Справа № 120/2090/21-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

м. Вінниця

25 травня 2021 р. Справа № 120/2090/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши в письмовому провадженні заяву представника позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного сервісного центру МВС в особі Територіального сервісного центру №0541 РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій області, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування перереєстрації, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного сервісного центру МВС в особі Територіального сервісного центру №0541 РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій області, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування перереєстрації, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно здійснено перереєстрацію транспортного засобу марки Ford Transit, номер кузова НОМЕР_1 , який належить позивачу, оскільки, відповідачем не було проведено всіх необхідних заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення перереєстрації, та без наявності всіх належних документів.

Ухвалою суду від 22.03.2021 відкрито провадження в адміністративній справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 20.05.2021 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3 .

21.05.2021 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом заборони Головному сервісному центру МВС та відокремленим структурним підрозділам Головного сервісного центру МВС вчиняти будь-які реєстраційні дії відносно транспортного засобу Ford Transit, номер кузова НОМЕР_1 , 1994 року випуску, колір сірий.

Заява мотивована тим, що у судовому засідання 20.05.2021 представнику позивача стало відомо, що транспортний засіб Ford Transit, номер кузова НОМЕР_1 , був проданий громадянином ОСОБА_2 громадянину ОСОБА_3 , який на даний час рахується власником спірного транспортного засобу.

Відтак, представник позивача вважає, що на даний час існує реальна загроза, що теперішній власник може здійснити подальшу перереєстрацію вказаного транспортного засобу вже іншим особам, що вже сталось в ході розгляду даної справи.

Частиною 1 статті 154 КАС України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З огляду на викладене та беручи до уваги те, що матеріалів справи достатньо для вирішення відповідного процесуального питання, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Види забезпечення позову визначені статтею 151 КАС України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Водночас, згідно з ч. 2 ст. 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином, забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має довести, що невжиття обраних заходів призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною 2 статті 150 КАС України.

Аналіз змісту вказаних норм свідчить про те, що обов`язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони, в тому числі й із зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дії або бездіяльності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості у подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов`язковим поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому, ознаки протиправності повинні бути пов`язані саме з порушеними правами, свободами чи інтересами.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

У пункті 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" № 2 від 06.03.2008 надано роз`яснення, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

Доводи позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову суд оцінює з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших осіб, які беруть участь в справі; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у випадку невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таким заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового розгляду.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Аналогічна правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 21.01.2021 у справі № 140/8878/20.

Суд зазначає, що предметом позову у цій адміністративній справі є визнання протиправною та скасування перереєстрації транспортного засобу марки Ford Transit, номер кузова НОМЕР_1 , яка була здійснена 08.10.2020 року Регіональним сервісним центром МВС у Вінницькій області за ОСОБА_2 .

Разом з тим, 20.05.2021 представником відповідача подано до суду клопотання про залучення третьої особи до участі у справі ОСОБА_3 , оскільки, згідно відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів, на даний час ОСОБА_3 є власником транспортного засобу марки Ford Transit, номер кузова НОМЕР_1 на підставі договору купівлі-продажу.

З урахуванням наведеного суд приймає до уваги позицію позивача, що існує реальна можливість відчуження спірного транспортного засобу та подальшого проведення державної реєстрації транспортного засобу за іншою особою, що суттєво ускладнить поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Зокрема Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

На підставі викладеного, суд доходить висновку про наявність небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та можливість виникнення ситуації, при якій ефективний захист або відновлення прав позивача, у разі задоволення позову, стане утрудненим чи неможливим.

Враховуючи наведене суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення заяви представника позивача та забезпечення позову ОСОБА_1 з підстав, що передбачені у п. 1 ч. 2 ст. 150 КАС України, та в спосіб, визначений у п. 2, 4 ч. 1 ст. 151 КАС України, шляхом заборони Головному сервісному центру МВС та відокремленим структурним підрозділам Головного сервісного центру МВС вчиняти будь-які реєстраційні дії відносно транспортного засобу Ford Transit, номер кузова НОМЕР_1 , 1994 року випуску, колір сірий, до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Забезпечення позову у такий спосіб, на думку суду, є співмірним із заявленими позовними вимогами та співвідноситься з правами (інтересами) позивача і наслідками вжиття заходів забезпечення позову для інших заінтересованих осіб.

Згідно з статтею 156 КАС України ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Керуючись статтями 9, 150, 151, 154, 243, 248, 256 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити Головному сервісному центру МВС та всім відокремленим структурним підрозділам Головного сервісного центру МВС вчиняти будь-які реєстраційні дії відносно транспортного засобу Ford Transit, номер кузова НОМЕР_1 , 1994 року випуску, колір сірий, до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Копію ухвали про забезпечення позову надіслати для виконання Головному сервісному центру МВС, а також іншим особам, які беруть участь у справі.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна