Справа № 120/1825/21-а
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2021-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 травня 2021 р. Справа № 120/1825/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вільчинського О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та Кваліфікаційної комісії, видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та інженера-геодезиста про визнання протиправними та скасування подання, наказу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі - Держгеокадастр, відповідач 1), Кваліфікаційної комісії видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та інженера-геодезиста (далі - Кваліфікаційна комісія Держгеокадастру, Кваліфікаційна комісія, відповідач 2). За змістом позовних вимог позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати подання Кваліфікаційної комісії від 01.10.2020 за №20/370, в частині позбавлення ОСОБА_1 кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника № 014305 від 15.01.2019;

визнати протиправним та скасувати наказ Держгеокадастру №423 від 08.10.2020 "Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів" в частині, що стосується ОСОБА_1 (кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника № 014305 від 15.01.2019);

зобов`язати Держгеокадастр поновити дію кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 (кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника №014305 від 15.01.2019) шляхом внесення відомостей до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 15.01.2019 відповідно до протоколу рішення Кваліфікаційної комісії від 27.12.2018 за № 12 їй видано кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника №014305. Розглянувши лист Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 21.07.2020 за № 21-2-0.9-5904/2-20, як зазначає позивач, Кваліфікаційною комісією прийнято рішення, оформлене протоколом №8 від 24.09.2020 щодо внесення подання про анулювання кваліфікаційних сертифікатів, зокрема інженера-землевпорядника ОСОБА_1 , а 01.10.2020 Кваліфікаційною комісією прийнято подання №20-370 про анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженерів-землевпорядників, зокрема ОСОБА_1 та направлено до Держгеокадастру для прийняття відповідного рішення. Держгеокадастром 08.10.2020 на підставі подання Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру прийнято наказ №423 "Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів", яким анульовано кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника ОСОБА_1 №014305 від 15.01.2019. Вищезазначене рішення Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру, оформлене протоколом № 8 від 24.09.2020 в частині внесення подання від 01.10.2020 за №20/370 про анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 та рішення Держгеокадастру, оформлене наказом №423 від 08.10.2020 "Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів", в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 , на переконання позивача, є протиправними та підлягають скасуванню. При цьому позивач зазначає, що вона не вчиняла грубого порушення вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, які ставляться їй у провину Кваліфікаційною комісією Держгеокадастру та Держгеокадастром.

Відповідно до вимог частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).

За правилами частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Ухвалою про відкриття провадження встановлені сторонам строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень.

01.04.2021 на адресу суду від Держгеокадастру надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого в задоволенні позову просить відмовити. Свою позицію мотивує тим, що Кваліфікаційна комісія після заслуховування скарги Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 21.07.2020 № 21-2-0.9/5904/2-20 щодо порушення сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_1 вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою шляхом відкритого голосування простою більшістю голосів, присутніх на засіданні ухвалила рішення про звернення з поданням до Держгеокадастру щодо анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника, оскільки порушення, викладені у скарзі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, були визнані грубими, що є її дискреційними повноваженнями Кваліфікаційної комісії. Держгеокадастр, як зазначає відповідач 1, наказом від 08.10.2020 № 423 анулював сертифікати восьми інженерів-землевпорядників, зокрема ОСОБА_1 на підставі подання Кваліфікаційної комісії. На переконання Держгеокадастру дії Кваліфікаційної комісії та Держгеокадастру передбачені конкретними нормами чинних нормативно-правових актів та узгоджуються з імперативною нормою, викладеною у ч. 2 ст. 19 Конституції України, а тому відсутні підстави для визнання протиправним та скасування наказу Держгеокадастру від 08.10.2020 № 423 в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката ОСОБА_1 № 014305 від 15.01.2019. Крім того, відповідач 1 звертає увагу, що подання Кваліфікаційної комісії не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, а є лише технічним документом, з яким Кваліфікаційна комісія звертається до Держгеокадастру та інформує про рішення, прийняті нею, а тому скасування подання не скасовує рішення Кваліфікаційної комісії, а отже і не породжує наслідки щодо скасування наказу Держгеокадастру від 08.10.2020 № 423 в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката ОСОБА_1 № 014305 від 15.01.2019

