Справа № 200/5873/21
Суддя: Крилова М.М.
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

24 травня 2021 р. Справа №200/5873/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Крилова М.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

17 травня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява представника позивачів Жуковської М.В., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Удаченської селищної ради Покровського району Донецької області про:

- визнання протиправною бездіяльність щодо не прийняття рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) за заявою про виділення земельної частки (паю) в натурі за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:0618, поданої 03.07.2020;

- зобов`язання прийняти рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:0618 власникам земельних часток (паїв) за поданою ними заявою від 03.07.2020.

Разом з адміністративним позовом подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони Удаченській селищній раді Покровського району Донецької області передавати в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :07:000:0618 та заборони державному реєстратору здійснювати реєстраційні дії по державній реєстрації речового права права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:0618.

В зазначеній заяві представник ОСОБА_1 зазначила, що рішенням відповідача від 19.03.2021 № VIII/7-1 скасовано раніше надані відповідачем дозволи про складання технічної документації, також усно повідомлено, що готуються документи, щоб вказану земельну ділянку з кадастровим номером :07:000:0618 площею 18,5 га, за рахунок якої позивачі мають реалізувати своє право на право отримання паїв в натурі буде передаватись в оренду, оскільки відповідач бажає отримати прибуток.

За думко заявника, передання земельної ділянки в оренду призведе до появи нової зацікавленої сторони, права якого можуть бути порушені, ускладнення подальшого захисту прав позивачів. Також передання земельної ділянки в оренду стане підставою для збільшення позовних вимог, предмету позову, можливого об`єднання позовів, що затягне судовий процес. Вказане ускладнить реалізацію прав позивачів, оскільки спірна земельна ділянка не витребуваного пайового фонду є єдиною вільною ділянкою на території Удаченської селищної ради, що передбачена для виділення паїв КСП «Дружба» Удаченської селищної ради.

Дослідивши підстави, на яких ґрунтується клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заявлене клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Забезпечення позову це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.

Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику. Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.

Відповідно до частини першої, другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) не вжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Верховний Суд у постанові від 24 грудня 2019 у справі № 826/16888/18 вказав, що при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Водночас заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з правовими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

З аналізу наведених норм права вбачається, що забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Також, Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ № 2 від 6 березня 2008 року зазначено, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову, адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Тобто, обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є достатнє обґрунтування того, що не вжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, заявник просить заборонити вчиняти дії щодо передачі в оренду спірної земельної ділянки та заборони державному реєстратору здійснювати реєстраційні дії, однак у клопотанні не обґрунтовано неможливості в подальшому без заборони вчинення дій, відновити свої права.

Посилання позивача на усне повідомлення про те, що готуються документи для передачі спірної ділянки в оренду не може бути підставою для вжиття заходів забезпечення позову. Оскільки, заявником не надано до суду належних доказів на підтвердження існування очевидних ознак порушення його прав, свобод та інтересів.

Врахуовючи вищенаведене, судом встановлено, що заявником жодних доказів на підтвердження доводів заяви про забезпечення позову суду не надано, як і не зазначено про те, що наразі на спірну земельну ділянку претендують інші особи, а тому встановити обґрунтованість необхідності вжиття заходів забезпечення позову, у тому числі і обґрунтованості припущень самого заявника, що не вжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити подальшій захист прав позивачів та затягнути судовий процес - не вбачається можливим.

Слід звернути увагу, що заявник просить заборонити вчиняти дії державному реєстратору, який не є відповідачем по справі.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для забезпечення позову.

Згідно з ч. 5 ст. 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 8 ст. 154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Виходячи з викладених заявником обставин та вищенаведених положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Кодексом адміністративного судочинства України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Жуковської Марини Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 3 розділу VІ Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (веб-адреса сторінки:http://court.gov.ua/).

Суддя М.М. Крилова