Справа № 260/2002/21
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

25 травня 2021 рокум. Ужгород№ 260/2002/21

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі судді Калинич Я.М., розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Навроцького Володимира Вячеславовича, звернулася в інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради про визнання протиправним та нечинним рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради №439 від 23.12.2020 року в частині поділу АДРЕСА_1 на парні і непарні будинки у п.п. 5 та 11 Таблиці «Перелік вулиць м. Ужгород, закріплених за закладами загальної середньої освіти для обслуговування» Додатку №1 до рішення.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради №439 від 23.12.2020 року в частині поділу АДРЕСА_1 на парні і непарні будинки у п.п. 5 та 11 Таблиці «Перелік вулиць м. Ужгород, закріплених за закладами загальної середньої освіти для обслуговування» Додатку №1 до рішення.

В обґрунтування заяви позивачка покликалася на те, що якщо вона не подасть заяву про зарахування її дітей до першого класу до 31.05.2021 року до Ужгородської ЗОШ №7, її діти втратять можливість навчатись в Ужгородській ЗОШ №7, оскільки всі вільні місця будуть заповнені дітьми, які проживають на території обслуговування школи і подадуть заяви на зарахування в школу. Також непередбачуваними є результати жеребкування. Тому, на переконання позивача, необхідно зупинити дію рішення в частині поділу АДРЕСА_1 на парні і непарні будинки, оскільки без такого зупинення її діти зможуть навчатись тільки, якщо будуть вільні місця після 01.06.2021 року. Якщо їх не буде її діти взагалі втратять права на навчання в Ужгородській ЗОШ №7 і не зможуть здобувати якісну освіту в якісній школі. Зазначає, що очевидною ознакою протиправності рішення №439 є поділ вулиці на парні і непарні будинки без правомірної об`єктивно визначеної мети. Вважає, що метою поділу на парні і непарні є приховання поділу дітей на ромів і неромів і неможливості навчання дітей ромського походження в Ужгородській ЗОШ №7.

Вивчивши заяву про забезпечення адміністративного позову та подані матеріали, суд вважає, що подана заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому, позов, згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України, може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 5 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України зупинення дії нормативно-правового акта як захід забезпечення позову допускається лише у разі очевидних ознак протиправності такого акта та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду з позовом щодо такого акта.

Таким чином, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Однак, позивачкою не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позивачка зазначає, що рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради №439 від 23.12.2020 року має очевидні ознаки протиправності.

Виходячи зі змісту заяви про забезпечення позову та наведених позивачкою тверджень в її обґрунтування, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що ознаки протиправності розпорядження підлягають судовому дослідженню під час розгляду справи по суті та не є достатніми для висновку про наявність очевидної протиправності такого рішення та застосування заходів забезпечення позову за правилами встановленими статтями 150-151 КАС України.

Також суд, вирішуючи питання про забезпечення позову, бере до уваги інтереси не тільки позивачки, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відтак, запропонований заявником спосіб забезпечення адміністративного позову в даному випадку є вирішенням справи по суті, без ухвалення рішення по справі, що виходить за межі мети інституту забезпечення позову, встановленої вимогами статті 151 КАС України.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем не доведено існування обставин, передбачених у ч.2 статті 150 КАС України, відтак відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення адміністративного позову.

Окрім цього, вжиття заходів забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб є неможливим, оскільки при цьому фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 150, 151, 154 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Я. М. Калинич