Окремо Держгеокадастр зазначає, що грубим порушенням, вчиненим позивачем, є те, що внаслідок її непрофесійних дій створилися умови для того, щоб земельна ділянка державної форми власності розміром 9,8264 га була зазначена як комунальна. Наголошення позивача на тому, що перед початком робіт нею було досліджено інформацію з публічних реєстрів, а саме публічну кадастрову карту, на переконання відповідача 1, підтверджує те, що позивач порушила статті 125, 126 ЗК України, оскільки право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відтак, як зазначає відповідач 1, позивачеві потрібно було перевіряти інформацію про власників/користувачів земельної ділянки не на Публічній кадастровій карті, а у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

У поданому Держгеокадастром відзиві заявлено клопотання про залишення позову без розгляду, витребування у позивача доказів, у задоволенні яких ухвалою від 17.05.2021 суд відмовив.

Інших заяв по суті справи подано не було.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, заслухавши представників сторін, суд встановив, що 15.01.2019 ОСОБА_1 видано кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника №014305.

Листом від 21.07.2020 № 21-2-0.9-5904/2-20 "Про вжиття заходів" Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області звернулося до Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру, в якому пропонувало розглянути питання про позбавлення кваліфікаційного сертифіката №014305 від 15.01.2019 інженера-землевпорядника ОСОБА_1 .

Розглянувши вказаний лист, Кваліфікаційною комісією прийнято рішення, оформлене протоколом №8 від 24.09.2020 (п. 8), щодо внесення подання про анулювання кваліфікаційного сертифіката №014305 від 15.01.2019 інженера-землевпорядника ОСОБА_1 , а 01.10.2020 Кваліфікаційною комісією сформовано подання № 21/370 про анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 та направлено його до Держгеокадастру для прийняття відповідного рішення.

08.10.2020 на підставі подання Кваліфікаційної комісії Держгеокадастром прийнято наказ №423 "Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів", яким анульовано кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника ОСОБА_1 №014305 від 15.01.2019.

Позивач, не погоджуючись з поданням Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру про анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та наказом Держгеокадастру від 08.10.2020 №423 "Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів" в частині анулювання її кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника, звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою та регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування визначено Законом України від 22.05.2003 №858-IV "Про землеустрій" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин; далі також Закон № 858-IV).

Частиною другої статті 26 Закону №858-IV передбачено, що розробниками документації із землеустрою є фізичні особи-підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою.

Згідно зі статтею 28 Закону № 858-IV розробники документації із землеустрою зобов`язанні дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою (п. «а» ч. 2)

За приписами статті 60 Закону №858-IV державний контроль за проведенням землеустрою, виконанням запроектованих заходів із землеустрою і дотриманням вимог, встановлених цим Законом, законами України та іншими нормативно-правовими актами при розробці документації із землеустрою, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, центральними органами виконавчої влади, які здійснюють державний контроль за використанням та охороною земель відповідно до повноважень, визначених законом.

Державний нагляд у сфері землеустрою здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до підстав, визначених Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (ч.1 ст. 61-1 Закону 858-IV).

Згідно із Положенням про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Частинами 7-10 ст. 61-1 Закону № 858-IV передбачено, що під час здійснення заходів державного нагляду виконавців робіт із землеустрою центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, перевіряє дотримання сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень законів, інших нормативно-правових актів, норм і правил у сфері землеустрою.

За наявності підстав для анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника акт перевірки є обов`язковим для розгляду на засіданні Кваліфікаційної комісії. За результатами розгляду акта Кваліфікаційна комісія направляє подання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника.

На підставі подання Кваліфікаційної комісії про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, приймає рішення про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката та повідомляє інженера-землевпорядника письмово у двотижневий строк після надходження відповідного протоколу засідання Кваліфікаційної комісії.

Рішення про анулювання кваліфікаційного сертифіката може бути оскаржено до суду.

Статтею 68 Закону № 858-IV визначено відповідальність за порушення законодавства у сфері землеустрою.

