Справа № 280/8408/20
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2021-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 травня 2021 року м. Дніпросправа № 280/8408/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2021 року в адміністративній справі № 280/8408/20 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, б. 158-6, код ЄДРПОУ № 20490012) про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області Управління обслуговування громадян Вознесенівського відділу обслуговування громадян м. Запоріжжя () щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії як державному службовцю згідно Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу».

- скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області Управління обслуговування громадян Вознесенівського відділу обслуговування громадян м. Запоріжжя (), оформлене листом від 03 серпня 2020 року №0800-0202-8/37410.

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Запорізькій області Управління обслуговування громадян Вознесенівського відділу обслуговування громадян м. Запоріжжя () призначити пенсію ОСОБА_1 з дати звернення, а саме з 13 липня 2020 року державного службовця, відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу».

Обґрунтовуючи заявлений позов, ОСОБА_1 зазначає, що з 17 жовтня 1984 року по 11 серпня 2014 року вона працювала в Управлінні праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району, присягу державного службовця прийняла 31 березня 1994 року, а присягу посадової особи місцевого самоврядування 18 вересня 2001 року. Станом на 11 серпня 2014 року позивач займала посаду головного спеціаліста-бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та звітності управління праці та соціального захисту Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району, що відповідає 11 рангу посадової особи місцевого самоврядування. На момент звільнення стаж державної служби та стаж служби в органах місцевого самоврядування позивача становив 29 років 9 місяців 25 днів. З 12 серпня 2017 року позивач перебуває пенсійному на обліку та отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 13 липня 2020 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перехід на інший вид пенсії, а саме: відповідно до Закону України «Про державну службу», так, як її стаж державної служби та стаж служби в органах місцевого самоврядування становить 29 років 9 місяців 25 днів. Проте, на своє звернення вона отримала відмову, викладу у листі відповідача від 03 серпня 2020 року № 0800-0202-8/37410, яка вмотивована тим, що згідно з пункту 2 Прикінцевих положень №889- VIII, втратив чинність Закон №3723-ХІІ крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу пенсії, відповідно до Закону №889-УІІІ, у порядку визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (стаття 37 Закон №3723-ХІІ), призначаються особам, які на день набрання чинності Законом №889 VIII обіймають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, або на день набрання чинності Законом №889-УІІІ мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону №3723 X II та актами КМУ незалежно від факту роботи на державної службі на 1 травня 2016 року. Позивач, вважаючи такі дії відповідача та прийняте ним рішення протиправними, звернулась з вимогою про його скасування та зобов`язання відповідача здійснити певні дії. Просить задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2021 р., ухваленим в порядку письмового провадження, позов задоволено. Визнано протиправними дії Вознесенівського відділу обслуговування громадян м. Запоріжжя (сервісного центру) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії як державному службовцю згідно Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу». Скасувано рішення Вознесенівського відділу обслуговування громадян м. Запоріжжя (сервісного центру) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, оформлене листом від 03 серпня 2020 року №0800-0202-8/37410. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» з дати звернення, а саме: з 13 липня 2020 року.

Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку відповідачем.

Посилаючись на порушення норм матеріального права, скаржник просить скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, відмовивши у задоволенні позову.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.

Справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 наразі перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

ОСОБА_1 17 жовтня 1984 року по 11 серпня 2014 року працювала в Управлінні праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району.

31 березня 1994 року вона прийняла присягу державного службовця, а присягу посадової особи місцевого самоврядування 18 вересня 2001 року.

13 липня 2020 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перехід на інший вид пенсії, а саме на пенсію державного службовця, оскільки на момент звернення досягла необхідного віку, мала достатньо загального та спеціального стажу.

Листом Вознесенівського відділу обслуговування громадян м. Запоріжжя (сервісного центру) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 03 серпня 2020 року № 0800-0202-8/37410, повідомлено про відмову у задоволенні її заяви. Відмова вмотивована тим, що згідно з пункту 2 Прикінцевих положень №889- VIII, втратив чинність Закон №3723-ХІІ крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу пенсії, відповідно до Закону №889-УІІІ, у порядку визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (стаття 37 Закон №3723-ХІІ), призначаються особам, які на день набрання чинності Законом №889 VIII обіймають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, або на день набрання чинності Законом №889-УІІІ мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону №3723 X II та актами Кабінету Міністрів України незалежно від факту роботи на державної службі на 01 травня 2016 року.

Не погодившись з такими діями відповідача та прийнятим ним рішенням, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність дій Вознесенівського відділу обслуговування громадян м. Запоріжжя (сервісного центру) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови позивачу у призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Перевірка висновків суду на відповідність положенням законодавства, що регулюють спірні правовідносини, здійснюється судом апеляційної інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

З 01 травня 2016 року набрав чинності Закон № 889-VІІІ, яким передбачено певні особливості пенсійного забезпечення державних службовців.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз наведеної норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, вік особи визначається статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і складає 62 роки для чоловіків і 60 років для жінок.

Страховий стаж передбачений абзацом 1 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і складає 35 років для чоловіків і 30 років для жінок.

Стаж державної служби для тих хто на час досягнення зазначеного віку працював на посадах державних службовців становить не менш як 10 років, та не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01 травня 2016 року, відповідно до статті 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VІІІ, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності вказаним Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно із пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VІІІ для осіб, які на день набрання чинності вказаним Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених у статті 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 1 травня 2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Такими умовами є вік та страховий стаж.

У пункті 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII зазначено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності вказаним Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування передбачених статтею 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Встановлено, що період роботи ОСОБА_1 на відповідних посадах в Управлінні праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району з 17 жовтня 1984 року по 11 серпня 2014 року зараховується до стажу державної служби.

Враховуючи вищенаведене та те, що на час звернення до відповідача із заявою про перехід на пенсію держаного службовця ОСОБА_1 досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (57 років), на день набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ займала посаду державної служби та мала понад 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців та мала страховий стаж понад 29 років, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що позивач набула право на призначення пенсії відповідно до положень Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.

З цих підстав, апеляційний суд вважає, що відповідач неправомірно відмовив позивачці у призначенні пенсії як державному службовцю згідно Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу».

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.

Судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області-залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2021 року в адміністративній справі № 280/8408/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов