Справа № 400/459/21
Суддя: Фульга А. П.
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2021 р. № 400/459/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Фульги А.П. розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області, вул. Смілянська, 120, м.Черкаси, Черкаська область,18000

про:визнання протиправними та скасування рішень від 14.12.2020 № 16/20, № 17/20,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - відповідач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області (далі - відповідач) з вимогами:

скасувати рішення відповідача №16/20 від 14.12.2020р. про накладення штрафу у розмірі 1700,00грн. за недотримання встановлених законом вимог щодо змісту реклами;

скасувати рішення відповідача №17/20 від 14.12.2019р. про накладення штрафу у розмірі 1700,00грн. за неподання інформації щодо вартості розповсюдженої реклами;

Ухвалою від 01.02.2020р. суд залишив позовну заяву без руху. Ухвалою від 15.02.2021 року суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.

Позивач обгрунтував позовні вимоги тим, що жодних повідомлень від відповідача про винесені останнім рішень № 16, 17 від 14.12.2019р. не отримував. Позивач отримав 28.12.2020 року оскаржувані рішення. Відповідачем в оскаржуваних рішенням визначено штрафні санкції за порушення законодаства у сфері реклами, а саме за розміщення на фасаді магазину напису "Розпродаж 50%". Позивач вважає, що напис на фасаді магазину "розпродаж 50%" є постером, а не рекламою згідно чинного законодавства України. При цьому місце розташування постеру зі змістом "Розпродаж 50 %" має визначальне значення для справи, адже згідно ч.8 ст.8 Закону України "Про рекламу" розміщення інформації про товар у місцях, де цей товар реалізується, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці, не вважається рекламою. Таким чином, відповідачем необгрунтовано та протиправно самостійно встановлено, що матеріал, названий постером, обовязково є рекламою.

Відповідач заперечував проти позову та вказав у відзиві, що позивач на день розгляду справи про накладення штрафних санкцій документів щодо виявлених порушень не надав інформації про вартість розміщеної реклами, на засідання комісії неодноразово не з`являвся, хоч і був повідомлений належним чином, тому накладені штрафні санкції відповідають вимогам закону, а позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі ч. 9 ст. 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути адміністративний позов в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Дослідив матеріали справи, суд виходить з наступного.

В ході здійснення державного контролю виявлено розповсюдження рекламного сюжету на фасаді магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 " торговельного центру « ІНФОРМАЦІЯ_2 » зі змістом "РОЗПРОДАЖ 50%" за адресою: АДРЕСА_2 .

За результатами даного заходу було складено протокол про порушення законодавства про рекламу №14 від 08.09.20р. та винесено рішення про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу № 15 від 08.09.2020р.

Відповідачем 17.09.2020 направлено лист щодо повідомлення про призначення розгляду справи про порушення законодавства про рекламу та зобов`язання ОСОБА_1 або його представника з`явитись до Управління захисту споживачів ГУ Дердпродслужби в Черкаській області у визначений час, а саме 07.10.2020 року об 11 годині. Лист отримано 28.09.2020 року про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

07.10.2020 року відповідачем направлено лист позивачу про перенесення розгляду справи на 25.11.2020 об 11 годині.

20.11.2020 відповідачем направлено позивачу лист про перенесення розгляду справи на 08.12.2020 року об 11 годині. Лист отримано 25.11.2020 року про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

08.12.2020 року об 11 годині відбулось засідання стосовно порушення законодавства про рекламу, ОСОБА_1 чи його представник на розгляд справи не з`явилися, що підтверджується проотоколом засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу від 08.12.2020 №14/20. Оскільки позивач не надав інформацію щодо вартості розповсюдженої реклами та/ або виготовлення реклами органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення повноважень, у відповідності до 1.6 ст.27 Закону за виявлені порушення вимог чинного законодавства України про рекламу на розповсюджувачів реклами та рекламодавців накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ч.7 ст.27 Закону у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За результатами засідання щодо порушення позивачем законодавства про рекламу накладені наступні штрафи порушення вимог ч.5 ст.8 ЗУ «Про рекламу» при розміщені реклами з пропозицією про знижку на продукцію рішення №16/20 у розмірі 1700,00 грн від 14.12.2020 року; за неподання інформації щодо вартості розповсюдженої реклами відповідно до ч.6 ст.27 ЗУ « Про рекламу» - рішення №17/20 від 14.12.2020 року у розмірі 1700,00 грн.

Основним нормативно-правовим актом у сфері захисту прав споживачів реклами є Закон України "Про рекламу".

Даний Закон визначає засади рекламної діяльності в Україні, регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами.

Відповідно до вимог статті 26 Закону України "Про рекламу", контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснює у межах своїх повноважень спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 року №693 затверджений Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу. За даним Порядком підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою, який розглядається у місячний

строк. За наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи. Справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду. До строку розгляду справи не зараховується час на отримання необхідних доказів і проведення експертизи. Строк розгляд) справи може бути продовжений не більше ніж на три місяці. За результатами розгляду справи приймається рішення. Рішення у справі може бути оскаржено в установленому порядку. Сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про рекламу", основними принципами реклами є законність, точність, достовірність, використання форм та засобів, які не завдають споживачеві реклами шкоди.

Відповідно до статті 27 Закону України "Про рекламу", особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть, зокрема, у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно.

Частиною 2 статті 26 Закону України "Про рекламу" передбачено, що на вимогу органів державної влади, на які покладено контроль за дотриманням законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні чи письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про рекламу": реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару; рекламодавець - особа, яка є замовником реклами для її виробництва та/або розповсюдження; знижка - тимчасове зменшення ціни товару, яке надається покупцям (споживачам).

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України "Про рекламу" реклама про знижку цін на продукцію, про розпродаж повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, розпродаж, а також про співвідношення розміру знижки до попередньої ціни реалізації товару.

Згідно ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Отже, суд не бере до уваги твердження позивача, що наліпка " розпродаж 50%", розміщена на склі магазину "Giardini" не є рекламою взагалі, оскільки не містить жодної інформації про товар чи особу. З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що використане позивачем словосполучення "розпродаж 50%" має на меті інформування споживачів реклами про місце, де тимчасово реалізуються товари за зменшеною ціною і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо товарів які реалізуються у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за зменшеною ціною.

Згідно частини четвертої статті 15 Закону України "Про захист прав споживачів" вживання понять "знижка" або "зменшена ціна" або будь-яких інших, аналогічних за значенням, дозволяється лише з додержанням таких умов: 1) якщо вони застосовуються до продукції, яку безпосередньо реалізує суб`єкт господарювання; 2) якщо такого роду знижка або зменшення ціни застосовується протягом визначеного та обмеженого періоду часу; 3) якщо ціна продукції є нижчою від її звичайної ціни.

З урахуванням вищевикладеного, суд погоджується з доводами відповідача про те, що зміст розповсюдженої ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 реклами магазину "розпродаж 50% " не містить відомостей про дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, чим порушено вимоги частини п`ятої статті 8 Закону.

Контроль за дотриманням законодавства про рекламу та накладення штрафів здійснюється відповідно до "Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про

рекламу", затвердженого Постановою Кабінет Міністрів України від 26.05.04 року № 693.Цей Порядок регулює питання накладання уповноваженими особами Держспоживстандарту і його територіальних органів в Автономнім Республіці Крим, областях штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу.

Відповідно до п. 9 Порядку № 693 підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) є відповідний протокол про порушення законодавства про рекламу, складений уповноваженою особою Держпродспоживслужби або її територіального органу. Протокол складається працівниками структурного підрозділу Держпродспоживслужби та працівниками територіального органу. Протокол про порушення законодавства про рекламу складається в одному примірнику та залишається у матеріалах справи. Протокол підписується службовою особою яка склала протокол.

Відповідно до п. 10 Порядку № 693, протокол про порушення законодавства про рекламу подається Держспоживінспекції або її територіальним органам за місцем вчинення порушення. Протокол розглядається у місячний строк. Відповідно до п. 11 Порядку № 693, за наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи. Відповідно до п. 12 Порядку № 693, справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду. До строку розгляду справи не зараховується час на отримання необхідних доказів і проведення експертизи. Строк розгляду справи може бути продовжений Головою Держспоживінспекції, його вступниками, начальниками територіальних органів Держспоживінспекції, їх заступниками не більше ніж на три місяці. Відповідно до п. 13 Порядку № 693, посадові особи Держспоживінспекції та її територіальних органів, які розглядають справу: перевіряють відповідність реклами вимогам законодавства до змісту та достовірності реклами, порядку її виготовлення і розповсюдження; отримують документи, усні чи письмові пояснення, відео - та звукозаписи, а також іншу інформацію, що стосується порушень законодавства про рекламу; готують попередні висновки і вносять їх на розгляд Голови Держспоживінспекції, його заступників, начальників територіальних органів Держспоживінспекції, їх заступників. Також, ч.2 ст.26 Закону №270 визначено, що на вимогу органів державної влади, на які покладено контроль за дотриманням законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні чи письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Крім того, відповідний орган державної влади має право, зокрема: вимагати від рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю; надавати (надсилати) рекламодавцям, виробникам та розповсюджувачам реклами обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень; приймати рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження; приймати рішення про зупинення розповсюдження відповідної реклами.

Відповідно до п. 14 Порядку № 693, Держспоживінспекція та її територіальні органи повідомляють рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справи не пізніш як за три дні до дати розгляду, а у невідкладних випадках - не пізніш як за один день.

Відповідно до п.16 Порядку № 693, справа розглядається за участю представника особи, щодо якої порушено справу. В разі його відсутності справу може бути розглянуто, якщо незважаючи на своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до п. 17 Порядку № 693, провадження у справі припиняється, якщо в діях рекламодавця, виробника та розповсюджувача реклами не виявлено ознак порушення законодавства про рекламу або не доведено факт вчинення порушення.

Аналізуючи вище зазначені норми законодавства можна прийти до висновку, що справа про порушення законодавства про рекламу розглядається з дня прийняття рішення про початок її розгляду, строк якої триває не більше ніж три місяці, без врахування часу на

отримання необхідних доказів і проведення експертизи.

Відповідно до п. 18 Порядку № 693, за результатами розгляду справи приймається рішення,що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку.

Наказом Мінекономрозвитку України від 11.01.2012 № 24 затверджено форму Рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу (форма № 4).

В зазначеній формі №4 чітко зазначено, що рішення про накладення штрафу приймається на підставі матеріалів справи та протоколу засідання.

На підставі матеріалів справи, протоколу засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу №14/20, відносно позивача 14.12.2020 року Держпродспоживслужбою України прийнято рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу №16/20 та рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу №17/20.

Законом №270 та Порядком № 693 не передбачено присутність рекламодавця, розповсюджувачів, виробників реклами при прийнятті Держпродспоживслужбою України та її територіальними органами рішення про накладання штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Отже, з огляду на вищевикладене, Головним управлінням не було порушено порядку накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, як про це зазначає позивачу своїй позовній заяві.

Щодо тверджень позивача, що останнім не отримано рішення про початок розгляду справи та протокол про порушення законодавства про рекламу.

Відповідно до ч. З ст. 26 Закону України "Про рекламу" рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами під час розгляду питання про порушення цього Закону мають право: бути присутніми на засіданні державного органу під час розгляду питання про порушення ними цього Закону; подавати необхідні документи, давати пояснення; отримувати копію протоколу засідання та рішення державного органу, прийнятого щодо них; оскаржувати дії чи бездіяльність зазначеного державного органу та його посадових осіб до суду.

Законом №270 та Порядком № 693 не покладено на органи державної влади обов`язку надсилати суб`єктам господарювання рішення про початок розгляду справи, протокол про порушення законодавства про рекламу, також законодавством не передбачено повідомлення про їх прийняття.

Так, позивача було належно повідомлено про розгляд справи, який призначався неодноразово у приміщенні Головного управління, за адресою:м.Черкаси, бульвар Шевченка, б.287, 2 поверх, каб.1.

За результатами розгляду складено протокол засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу № 14/20.

Суд зазначає, що отримувати копію протоколу засідання є правом рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами, а не обов`язком органу виконавчої влади (Головного управління).

Окрім того, якби позивач був присутнім на розгляді справи про порушення законодавства про рекламу, він міг би скористатися своїм правом на отримання копії протоколу засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу.

З огляду на вищевикладене, Головним управлінням не було порушено права позивача скористатися своїми правами передбаченими ч. 3 ст. 26 Закону України "Про рекламу".

За наведених обставин, на думку суду, відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим заявлені позивачем позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з

боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень..

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовної заяви слід відмовити.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл між сторонами судових витрат у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області (вул. Смілянська, 120, м.Черкаси, Черкаська область,18000 ) - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. П. Фульга