Так, згідно із ч.ч. 1-4 ст. 68 Закону № 858-IV особи, винні в порушенні законодавства у сфері землеустрою, несуть відповідальність згідно із законом.

Кваліфікаційна комісія за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою робить подання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката (його анулювання) з таких підстав:

грубе порушення сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень нормативно-правових актів, норм і правил у сфері землеустрою;

рішення суду за фактами неякісного проведення землеустрою сертифікованим інженером-землевпорядником;

наявність у сертифікованого інженера-землевпорядника непогашеної судимості за корисливі кримінальні правопорушення;

з`ясування факту неправомірної видачі кваліфікаційного сертифіката.

На підставі подання Кваліфікаційної комісії про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, приймає відповідне рішення та повідомляє його письмово у двотижневий строк після надходження відповідного протоколу засідання Кваліфікаційної комісії.

Рішення про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката може бути оскаржено в судовому порядку.

Частинами 19-22 ст. 66 Закону № 858-IV передбачено, що кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника анулюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин:

а) за зверненням сертифікованого інженера-землевпорядника;

б) у разі набрання законної сили рішенням суду про обмеження дієздатності особи (інженера-землевпорядника), визнання її недієздатною, безвісно відсутньою;

в) за поданням Кваліфікаційної комісії в разі встановлення факту порушення інженером-землевпорядником законодавства у сфері землеустрою відповідно до статті 68 цього Закону;

г) на підставі свідоцтва про смерть.

Кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника може бути також анульований за рішенням суду.

Рішення про зупинення дії чи анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника може бути оскаржено до суду.

Порядок роботи Кваліфікаційної комісії, видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин.

Так, наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 28.07.2017 №392, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.08.2017 за № 1044/30912, визначено основні засади роботи Кваліфікаційної комісії, процедуру видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та інженера-геодезиста. (далі - Порядок № 392).

Відповідно до пункту 5 розділу І Порядку № 392 до повноважень Кваліфікаційної комісії належать, зокрема: розгляд письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою та топографо-геодезичної і картографічної діяльності стосовно професійної діяльності сертифікованих інженерів-землевпорядників та інженерів-геодезистів, а також актів, складених за результатами здійснених Держгеокадастром заходів державного нагляду (контролю); прийняття рішень про внесення подання до Держгеокадастру стосовно анулювання чи зупинення дії сертифіката інженера-землевпорядника та/або інженера-геодезиста; у разі потреби звернення до відповідних уповноважених органів з метою вирішення питань, що належать до її компетенції.

Згідно із пунктом 1 розділу ІІ Порядку №392 організаційною формою роботи Кваліфікаційної комісії є засідання, які проводяться в міру надходження документів або виникнення питань, розгляд яких потребує прийняття рішення, але не рідше один раз на місяць.

Пунктами 6 та 7 розділу ІІ Порядку №392 передбачено, що рішення Кваліфікаційної комісії приймаються шляхом відкритого голосування простою більшістю голосів присутніх на її засіданні та оформлюються протоколом, який підписують усі присутні на засіданні члени Кваліфікаційної комісії. Член Кваліфікаційної комісії, який не погоджується з прийнятим Кваліфікаційною комісією рішенням, висловлює окрему думку в письмовому вигляді, що додається до протоколу.

Рішення Кваліфікаційної комісії може бути оскаржено в суді.

Відповідно до пунктів 19 та 20 розділу ІІІ Порядку №392 Кваліфікаційна комісія за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою робить подання до Держгеокадастру про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката (його анулювання) з таких підстав:

грубе порушення сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою;

рішення суду за фактами неякісного проведення землеустрою сертифікованим інженером-землевпорядником;

наявність у сертифікованого інженера-землевпорядника непогашеної судимості за корисливі злочини;

з`ясування факту неправомірної видачі кваліфікаційного сертифіката.

На підставі подання Кваліфікаційної комісії про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката Держгеокадастр приймає відповідне рішення та повідомляє його письмово у двотижневий строк після надходження відповідного протоколу засідання Кваліфікаційної комісії.

Рішення про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката може бути оскаржено в судовому порядку.

