Справа № 160/2590/21
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2021 року Справа № 160/2590/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
22 лютого 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що полягала у не зарахуванні ОСОБА_1 стажу роботи за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, період роботи з 01.12.1999 року по 14.02.2001 року в публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 стаж роботи на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, період роботи ОСОБА_1 з 01.12.1999 року по 14.02.2001 року в публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат», донарахувати та виплатити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) пенсію за невраховуваний період роботи (з 01.12.1999 року по 14.02.2001 року) за Списком № 1, починаючи з 20.01.2021 року.
Означені позовні вимоги вмотивовані тим, що відмова з боку ПФУ у незарахуванні пільгового стажу за Списком № 1 через непроведення атестації є безпідставною та протиправною, оскільки Незмінність особливо важких та особливо шкідливих умов праці на комбінаті за професією «підручного сталевара конвертера» задіяного в виробництві сталі з повним робочим днем згідно зі Списком № 1 підтверджена кожною черговою атестацією робочих місць за умовами праці, що проводились у період роботи позивача за вказаною професією на підприємстві.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2021 року зазначена вище справа розподілена та 23.02.2021 року передана судді Пруднику С.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.03.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом установлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Як убачається із матеріалів справи, з 10.11.2020 року позивачу призначено пенсію відповідно до статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 року.
У поданій до суду позовній заяві позивачем зазначено, що 20.01.2021 року останній звернувся до відповідача в Кам`янський відділ обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, із заявою про призначення пенсії у зв`язку з наданням додаткових документів, а саме уточнюючої довідки № 023-1637 від 19.01.2021 р., яка видана ПАТ «Дніпровський меткомбінат» та підтверджує характер роботи за Списком № 1. Також, 20.01.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії за віком та врахування період роботи з 01.12.1999 по 14.02.2001 за Списком № 1. У визначений ст.82 Закону України «Про пенсійне забезпечення» строк від управління ПФУ повідомлення про відмову в зарахуванні періоду роботи за Списком № 1 позивач не отримав.
01 лютого 2021 року, ОСОБА_1 звернувся до Кам`янського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з запитом на отримання публічної інформації та документів щодо призначення останньому пенсії.
Вважаючи таку відмову ПФУ протиправною, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Так, відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Відповідно до ст.2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за цим Законом призначаються трудові пенсії (за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років) та соціальні пенсії.
Умови та особливості призначення пенсії за віком окремим категоріям працівників визначені у ст.ст.12-18 вказаного Закону. Вказані норми права передбачають призначення пенсії за віком на загальних підставах; пенсії за віком на пільгових умовах; особливості пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних і відкритих гірничих роботах та в металургії, пенсії громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи; пенсії за віком інвалідам, учасникам війни, сім`ям загиблих (померлих) військовослужбовців осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та поліцейських; пенсії за віком багатодітним матерям і матерям інвалідів з дитинства, а також пенсії за віком окремим категоріям громадян.
Згідно з п.а) ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
У пунктах 1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
При цьому, пунктом 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року №383 передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
Так, пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній передбачено, що у довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Зазначену довідку видає підприємство, установа чи організація, де працювала особа. Якщо підприємство в стадії ліквідації, то уточнюючу довідку надає ліквідатор або його правонаступник на підставі первинних документів за час виконання робіт.
Зі змісту зазначених норм вбачається, що підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.
Суд зазначає, що спірним при вирішенні даної справи є не право позивача на призначення пенсії, оскільки таке призначення вже відбулось, а обрахунок пільгового стажу позивачу станом на дату звернення з урахуванням вказаних періодів роботи.
З матеріалів справи вбачається, що з 20.05.1999 року по 14.02.2001 р. позивач працював в публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат».
При цьому в період своєї роботи на даному підприємстві позивач на умовах повного робочого дня виконував роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці в наступний період:
Сумарно загальний стаж роботи за професією, передбаченою Списком № 1 становить 1 рік 2 місяці 4 дні, що підтверджується записами в трудовій книжці та уточнюючою довідкою № 023-82 від 19.01.2021 р., виданими ПАТ «Дніпровський меткомбінат», що подавались позивачем до ПФУ для призначення останньому пенсії.
Незмінність особливо важких та особливо шкідливих умов праці на комбінаті за професією «підручного сталевара конвертера» задіяного в виробництві сталі з повним робочим днем згідно зі Списком № 1 підтверджена кожною черговою атестацією робочих місць за умовами праці.
Згідно наданих позивачем для призначення пенсії документів (трудова книжка, уточнююча довідка № 023-82 від 19.01.2021 р., видана ПАТ «Дніпровський меткомбінат») станом на 20.01.2021 р. загальний трудовий стаж позивача становив 33 роки 1 місяць 17 днів, з яких 1 рік 2 місяці 4 дні - пільговий стаж роботи в особливо шкідливих та особливо важких умовах праці за Списком № 1 на умовах повного робочого дня в ПАТ «Дніпровський меткомбінат».
В зазначеній уточнюючій довідки ПАТ «Дніпровський меткомбінат» в розділі «додаткові відомості» зазначено, що робоче місце атестоване, тобто роботодавцем підтверджено, що весь період роботи позивача за професією «підручний сталевара конвертера» задіяний в виробництві сталі, це робоче місце було атестовано.
Відповідач не заперечує період роботи позивача період з 01.12.1999 року по 14.02.2001 року в публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат», при цьому відповідач вказав про неможливість зарахування такого періоду до пільгового стажу за списком №1, оскільки підприємством не проведено атестацію робочого місця.
Суд зазначає, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі - Порядок № 442) та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації).
Відповідно до п.4 Порядку № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на п`ять років.
При цьому, за приписами п.4.2 Порядку №383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
З вказаних норм вбачається, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку №442 строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.
Так, постановою адміністрації і профкому комбінату від 20.10.1994 р. № 813 «Про атестацію робочих місць за умовами праці» затверджено результати вперше проведеної на комбінаті атестації робочих місць за умовами праці, а також, затверджено перелік професій робітників, робота за якими дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1.
За результатами атестації робочих місць, завершеної у 1994 році, професія «підручний сталевара конвертера» задіяний в виробництві сталі, дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1.
Наказом по комбінату від 26.05.1999 року № 331 «Про проведення атестації робочих місць за умовами праці» (АРМ) на комбінаті було розпочато проведення чергової атестації робочих місць.
Внаслідок скрутного фінансово-економічного стану підприємства в 1999 році чергова атестація робочих місць на комбінаті не була завершена до 20.10.1999 р. та її проведення продовжувалось по грудень 2001 р. до моменту її завершення.
Забезпечення реалізації державної політики щодо соціального захисту працюючих, зайнятих на роботах з несприятливими умовами праці на підприємствах, в установах і організаціях здійснювалось в спірний період Державною експертизою умов праці.
Відповідно до п.11 Порядку та Положення про Державну експертизу умов праці, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 1 грудня 1990 року № 357 (що діяло в спірний період) контроль за якістю проведення атестації робочих місць за умовами праці, правильністю застосування списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах покладався на органи Державної експертизи умов праці.
У відповідності до законодавчо встановлених повноважень Головним державним експертом з умов прані у Дніпропетровській області було надано згоду на продовження терміну дії постанови адміністрації та профкому комбінату від 20.10.1994 р. № 813 «Про атестацію робочих місць за умовами праці» та використання результатів первісної атестації робочих місць до 31.12.2001 р. (лист від 26.10.1999 р. за вих. № 14/1-121, лист від 27.12.2000 р. за вих. № 14/1-261).
Постановою адміністрації та профкому комбінату від 25.12.2001 р. № 1269 «Про атестацію робочих місць за умовами праці» затверджено результати розпочатої в 1999 р. чергової атестації робочих місць за умовами праці, а також затверджено перелік професій робітників, робота за якими дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1.
За результатами даної атестації робочих місць, професія «підручний сталевара конвертера» задіяний в виробництві сталі, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1.
Таким чином, результати атестації робочих місць за умовами праці 1994 року були в установленому порядку продовжені на весь міжатестаційний спірний період з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року та робоче місце позивача «підручний сталевара конвертера» задіяний в виробництві сталі, за умовами та характером праці в цей період під час проведення чергової атестації не змінювалось, що підтверджено результатами наступної атестації робочих місць 2001 року.
При цьому, відповідачем не спростовано той факт, що головний державний експерт з умов праці у Дніпропетровській області, погоджуючи продовження використання результатів первинної атестації робочих місць 1994 року в період проведення наступної чергової атестації, діяв в межах наданих йому за законом повноважень.
Таким чином, черговою атестацією 2001 р. умов праці позивача в спірний період були підтверджені, оскільки саме в цей період і проводилась чергова атестація, розпочата в 1999 році та одночасно застосовувались результати попередньої атестації 1994 року.
За наведених обставин, ні після закінчення п`ятирічного строку дії результатів атестації робочих місць 1994 р., 2001 р., ні до та після затвердження чергової після них атестацій 2001 р.. умови праці позивача за професією «підручний сталевара конвертера» задіяний в виробництві сталі, не змінювались, були підтверджені результатами атестації робочих місць.
За таких обставин пільговий стаж роботи позивача в період з 01.12.1999 р. по 14.02.2001 р., за професією «підручний сталевара конвертера» згідно Списку № 1 підтверджується за результатами атестацій робочих місць, затверджених постановами адміністрації та профспілкового комітету комбінату про атестацію робочих місць за умовами праці від 20.10.1994 р. № 813, від 25.12.2001 р.
Тому доводи відповідача про те, що в період з 20.10.1999 р. по 24.12.2001 р. атестація робочих місць на комбінаті не проводилась, та умови праці проведеною атестацією в зазначений період не підтверджені, не відповідають дійсності та спростовуються наданим у справі письмовими доказами.
Крім того, за приписами ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пільгову пенсію за віком не обмежується умовою про обов`язковість дотримання періодичності підтвердження умов прані за результатами атестації, тому право Позивача на пільгову пенсію, гарантоване законом, не може бути обмежене внаслідок застосування підзаконних нормативних актів, які прийняті на реалізацію цього закону і не можуть звужувати права осіб порівняно із законом.
За таких умов, якщо чергова атестація була проведена з недотриманням передбачених пунктом 4 Порядку атестації робочих місць строків, а працівник до і після завершення чергової атестації робочих місць виконував при незмінних умовах праці ту ж саму роботу і даний факт не спростовано черговою атестацією, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації, оскільки діючим законодавством імперативної норми про протилежне не встановлено.
Суд зазначає, що законодавцем покладено обов`язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її несвоєчасне проведення або неповне проведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист.
Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 10.07.2018 року по справі №227/545/17.
Таким чином, беручи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 908 грн. підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що полягала у не зарахуванні ОСОБА_1 стажу роботи за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, період роботи з 01.12.1999 року по 14.02.2001 року в публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 стаж роботи на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, період роботи ОСОБА_1 з 01.12.1999 року по 14.02.2001 року в публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат», донарахувати та виплатити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) пенсію за невраховуваний період роботи (з 01.12.1999 року по 14.02.2001 року) за Списком № 1, починаючи з 20.01.2021 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник