Справа № 620/4177/20
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
25 травня 2021 року Чернігів Справа № 620/4177/20
Чернігівський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
під головуванням судді Соломко І.І.,
суддів Тихоненко О.М., Падій В.В.,
за участю секретаря Пархомчука Д.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами у справі № 620/4177/20,
У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа № 620/4177/20.
ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд за виключними обставинами рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.12.2020 у справі № 620/4177/20.
Свою заяву мотивує тим, що Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України № 1-р(II)/2021 від 07.04.2021 у справі № 3-333/2018(4498/18) визнано такою, що не відповідає Конституції України частину третю статті 54 Закону України ''Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи'' від 28.02.1991 №796XII (далі також Закону №796XII) у редакції Закону України ''Про внесення змін і визнання таким , що втратили чинність, деяких законодавчих актів України'' від 28.12.2014 №76- VII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.
28.04.2021 ухвалою суду призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Від відповідача надійшов відзив на заяву, в якому заперечував проти заявлених вимог та просив відмовити у їх задоволенні, оскільки в Рішенні № 1-р(II)/2021 від 07.04.2021 Конституційний Суд України зазначив, що ч. 3 ст. 54 Закону №796-ХІІ у редакції Закону України ''Про внесення змін і визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України'' від 28 грудня 2014 року № 76-VII, втрачає чинність через три місяці з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. З викладеного вбачається, що на день звернення позивача до суду із заявою про перегляд рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.12.2020 року у справі № 620/4177/20 за виключними обставинами, ч. 3 ст. 54 Закону №796-ХІІ не втратила чинність, а тому заяву слід вважати, як передчасно подану. Крім того, Рішенням від 07 квітня 2021 року № 1-р(ІІ)2021 Конституційний Суд України зобов`язав Верховну Раду України протягом трьох місяців з дня ухвалення цього рішення привести нормативне регулювання, встановлене статтею 54 Закону №796-ХІІ, щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням. Отже, до вчинення відповідних дій підстави для скасування рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.12.2020 року у справі № 620/4177/20 відсутні.
У судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі.
Положеннями частини другої статті 368 КАС України встановлено, що неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.
Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, суд встановив таке.
29.09.2020 позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо неперерахування та невиплати з 17 липня 2018 року ОСОБА_1 пенсії в розмірі, встановленому ст. 50, 54 Закону України № 796-ХІІ від 28.02.1991 протиправною; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 17 липня 2018 року, нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію у розмірі, встановленому ст. 50, 54 Закону України № 796-ХІІ. Зазначала, що є пенсіонером та отримує додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до положень Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Стверджує, що нарахування та виплату пенсії пенсійний орган здійснює з 17 липня 2018 року у розмірі меншому, ніж визначено вказаним законом.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.12.2020 у справі № 620/4177/20 у задоволенні адміністративного позову відмовлено. У вказаному рішенні суд послався на те, що у рішенні №3-рп/2012 від 25 січня 2012 року Конституційний Суд України визнав конституційним регулювання Кабінетом Міністрів України розміру соціальних виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України. Відтак, нормативно-правові акти, які видані Кабінетом Міністрів України в межах своїх повноважень, підлягають обов`язковому застосуванню судами під час вирішення справ про соціальний захист громадян. Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що відповідач при нарахуванні та виплаті пенсій позивачці (основної та додаткової) з 17.07.2018 відповідно до статей 50, 54 Закону України №796-ХІІ.

Рішення суду набрало законної сили 08.02.2021.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Верховний Суд у постанові від 19.02.2021 (справа № 808/1628/18, розглянута у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду) сформував правовий висновок щодо практичного застосування положень зазначеної норми КАС України.

Так, Суд зазначив: «…положення пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України містять імперативний припис, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки за умови, якщо таке рішення суду ще не виконане. Слід звернути увагу, що словосполучення "ще не виконане", яке вживається у пункті 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачає множинного тлумачення або множинного його розуміння, а також "розширеного тлумачення" про яке зазначено в ухвалі Верховного Суду від 14 травня 2020 року, якою справу №808/1628/18 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. Вказана процесуальна норма має імперативний характер, є чіткою та не може бути застосована інакше ніж це передбачено процесуальним законодавством».

Окремо Суд зазначив: «…не може вважатись невиконаним, в розумінні положень пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду, що набрало законної сили та яким у задоволенні позову відмовлено, оскільки таке рішення не передбачає примусового його виконання».

Справу на розгляд об`єднаної палати було передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, яка не вбачала виключної правової проблеми у застосуванні пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України (ухвала від 25.03.2020 у справі № 808/1628/18).

Колегія суддів звертає увагу, що позивач у цій справі просить переглянути за виключними обставинами в порядку статті 361 КАС України судове рішення, яким йому у задоволенні позову відмовлено. Таким чином, з огляду на наведений вище правовий висновок правові підстави для задоволення заяви в цьому випадку - відсутні.

Окремо колегія суддів звертає увагу, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду відповідного судового рішення, проте за певних умов (якщо рішення ще не виконане).

На підставі викладеного, керуючись ст. 243, 248, 361, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення суду за виключними обставинами у справі № 620/4177/20 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст.ст. 294-297 КАС України.

Головуючий суддя І.І. Соломко

Судді О.М. Тихоненко

В.В. Падій