Рішення про видачу кваліфікаційного сертифіката інженеру-землевпоряднику, який був позбавлений його, приймається Кваліфікаційною комісією в порядку, передбаченому для видачі кваліфікаційного сертифіката.

Кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника анулюється Держгеокадастром:

за зверненням сертифікованого інженера-землевпорядника;

у разі набрання законної сили рішенням суду про обмеження дієздатності особи (інженера-землевпорядника), визнання її недієздатною, безвісно відсутньою;

за поданням Кваліфікаційної комісії у разі встановлення факту порушення інженером-землевпорядником законодавства у сфері землеустрою відповідно до статті 68 Закону України "Про землеустрій";

на підставі свідоцтва про смерть.

Враховуючи наведені вище положення чинного законодавства, суд приходить до висновку, що законодавець наділив повноваженнями Держгеокадастр здійснювати державний нагляд у сфері землеустрою та приймати рішення про анулювання кваліфікаційного сертифіката на підставі відповідного подання кваліфікаційної комісії. Комісія, у свою чергу, формує таке подання за наслідками розгляду відповідних звернень заінтересованих осіб, а також актів Держгеокадастру, у яких зафіксовані порушення сертифікованими інженерами-землевпорядниками положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

Процедура анулювання кваліфікаційного сертифіката передбачає: 1) прийняття Кваліфікаційної комісією рішення у вигляді протоколу; 2) формування Кваліфікаційної комісією Держгеокадастру подання; 3) прийняття Держгеокадастром відповідного рішення на підставі подання.

При цьому законодавець розмежував два окремі випадки внесення подання про позбавлення (анулювання) кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника, а саме: за наслідком розгляду актів, складених за результатами здійснених заходів державного нагляду (контролю) Держгеокадастром (ст. 61-1 Закону № 858-IV); за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою (ст. 68 Закону № 858-IV).

При вирішенні питання про анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника необхідні такі умови: 1) встановлення беззаперечного факту порушення інженером-землевпорядником законодавства у сфері землеустрою; 2) таке порушення повинно мати ознаки грубого порушення.

Приймаючи рішення про позбавлення позивача кваліфікаційного сертифіката, відповідач 1 виходив з того, що інженером-землевпорядником ОСОБА_1 допущено грубе порушення вимог положень нормативно-правових актів, норм і правил у сфері землеустрою, оскільки спірний наказ прийнято відповідно до частини дев`ятнадцятої статті 66 та на підставі подання Кваліфікаційної комісії.

Разом з тим, суд наголошує, що Кваліфікаційна комісія має право вносити подання про позбавлення (анулювання) кваліфікаційного сертифіката, зокрема, лише при встановлені нею саме грубого порушення інженером-землевпорядником вимог земельного законодавства.

У свою чергу, Закон 858-IV не містить визначення грубого порушення суб`єктом господарювання або ж інженером-землевпорядником вимог нормативно-правових актів.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 18.10.2018 у справі №808/2685/17, яку на підставі частини п`ятої статті 242 КАС України суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, поняття "грубе порушення" суб`єктом господарювання або ж інженером-землевпорядником вимог нормативно-правових актів», яке застосоване законодавцем у статті 68 Закону України "Про землеустрій", має оціночний характер, а тому для з`ясування характеру порушення слід досліджувати допущене порушення у сукупності з урахуванням усіх обставин та попередніх проступків. У кожному конкретному випадку воно повинно встановлюватися, виходячи з об`єктивних та суб`єктивних ознак вчиненого діяння.

Визнання порушення нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою "грубим" залежить від оцінки таких критеріїв кожний з яких має самостійне значення: характеру порушення; категорії виконавця; об`єктивних ознак здійснюваного порушення; суб`єктивних ознак здійснюваного порушення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 19.12.2019 у справі № 806/290/16.

Отже, "грубим" може вважатися таке порушення, в результаті якого не тільки порушено відповідні правові норми, а наслідком якого стали незворотні процеси для відновлення прав заінтересованих осіб, тобто за будь-яких умов неможливе повернення у правовий стан, що існував до його вчинення.

Встановлено, що причиною для прийняття рішення про складання відповідного подання Кваліфікаційної комісії був лист Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 21.07.2020 № 21-2-0.9-5904/2-20 "Про вжиття заходів", в якому останнє повідомило про відсутність в документації, розробленій ФОП ОСОБА_1 , правовстановлюючих документів, що підтверджує виникнення права комунальної власності на визначену земельну ділянку відповідно до вимог ст. 125 Земельного кодексу України (далі - ЗК України). При цьому вказано, що земельна ділянка, яка визначена проектом, була сформована при проведенні інвентаризації за кошти з державного бюджету в 2019 році (кадастровий номер 052228400:02:000:1086 на земельну ділянку загальною площею 9,8264 га як землі сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, без визначення форми власності), а відтак розпорядником земельної ділянки відповідно до вимог ст. 122 ЗК України є Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області.

Надаючи оцінку вказаним доводам, суд виходив з такого.

Відповідно пункту "а" частини другої статті 28 Закону України "Про землеустрій" розробники документації із землеустрою зобов`язані дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою.

За змістом положень ст. 50 Закону України "Про землеустрій" проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають:

завдання на розроблення проекту землеустрою;

пояснювальну записку;

копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності);

рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом);

письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду;

матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки);

відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки);

копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна для об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, які розташовані на земельній ділянці;

розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом);

розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом);

акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки);

акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки);

перелік обмежень у використанні земельних ділянок;

викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки);

кадастровий план земельної ділянки;

матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки);

матеріали погодження проекту землеустрою.

Серед переліку вказаних документів відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджують виникнення права власності на земельну ділянку відповідно до вимог ст. 125 ЗК України. При цьому розроблений позивачем проект землеустрою відповідно до ст. 50 Закону №858-IV містить рішення органу місцевого самоврядування, яким надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, яке ніким не скасовано. Оцінка зазначеного рішення не належить до повноважень позивача.

Суд зазначає, що порушення вимог статей 125, 126 ЗК України не стосуються питання складання проектної документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, жодним чином не стосуються дій чи бездіяльності позивача та не можуть свідчити про вчинення ним грубого порушення положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

Крім того, суд враховує, що в протоколі засідання від 24.09.2020 № 8 та поданні відсутні будь-які відомості щодо вчинення Кваліфікаційною комісією будь-яких дій щодо дослідження розробленого позивачем проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, рішення органу місцевого самоврядування, що стало підставою для виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що свідчить, що такі дії при ухваленні рішення не вчинялися, а подані позивачем пояснення взагалі залишилися поза увагою Кваліфікаційної комісії.

При цьому суд наголошує, що всі обставини, які враховуються при ухваленні рішення суб`єктом владних повноважень, мотиви його прийняття, мають зазначатися в самому рішенні.

На підставі лише листа органу Держгеокадастру не можливо перевірити суть порушення, дійти висновку про його грубий характер та встановити наявність вини сертифікованого інженера - землевпорядника ОСОБА_1 в грубому порушенні вимог положень нормативно-правових актів, нормативно технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

Суд наголошує, що чинним законодавством не встановлено, що наявність лише інформації від органу Держгеокадастру свідчить про грубе порушення суб`єктом господарювання або ж інженером-землевпорядником вимог нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

Такий висновок відповідає правовій позиції ВС у постанові від 17.12.2020 у справі №2040/7750/18.

Крім того, суд враховує, що правовідносини, що виникають в процесі реалізації органами державного нагляду у сфері землеустрою повноважень щодо анулювання кваліфікаційних сертифікатів, засновані на принципі юридичної визначеності. Згідно позиції Європейського суду у справі "Yvonne van Duyn v. Home Office" принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності. При цьому, якщо держава чи будь-який її орган схвалили певну концепцію, така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у осіб (юридичних чи фізичних) стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Отже, якщо держава задекларувала певні правила поведінки при прийнятті та виконанні рішень про анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженера-землевпорядника (зокрема, наявності передбачених Законом підстав та обов`язкового проведення перевірки та складання відповідного акта за її наслідками), то вона зобов`язана вжити всіх заходів для забезпечення реалізації цих правил.

Кваліфікаційною комісією при ухваленні відповідного рішення не враховані всі обставини, що мали суттєве значення для його прийняття, що вказує на його необґрунтованість.

За наведеного суд дійшов висновку, що рішення Кваліфікаційної комісії не відповідає встановленим у частині другій статті 2 КАС України критеріям обґрунтованості, неупередженості, пропорційності, добросовісності та розсудливості. Крім того, приймаючи в такий спосіб оскаржуване рішення Кваліфікаційна комісія використала свої повноваження не у відповідності до тієї мети, з якою їй це повноваження надано.

Відповідно до розділу I Порядку № 392 до повноважень Кваліфікаційної комісії належить, зокрема, прийняття рішень про внесення подання до Держгеокадастру стосовно анулювання чи зупинення дії сертифіката інженера-землевпорядника та/або інженера-геодезиста.

За приписами п.п. 1, 2, 6, 7 розділу II Порядку № 392 організаційною формою роботи Кваліфікаційної комісії є засідання, які проводяться в міру надходження документів або виникнення питань, розгляд яких потребує прийняття рішення, але не рідше один раз на місяць.

Засідання Кваліфікаційної комісії є правомочним у разі присутності на ньому більш як половини її членів.

Рішення Кваліфікаційної комісії приймаються шляхом відкритого голосування простою більшістю голосів присутніх на її засіданні та оформлюються протоколом, який підписують усі присутні на засіданні члени Кваліфікаційної комісії.

Рішення Кваліфікаційної комісії може бути оскаржено в суді.

Таким чином, подання Кваліфікаційної комісії не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, таким рішенням є протокол від 24.09.2020 за № 8.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд, керуючись частиною другою статті 9 КАС України, вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру, яке оформлене протоколом від 24.09.2020 за № 8, щодо внесення подання в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 .

Надаючи оцінку оскаржуваному наказу Держгеокадастру, суд враховує, що відповідно до ч. 9 т. 61-1 Закону України "Про землеустрій" на підставі подання Кваліфікаційної комісії про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, приймає рішення про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката. З даного приводу суд зазначає, що формулювання у вказаній вище нормі "приймає рішення" передбачає прийняття рішення на власний розсуд, тобто Держгеокадастр не зобов`язаний беззаперечно приймати до уваги висновки подання та приймати виключно рішення про анулювання кваліфікаційного сертифіката. У даному випадку Держгеокадастр повинен був самостійно перевірити обґрунтованість Подання та встановити усі належні обставини щодо наявності чи відсутності порушення позивачем норм законодавства у сфері землеустрою.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем 1 не вжито належних заходів для з`ясування обставин щодо наявності підстав для анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 , а відтак наказ від 08.10.2020 №423 "Про анулювання кваліфікаційного сертифікату" в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката від 15.01.2019 № 014305 інженера-землевпорядника ОСОБА_1 підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а позовні вимоги в цій частині - задоволенню.

Що стосується зобов`язання Держгеокадастру поновити дію кваліфікаційного сертифіката ОСОБА_1 шляхом внесення відомостей до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників, то суд виходить з такого.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 66-1 Закону України "Про землеустрій" у Державному реєстрі сертифікованих інженерів-землевпорядників зазначається інформація щодо анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката.

Згідно із ч.ч. 3-5 ст. 66-1 Закону України "Про землеустрій" відомості про зупинення дії чи анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника вносяться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників у строк не пізніше ніж через три робочі дні після прийняття відповідного рішення про анулювання (позбавлення) чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката.

Інформація з Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників надається за письмовою заявою фізичним і юридичним особам у формі витягу на безоплатній основі.

Державний реєстр сертифікованих інженерів-землевпорядників оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Технологічні та програмні засоби, необхідні для оприлюднення відомостей Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників, повинні забезпечувати юридичним та фізичним особам можливість безоплатного анонімного перегляду, копіювання та роздрукування реєстру на основі поширених веб-оглядачів та редакторів без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, цілодобово, без обмежень.

За змістом ст. 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" доступ до інформації забезпечується шляхом:

систематичного та оперативного оприлюднення інформації:

в офіційних друкованих виданнях;

на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет;

на єдиному державному веб-порталі відкритих даних;

Згідно із ч. 3 ст. 10 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов`язані:

1) надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом;

2) використовувати її лише з метою та у спосіб, визначений законом;

3) вживати заходів щодо унеможливлення несанкціонованого доступу до неї інших осіб;

4) виправляти неточну та застарілу інформацію про особу самостійно або на вимогу осіб, яких вона стосується.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Суд встановив, що інформація щодо анулювання кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника ОСОБА_1 №014305 від 15.01.2019 розміщена у вільному доступі на офіційному веб-сайті Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (https://land.gov.ua/reyestr_inzheneriv_zemlevporyadnykiv/).

Водночас будь-якого розділу, придатного для відображення відомостей про визнання протиправним та скасування судом наказу про анулювання сертифікату Державний реєстр сертифікованих інженерів-землевпорядників не містить.

Наведені вище положення Закону України "Про землеустрій" також не передбачають відображення у Державному реєстрі сертифікованих інженерів-землевпорядників судових рішень про скасування наказу про анулювання кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника.

Отже, правове регулювання та фактична структура Реєстру свідчать про можливість юридичних та фізичних осіб продовжувати отримувати з нього інформацію про анулювання сертифікату не зважаючи на рішення суду про скасування відповідного наказу.

Відтак, несприятливі наслідки для позивача у вигляді відсутності звернень до нього потенційних замовників можуть продовжуватися, а судовий захист буде де-факто неефективним та неповним. Це становище вимагає застосування судом ефективних заходів для поновлення порушеного права позивача.

Стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Суду як джерело права.

Згідно зі ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори" міжнародні договори є частиною національного законодавства та у разі суперечностей між ними мають вищу юридичну силу, ніж положення національного законодавства. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, що передбачено ч. 2 ст. 6 КАС України.

В усталеній практиці ЄСПЛ встановлено, що припинення дії дійсної ліцензії на здійснення господарської діяльності становить втручання у право на мирне володіння майном, гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, і воно має розглядатись за другим абзацом цієї статті як захід з контролю за користуванням майном (рішення у справі "ТОВ "Світ розваг" та інші проти України" заява № 13290/11 пункт 154 від 27.06.2019, "Тре Тракторер АБ" проти Швеції", пункт 55 та рішення у справах "Розенцвейг та Бондед Вархаус Лтд проти Польщі" заява № 51728/99 пункт 49, від 28.07.2005 "Бімер С.А. проти Молдови" заява № 15084/03 пункт 51, від 10.07.2007 "Megadat.com СРЛ проти Молдови" заява №21151/04 пункти 64 і 65).

У даній справі суд вважає, що наявний у позивача кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника за своєю економічною суттю є еквівалентом ліцензії, тобто дозволу на здійснення певної комерційної діяльності. Тому анулювання його сертифікату також становить втручання у право на мирне володіння майном, яке гарантоване статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції.

При цьому за результатами розгляду справи судом встановлена протиправність позбавлення позивача такого кваліфікаційного сертифіката.

Статтею 13 Конвенції визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. TheUnitedKingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Пунктом 10 частини 2 статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ефективним та таким, що забезпечує повне поновлення позивача в правах, способом захисту буде зобов`язання відповідача 1 вилучити відомості про анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 з Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників. Тому відповідні вимоги позивача підлягають задоволенню в такий спосіб.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 т. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши надані докази, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає, що згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1816 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів відповідно до пред`явлених до кожного з них вимог.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, яке оформлене протоколом від 24.09.2020 за № 8, щодо внесення подання в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката від 15.01.2019 №014305 інженера-землевпорядника ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №423 від 08.10.2020 "Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів" в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката від 15.01.2019 №014305 інженера-землевпорядника ОСОБА_1 .

Зобов`язати Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру вилучити відомості про анулювання кваліфікаційного сертифіката 15.01.2019 №014305 інженера-землевпорядника ОСОБА_1 з Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру судовий збір у розмірі 908 грн (дев`ятсот вісім гривень).

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру судовий збір у розмірі 908 грн (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач 1: Кваліфікаційна комісія Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 3)

Відповідач 2: Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 3, )

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович