Справа № 620/2343/21
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2021 року м. Чернігів Справа № 620/2343/21

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Тихоненко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Севен-Шом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю Севен-Шом (далі ТОВ Севен-Шом, позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області (далі ГУ ДПС у Чернігівській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.01.2021 № 0, № 0 та № 0.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що висновки акту перевірки не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки у нього наявні всі первинні бухгалтерські документи, які підтверджують дійсність укладених договорів. Вказує, що факт надання, отримання товару підтверджується не тільки документально, а й наявністю відповідного результату від проведених робіт. Зазначає, що на момент здійснення господарських операцій, контрагенти володіли достатнім обсягом правоздатності та дієздатності для вчинення правочинів, а в акті перевірки жодним доказом не доведено наявності мети, завідомо суперечної інтересам держави і суспільства, а також існування умислу у платника податку чи його контрагентів, як обов`язкової ознаки для визнання правочину недійсним та застосування санкцій.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Відповідач в межах встановленого судом строку подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог та зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті у відповідності до вимог чинного законодавства та є такими, що скасуванню не підлягають. ГУ ДПС у Чернігівській області відповідно та на підставі п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.79.1.8, п.78.1 ст.78 Податкового кодексу проведено документальну позапланову виїзну перевірку щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодуванні ТОВ «Севен-Шом», за результатами якої складено акт від 17.12.2020 № 1997/07/42555021. Перевіркою встановлено наступне: основним чинником виникнення від`ємного значення з ПДВ є: вивезення ТОВ «Севен-Шом» за межі митної території України дошки хвойної (соснової) обрізної, пиломатеріалу розпиляного уздовж; придбання товарів (послуг) на митній території України за основною ставкою та послуг з розпилювання, торцування, навантаження та зберігання пиломатеріалів у ФОП ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) (далі ФОП ОСОБА_1 ), круглих лісоматеріалів у Державного підприємства "Чернігівське лісове господарство" (податковий номер 0993490), послуг по митному оформленню, постановки замовника на облік у митницю у ТОВ "БК "АГРО ЕНЕРГОПОСТАЧ" (податковий номер 31188925), послуг з оформлення документів для участі в аукціоні у Чернігівської обласної товарної агропромислової біржі (податковий номер 25901112). Таким чином основним контрагентом позивача, за рахунок взаємовідносин з яким сформоване від`ємне значення податку на додану вартість та відповідно заявлено бюджетне відшкодування податку є ФОП ОСОБА_1 . За даними податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 за 3-й квартал 2020 року фактична чисельність найманих працівників у звітному періоді (осіб) склала 0 осіб. Крім того, за даними АІС «Податковий блок» у ФОП ОСОБА_1 станом на кінець перевіряємого періоду (30.09.2020) були відсутні виробничі, складські приміщення, необхідні для здійснення операцій з постачання вищезазначених ТМЦ та надання вищезазначених послуг у зв`язку з тим, що відомості про об`єкти оподаткування внесені до АІС «Податковий блок» внесені 12.10.2020. ФОП ОСОБА_1 було направлено запит від 08.12.2020 № 10008/ФОП/25-01-07-01-06 з проханням надати інформацію та її документальне підтвердження стосовно взаємовідносин з позивачем, однак станом на 17.12.2020 відповідь не надходила. В ході проведення перевірки не надано первинні документи - акти приймання-передачі сировини (пиломатеріалу) на переробку, невідомо, яким чином здійснювалось фізичне переміщення пиломатеріалів від позивача до ФОП ОСОБА_1 для переробки, не надані бухгалтерські регістри, облікові документи щодо операцій з оприбуткування пиломатеріалів до розпилювання (переробки) та оприбуткування пиломатеріалу обрізного та продукції (обрізки, тирса) після переробки. У зв`язку з відсутністю власних та орендованих виробничих, складських приміщень у ТОВ «Севен-Шом» не підтверджується зберігання придбаного у ФОП ОСОБА_1 пиломатеріалу. Згідно наданого договору оренди нежитлового приміщення від 01.06.2020 № б/н, що укладений з фізичною особою ОСОБА_1 ТОВ «Севен-Шом» нібито орендує складське нежитлове приміщення, загальною площею 10 кв. метрів, розташоване за адресою АДРЕСА_1 , проте, згідно наданих в ході проведення перевірки бухгалтерських регістрів по рахунку 631, 685 взаємовідносини по оренді з фізичною особою ОСОБА_1 відсутні. Крім того, серед документально оформлених послуг від ФОП ОСОБА_1 є, зокрема, послуга з навантаження пиломатеріалів, проте, невідомо, яким чином здійснювалось навантаження пиломатеріалів без залучення сторонніх осіб та за відсутності технічних можливостей, що свідчить про ознаки нереальності здійснення операцій. Також за результатами проведеного аналізу даних меморіальних ордерів за червень 2020 року серпень 2020 року встановлено розбіжність між вартісними показниками в первинних документах та показниками в даних меморіальних ордерах. Крім того, згідно наданих до перевірки загальних оборотно-сальдових відомостей за червень, липень, серпень, вересень 2020 року встановлено, що оборот по дебету не дорівнює обороту по кредиту, тобто підприємством не дотримано метод подвійного запису в бухгалтерському обліку. Зазначене вище підтверджує відсутність доказів фактичного виконання робіт на замовлення ТОВ «Севен-Шом» та поставки товару на адресу ТОВ «Севен-Шом» з боку ФОП ОСОБА_1 . Отже перевіркою встановлено, що фактично операції між ФОП ОСОБА_1 та позивачем у періоді з червня 2020 року по вересень 2020 року не здійснювались, а наявне лише формальне оформлення первинних документів, у зв`язку з чим ТОВ «Севен-Шом» завищено суму ПДВ, відображену у складі податкового кредиту. Також в складі суми бюджетного відшкодування враховані суми податку на додану вартість по взаємовідносинам з ДП «Чернігівське лісове господарство» на суму ПДВ 19 784 грн, в тому числі за періодом виписки податкових накладних: серпень 2020 року - 6 667 грн, вересень 2020 року - 13 117 грн. В ході проведення перевірки був наданий договір від 13.05.2020 №145, укладений між ДП «Чернігівське лісове господарство» (Продавець) та ТОВ «Севен-Шом» (Покупець) на поставку лісоматеріалів. Згідно з умовами договору прийом-передача товару здійснюється на складі Продавця уповноваженим представником Покупця на умовах поставки франко-склад Продавця. Проте, у серпні-вересні 2020 року згідно наданих ТТН доставка здійснювалась ДП «Чернігівське лісове господарство» до пункту розвантаження - Михайло-Коцюбинське. Хоча умовами договору це не передбачено, будь-яких додаткових угод до укладеного договору або окремого договору на перевезення в ході проведення перевірки надано не було. Сукупність даних ознак свідчить про порушення платником абз. «б» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України. Враховуючи вищенаведене, позивачу відмовлено у бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість в розмірі 19 784 грн по операціях з ДП «Чернігівське лісове господарство».

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій останній зазначає аналогічні обставини, викладені в позові та зазначає, що жодного доказу на підтвердження своїх висновків відповідач не надав, і всі його доводи зводяться до власних припущень та трактувань. Позивачем надані всі необхідні документи для підтвердження господарських операцій з контрагентом.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

16.10.2018 позивач зареєстрований в якості юридичної особи та взятий на податковий облік як платника податків з 17.10.2018, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Основним видом діяльності позивача є: 46.73 оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням (том № 1 а.с.239).

ГУ ДПС у Чернігівській області на підставі направлень від 20.11.2020 № 389, № 388, наказу від 18.11.2020 № 1789-а (том № 1 а.с.45), виданого на підставі п.п.19-1.1.6 п.19-1.1 ст.19-1, п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Севен-Шом» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2020 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 20.10.2020 № 39624928 з урахуванням уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 12.11.2020 № 44069412 (далі - Декларація) від`ємного значення з податку на додану вартість (далі - ПДВ), у тому числі заявленого до бюджетного відшкодування з бюджету, за результатами якої складено акт від 17.12.2020 № 1997/07/42555021 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Севен-Шон» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету (далі акт перевірки) (том № 1 а.с.15-36).

Згідно висновку вказаного акту документальною позаплановою перевіркою встановлено порушення ТОВ «Севен-Шом»:

абзацу «б» пункту 200.4, пунктів 200.7, 200.8 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (далі ПК України) та наказу Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21 «Про затвердження форм та порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», в результаті чого платнику відмовлено в отриманні бюджетного відшкодування податку на додану вартість в сумі 19784,00 грн;

п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198, п.п. «б» п.200.4, пунктів 200.7, 200.8 статті 200 розділу V ПК України, оскільки позивачем завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на 149064,00 грн, в тому числі за червень 2020 року на суму 29483,00 грн, за липень 2020 року на суму 25000,00 грн, за вересень 2020 року на суму 94581,00 грн;

п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198 розділу V ПК України, оскільки позивачем завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду на суму 3 грн, в тому числі за вересень 2020 року в сумі 3 грн.

Такі висновки відповідача ґрунтуються на тому, що перевіркою позивача не підтверджено реальність здійснення господарських операцій з контрагентами. В ході проведення перевірки не надано первинні документи - акти приймання-передачі сировини (пиломатеріалу) на переробку, невідомо, яким чином здійснювалось фізичне переміщення пиломатеріалів від ТОВ «Севен-Шом» до ФОП ОСОБА_1 для переробки, не надані бухгалтерські регістри, облікові документи щодо операцій з оприбуткування пиломатеріалів до розпилювання (переробки) та оприбуткування пиломатеріалу обрізного та продукції (обрізки, тирса) після переробки. У зв`язку з відсутністю власних та орендованих виробничих, складських приміщень у ТОВ «Севен-Шом» не підтверджується зберігання придбаного у ФОП ОСОБА_1 пиломатеріалу. Також перевіркою встановлено, що у контрагента позивача були відсутні фізичні, технічні та технологічні можливості для вчинення задекларованих господарських операцій; матеріальні та трудові ресурси, необхідні для вчинення дій, що становлять зміст оформлених господарських операцій з постачання товарів. Фактично позивачем здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операцій з одержання ТМЦ та послуг і складено первинні документи всупереч норм частини першої ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.п. 2.1, 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88. Оскільки відсутній факт формування згідно з абзацом другим ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» відповідного активу, як ресурсу контрольованого у результаті минулих подій внаслідок реального придбання у інших суб`єктів господарювання або власного виробництва. Тобто, відсутня господарська операція як певна дія або подія у визначенні абзацу п`ятого ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в основі якої має бути дійсний рух певного активу.

На підставі акту перевірки ГУ ДПС у Чернігівській області 18.01.2021 винесено податкові повідомлення-рішення, а саме:

№ 0, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку у розмірі 149064,00 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) в розмірі 37266,00 грн (том № 1 а.с.43);

№ 0, яким виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за вересень 2020 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 19784,00 грн (том № 1 а.с.42);

№ 0, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 3,00 грн (том № 1 а.с.44).

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно абзацу одинадцятого статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо. (частина друга статті 9 вказаного Закону).

Отже, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 №727 (далі Порядок) передбачена необхідність висвітлювати показники на підставі первинних документів податкового та фінансового обліку, чітко викладати зміст порушень з посиланням на конкретні пункти і статті нормативно-правових актів, додавати до актів письмові пояснення осіб підприємства щодо встановлених порушень, зазначати первинний документ, на підставі якого вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліках, та інші докази, що достовірно підтверджують наявність факту порушення, з відображенням повного переліку порушень, вказувати назву, дату, номер документу, відповідно до якого здійснено операцію, суть операції з посиланням на нормативно-правові акти, їх пункти і статті, положення яких порушені, тощо. Обов`язковість виконання вказаних вимог посадовими особами органів державної податкової служби встановлена в силу положень п.1, п.4 та п.5 вказаного Порядку.

Згідно підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковим кредитом визнається сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

В силу підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

У відповідності до пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Згідно пункту 137.1 статті 137 Податкового кодексу України податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (пункт 44.1. статті 44 Податкового кодексу України).

В силу пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України; вивезення товарів за межі митної території України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну території України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезення таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримані послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг.

В силу п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно пунктів 200.1, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

З наведених законодавчих положень випливає, що умовами реалізації права платника на податковий кредит є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах власної господарської діяльності платника податку та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства, на підтвердження факту понесення витрат на їх придбання.

Згідно п.201.1, 201.6 ст.201 ПК України, платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10. ст.201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підставами для формування податкового кредиту є наявність належним чином оформленої та зареєстрованої податкової накладної, митної декларації, заяви зі скаргою на постачальника, поданої відповідно до пункту 201.10 статті 201 Кодексу, бухгалтерської довідки, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 Кодексу, або інших документів, передбачених пунктом 201.11 статті 201 Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави зробити висновок, що у Податковому Кодексі передбачено підставу для формування податкового кредиту, а саме наявність складеної та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, податкової накладної.

Підпунктом б) пункту 200.4 статті 200 ПК України встановлено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Тобто податковим законодавством передбачено дві умови відшкодування платнику податків податку на додану вартість, а саме:

сума від`ємного значення податку на додану вартість розрахована згідно з пунктом 200.1 ст.200 ПК України і заявлена платником податків до відшкодування має бути фактично сплачено у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України»;

сума, заявлена до відшкодування (обчислена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу) станом на дату подання декларації має бути документально підтверджена.

Як встановлено судом ТОВ «Севен-Шом» до ГУ ДПС у Чернігівській області було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2020 року згідно якої, від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду становить 119 911 грн, сума задекларованого бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку складає 114 365,00 грн.

Причиною виникнення від`ємного значення, різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту у вересні 2020 року є отримання послуг та товарів на виконання укладених договорів з ФОП ОСОБА_1 .

Слід зазначити, що ФОП ОСОБА_1 зареєстрований, як суб`єкт господарювання з 02.03.2011 та є платником з податку на додану вартість з 15.11.2014.

Так, 03.06.2020 між позивачем та ФОП ОСОБА_1 укладено договір №03/06/2020 на поставку товару (том № 1 а.с.55).

Згідно п.1.3 договору найменування, асортимент, кількість, вартість, ціна товару визначається в накладних, що є невід`ємною частиною цього договору.

За умовами вказаного договору постачальник поставляє товар відповідно до поданих покупцем заявок, а покупець зобов`язаний приймати такий товар та своєчасно сплачувати їх вартість (п.3.1).

За п.5.1 договору ціна товару закріплюється у національній валюті України та встановлюється у накладній на поставку товару.

Договір укладений та вступає в дію з дати його підписання його Сторонами та скріплення печатками Сторін. Датою підписання договору вважається дата, зазначена у верхньому правому куті на першій сторінці Договору. Договір діє до 31.12.2020 і автоматично продовжує свою дію на кожен наступний календарний рік, якщо жодна із сторін не висловила бажання припинити дію Договору п.п.8.1 8.2 Договору.

На виконання умов вказаного договору протягом червня 2020 року ТОВ «Севен-Шом» від ФОП ОСОБА_1 отримано товар згідно накладних №03/06/2020 від 03.06.2020 на суму 87 000 грн та №10/06/2020 від 10.06.2020 на суму 89 900 грн.

Крім цього, 07.06.2020 ТОВ «Севен-Шом» з ФОП ОСОБА_1 №07/06/2020 укладено договір на надання послуг з розпилювання, торцювання, зберігання та навантажування в обсязі та на умовах, визначених цим Договором.

Акт про надання, на підставі зазначено Договору послуг, підписується сторонами та є підставою для здійснення оплати за надані послуги (п.п.4.1-4.2).

На виконання умов договору від 07.06.2020 №07/06/2020 протягом червня 2020 року ФОП ОСОБА_1 надано позивачу послуги, що підтверджується актами наданих послуг №19/06/2020 від 19.06.2020 на суму 37 521,60 грн та №29/06/2020 від 29.06.2020 на суму 37 436,40 грн.

В свою чергу, протягом червня 2020 року ТОВ «Севен-Шом» на виконання зобов`язань за вказаними договорами, здійснено оплату у сумі 176 900 грн, шляхом перерахування коштів через банківський рахунок, відкритий в АТ «Альфа Банк» на банківський рахунок ФОП ОСОБА_1 , що підтверджується банківською випискою.

Також на виконання умов договору від 03.06.2020 № 03/06/2020 ФОП ОСОБА_1 поставлено товар позивачу згідно накладних: №08/07/2020 від 08.07.2020 на суму 87 999,02 грн; №23/07/2020 від 23.07.2020 на суму 95 284,36 грн.

На виконання умов договору від 07.06.2020 № 07/06/2020 ФОП ОСОБА_1 надано послуги ТОВ «Севен-Шом» згідно актів наданих послуг: №01/07/2020 від 01.07.2020 на суму 38 096,40 грн; №03/07/2020 від 03.07.2020 на суму 36 188,16 грн; №13/07/2020 від 13.07.2020 на суму 36 915,96 грн; №16/07/2020 від 16.07.2020 на суму 27 627,20 грн; №23/07/2020 від 23.07.2020 на суму 37 142,28 грн.

В свою чергу, у липні 2020 року ТОВ «Севен-Шом» на виконання зобов`язань за вказаними договорами здійснено оплату на банківський рахунок ФОП ОСОБА_1 у сумі 150 000 грн, що підтверджується банківською випискою.

На виконання умов договору від 07.06.2020 №07/06/2020 ФОП ОСОБА_1 надано послуги ТОВ «Севен-Шом» згідно акту наданих послуг №27/08/2020 від 27.08.2020 на суму 36 128,88 грн.

У серпні 2020 року ТОВ «Севен-Шом» на виконання зобов`язань за вказаними договорами здійснено оплату коштів на банківський рахунок ФОП ОСОБА_1 у сумі 214 211,38 грн, що підтверджується банківською випискою.

На виконання умов договору від 03.06.2020 №03/06/2020 ФОП ОСОБА_1 поставлено товар ТОВ «Севен-Шом» згідно накладної №27/09/2020 від 27.09.2020 на суму 108 529,2 грн.

На виконання умов договору від 07.06.2020 № 07/06/2020 ФОП ОСОБА_1 надано послуги ТОВ «Севен-Шом» згідно актів наданих послуг: №02/09/2020 від 02.09.2020 на суму 36 308,88 грн; №27/09/2020 від 27.09.2020 на суму 37 231,20 грн.

У вересні 2020 року ТОВ «Севен-Шом» на виконання зобов`язань за вказаними договорами здійснено оплату коштів на банківський рахунок ФОП ОСОБА_1 у сумі 367 557,96 грн, що підтверджується банківською випискою.

Наведені вище докази підтверджують наявність реальних господарських операцій ТОВ «Севен-Шом» з ФОП ОСОБА_1 та фінансових наслідків для позивача у вигляді збільшення витрат та товарних активів, тобто відбулися зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, що підпадає під поняття «господарська операція».

В матеріалах справи наявні документи щодо реалізації позивачем виготовленої в межах своєї господарської діяльності продукції через митний кордон України.

Безпідставним є висновок податкового органу, викладений в акті перевірки, що відсутність складських приміщень у ФОП ОСОБА_1 позбавляє його можливості належно виконати взяті на себе зобов`язання.

Слід зазначити, що основним видом діяльності ТОВ «Севен-Шом» є оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням.

У той час, як за договорами, укладеними з ФОП ОСОБА_1 , ним здійснювалася переробка, придбаної ТОВ «Севен-Шом» необробленої деревини, та поставка пиломатеріалів, що повністю відповідає діловій меті.

Також не приймаються судом до уваги доводи податкового органу, викладені в акті перевірки, щодо відсутності документального підтвердження здійснення операцій з передачі пиломатеріалу для переробки на склад переробника та операцій з передачі пиломатеріалу на зберігання.

Так, предметом, укладеного між позивачем (замовник) та ФОП ОСОБА_1 (виконавець), договору від 07.06.2020 № 07/06/2020 є послуги з розпилювання, торцювання, зберігання та навантажування в обсязі та на умовах, визначених цим Договором.

При виконанні умов зазначеного договору сторони досягли згоди по оформленню господарських операцій по прийманню-передачі необробленої деревини та пиломатеріалу у формі акту наданих послуг, у якому одночасно відображено відомості про види послуг, які надавалися ФОП ОСОБА_1 , в тому числі підтверджено факт приймання виконавцем на розпиловку необробленої деревини та передачі замовнику виготовленого пиломатеріалу.

Крім зазначених актів, сторонами додатково складались акти приймання-передачі круглого лісоматеріалу у переробку та зворотного приймання-передачі з переробки/обробки обрізного пиломатеріалу, які по суті дублювали зазначену у наведених вище актах інформацію/відомості.

Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України сторони відповідно до ст.6 цього Кодексу є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що підставою відмови в отриманні суми бюджетного відшкодування у сумі 19784,00 грн стала відсутність у товарно-транспортних накладних ініціалів, прізвища та підпису у графі «деревину одержав». Як вказує відповідач прийом передачі товару здійснюється на складі продавця уповноваженим представником покупця на умовах поставки франко - склад продавця (п.4.1 Договору від 13.05.2020 № 145).

При цьому, податковим органом зазначено, що вказане є порушенням абзацу «б» п.200.4 пунктів 200.7, 200.8 ст.200 Податкового кодексу України та наказу Мінфін України від 28.01.2016 № 21 «Про затвердження форми та порядку заповнення податкової звітності з податку на додану вартість» у зв`язку з чим відмовлено в отриманні бюджетного відшкодування ПДВ у сумі 19 784,00 грн, по операціях з ДП «Чернігівське лісове господарство».

Однак, така позиція податкового органу суперечить дійсним обставинам справи та спростовується наступним.

За договором від 13.05.2020 №145, укладеним між позивачем та ДП «Чернігівське лісове господарство» продавець зобов`язується поставити, а покупець зобов`язується оплатити лісоматеріали круглі соснові; класів якості В, С, D; діаметрами 15 см і в кількості 500 куб.м. (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п.4.1 вказаного договору прийом-передача товару здійснюється на складі продавця уповноваженим представником покупця на умовах поставки франко-склад продавця: за якістю у відповідності з нормами відповідних ДСТУ, ТУ, інших умов згідно законодавства України; за кількістю у відповідності з ТТН чи залізничними накладними та специфікації до них з підписом уповноваженої особи та печаткою Продавця.

Датою передачі товару продавцем та прийому його покупцем, тобто датою поставки, вважається дата товарно-транспортної накладної (п. 4.3 Договору).

Приймання товару по кількості та якості здійснюється відповідно з вимогами інструкції про порядок приймання лісопродукції по кількості і якості П-6, П-7, ДСТУ 4020-2-2001.

Умови зазначеного договору були виконані сторонами у повному обсязі, товар поставлений постачальником та отриманий покупцем. Оплата за товар проведена в повному обсязі.

Придбаний у ДП «Чернігівське лісове господарство» ліс в подальшому був перероблений та реалізований контрагентам покупцям (нерезидентам) на виконання зовнішньоекономічних контрактів, що не заперечується відповідачем.

Так, досліджені в процесі розгляду справи первинні документи розкривають зміст господарської операції, підтверджують рух активів позивача, зміни у власному капіталі підприємства та отримання ним реального результату в процесі господарської діяльності з контрагентами.

Судом не встановлено жодного фактичного порушення вимог наведених норм законодавства, яке б позбавляло позивача права на формування податкового кредиту та витрат.

Самі собою недоліки в оформленні окремих документів не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту та витрат, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, у власному капіталі підприємства у зв`язку з його господарською діяльністю.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.06.2020 у справі № 480/4346/18.

Разом з тим, доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту та витрат.

До того ж, придбаний у контрагентів позивача товар було використано останнім у межах власної господарської діяльності з метою отримання прибутку.

Суд зазначає, що первинні документи відповідають вимогам статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

Також, в обґрунтування прийняття спірних податкових повідомлень-рішень відповідачем не наведено обставин, які б вказували на безтоварність операцій. Висновки відповідача ґрунтуються на даних податкової інформації щодо спірних контрагентів, а не аналізу суті та наслідків господарських операцій, які мали місце у перевіряємому періоді, що, в свою чергу, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних договорів за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи.

Дії контрагентів самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин позивача з його контрагентами.

Суд зазначає, що контролюючим органом всупереч вимог Кодексу адміністративного судочинства України не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили, що наявні у контрагента трудові ресурси та матеріально - технічне забезпечення були недостатніми для проведення господарської діяльності з поставки товару, обумовленого укладеними договорами з позивачем, як не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили про наявність фактів, які свідчили про протиправну поведінку контрагентів та про обізнаність платника податків щодо такої та злагодженості дій між ними.

Суд звертає увагу, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування об`єкта оподаткування податком на додану вартість, витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.05.2020 у справі № 826/11267/16, від 02.06.2020 у справі № 620/1024/19, від 30.06.2020 у справі № 440/2/426/19, від 10.07.2020 у справі № 120/4723/18-а, від 17.07.2020 у справі № 804/625/16.

Європейський суд з прав людини, розглянувши справу Інтерсплав проти України, вказав, що коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування податку на додану вартість, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Не можуть бути прийнятими доводи владної сторони за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що платник податку був безпосередньо залучений до таких зловживань.

Такий висновок відповідає принципу індивідуального застосування відповідальності, в тому числі за порушення правил оподаткування.

Стосовно інших посилань відповідача, то суд критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Приймаючи до уваги наявність всіх необхідних первинних документів щодо фінансово-господарських взаємовідносин позивача з контрагентами, платник податків мав повне право на віднесення відповідних сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту та витрат і відповідно до бюджетного відшкодування, як наслідок податковим органом протиправно зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку на суму 149064,00 грн та 37266,00 грн штрафні (фінансові) санкції (штраф); протиправно відмовлено в бюджетному відшкодуванні за вересень 2020 року в розмірі 19784,00 грн та застосовано штраф в сумі 3 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності приходить до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 18.01.2021 № 0, № 0 та № 0 прийняті відповідачем не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є протиправними і підлягають скасуванню.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 Кодексу адміністративного судочинства України).

У статті 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що позов ТОВ «Севен-Шом» підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Чернігівській області на користь ТОВ «Севен-Шом» підлягає стягненню сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 3091,77 грн.

Керуючись статтями 168, 227, 241, 243, 244-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Севен-Шом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області від 18.01.2021 № 0, № 0 та № 0.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Севен-Шом» судовий збір в розмірі 3091 (три тисячі дев`яносто одна) грн 77 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Севен-Шом (вул. Гоголя, 22-А, смт. Михайло-Коцюбинське, Чернігівський район, Чернігівська область, 15552, ).

Відповідач: Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області (вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000, ).

Повний текст рішення суду складено 24.05.2021.

Суддя О.М. Тихоненко