові повідомлення -рішення форми "Ф" № 0006377/5002-0228 від 27.02.2018 року на суму 1160,64 грн., № 0006376/5002-0228 від 27.02.2018 року на суму 1353,60 грн., № 0-0228 від 07.05.2019 року на суму 1350,33 грн.; № 0-0228 від 07.05.2019 року на суму 1574,83 грн. направлялись на адресу відповідача: АДРЕСА_3 , однак, на адресу контролюючого органу повернулися конверти зі вкладеннями з відміткою за закіченням терміну зберігання.

Отже, враховуючи положення статті 42 ПК України, суд дійшов висновку, що вказані податкові повідомлення-рішення є надісланими (врученими) відповідачу.

Щодо підстав надіслання податкових повідомлень -рішень на адресу відповідача: АДРЕСА_3 судом встановлено, що в центральній базі даних/окремому реєстрі Державного реєстру ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Відтак, на думку суду, котролюючим органом вжито заходів щодо належного повідомлення платнка податків про винесенння податкових повідомлень-рішень.

Доказів оскарження та скасування вказаних податкових повідомлень-рішень сторонами до суду не надано.

Щодо доводів представника відповідача про невиконання вимог щодо повідомлення платника податків про перевірку до початку її проведення призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, зокрема, прийняття податкових повідомлень- рішень за її результатами суд зважає на таке.

Так, предметом розгляду даної адміністративної справи є стягнення податкового боргу з фізичної особи ОСОБА_1 в сумі 536399,29 грн., який виник на підставі винесених контролюючим органом податкових повідомлень-рішень, які є чинними та в судовому порядку не оскаржувались, що не заперечується стороню відповідача. В свою чергу, представник відповідача не погоджується з порядком проведення первірки, за наслідками якої винесені податкові повідомлення-рішення, які не є предметом розгляду у даній справи. Отже, суд вважає доводи представника відповідача необгрунтованим та не приймає їх до уваги під час прийняття рішення у даній справі.

Окрім цього, контролюючим органом вживались заходи щодо стягнення податкового боргу шляхом винесення та направлення на адресу відповідача податкової вимоги форми Ф № 1931-50 від 04.12.2017 року на загальну суму 3203,48 грн., яка, відповідно до вимог статті 42 ПК України, вважається врученою відповідачу (а.с. 24).

Згідно з пунктом 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Вказана вимога ані у адміністративному, ані у судовому порядку не оскаржена. Після надіслання вимоги сума податкового боргу збільшилася. Доказів погашення податкового зобов`язання в добровільному порядку станом на день розгляду справи суду не надано. Таким чином, загальна сума податкового боргу станом на день розгляду справи становить 536399,29 грн.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючий орган вправі звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку-фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

За приписами пунктів 95.2, 95.4 статті 95 ПК України стягнення коштів з платника податків проводиться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надсилання такому платнику податкової вимоги.

Отже, обов`язку платника податків сплачувати податки кореспондує праву контролюючого органу звертатися з вимогою про стягнення податкового боргу до суду.

Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, у справі "Рисовський проти України" Суд зазначив про особливу важливість принципу "належного урядування", який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП], заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП], заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.comS.r.l. проти Молдови", заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі", заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року).

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах "Лелас проти Хорватії", заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії", заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини", п. 128, та "Беєлер проти Італії", п. 119).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі "Лелас проти Хорватії", п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки", п. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії", заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії", заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року).

Враховуючи зазначену практику Європейського суду з прав людини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що ГУ ДПС у Вінницькій області, як відокремлений підрозділ ДПС, дотримана процедура визначення податкового зобов`язання відповідача та повідомлення останнього про наявність податкового боргу. Однак, вказані дії позивача не призвели до погашення ОСОБА_1 податкового боргу.

У відповідності до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги те, що заявлену до стягнення суму податкового боргу у встановлені законодавством строки до бюджету відповідач не сплатив, наявність у нього податкового боргу підтверджується матеріалами справи, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та доцільність задоволення позову.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки зазначених судових витрат судом не встановлено, то відсутні підстави для стягнення останніх з

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адімністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) податковий борг в сумі 536399, 29 (п`ятсот тридцять шість тисяч триста дев`яносто дев`ять) грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Головне управління ДПС, як відокремлений підрозділ ДПС (ЄДРПОУ ВП 44069150, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

Рішення суду у повному обсязі сформовано: 25.05.2021 року.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна