Справа № 520/11521/2020
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Севастьяненко К.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 р. Справа № 520/11521/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Судді-доповідача Ральченка І.М.,

Суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.01.2021, повний текст складено 05.01.2021 по справі № 520/11521/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 30.01. 2020 № 0-2031, 0-2031, якими ОСОБА_1 визначено суму податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік, у розмірі 1 456, 43 грн та 1 076,58 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.01.2021 позов задоволено.

Скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 30.01.2020 № 0-203, яким визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік у розмірі 1 456,43 грн; № 0-2031, яким визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік у розмірі 1 076,58 грн.

Головне управління ДПС у Харківській області (далі - відповідач), не погоджуючись з судовим рішенням, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просило його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про помилковість висновку суду першої інстанції щодо наявності підстав для скасування спірних податкових повідомлень-рішень, оскільки до позивача підлягала застосуванню ставка податку у розмірі 1 %, так як згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в останньої на праві власності перебували квартири площею 51,3 кв.м. та 69,4 кв. м.

Позивач не надала відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.03.2021 замінено відповідача по справі - Головне управління ДПС у Харківській області () на його правонаступника Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України ().

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі положень ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що ОСОБА_1 є власником 1/3 частини квартири загальною площею 69,4 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло та договором про уточнення ідеальних часток квартири, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 16-17, 20).

Також позивачу належить на праві власності квартира за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа якої становить 51,3 кв.м., що підтверджується договором купівлі-продажу від 10.06.2009, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.21-22 ).

30.01.2020 Головним управлінням ДПС у Харківській області винесено податкові повідомлення - рішення:

- № 0-2031 про визначення суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуване фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості - 18010201 за 2019 рік в розмірі 1456, 43 грн.;

- № 0-2031 про визначення суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуване фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості 18010201 за 2019 рік в розмірі 1076, 58 грн.

Згідно розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2019 рік, об`єктом оподаткування визначено нерухоме майно позивача:

- квартира загальною площею 51,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- квартира, загальною площею 69,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 68).

Не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржила їх в адміністративному порядку, направивши скаргу до ДПС України з копіями документів: договору про уточнення ідеальних часток квартири від 25.05.2009, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Шишко В.А., р/№ 2144; технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_3 ; договору купівлі-продажу від 10.06.2009, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Чудовською М.С.; витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 23167365 від 01.07.2009, виданого КП "ХМБТІ"; технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_4 ; витяг з Єдиного міського реєстру актів Харківської міської ради - Рішення ХМР 11 сесії 7 скликання від 22.02.2017 "Про місцеві податки і збори у місті Харкові" зі змінами та доповненнями.

За результатами розгляду скарги позивача, рішенням Державної податкової служби України від 31.07.2020 № 3273/Л/99-00-06-02-04-09 податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення.

Позивач, вважаючи неправомірними рішення відповідача, звернулася до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем неправомірно застосовано до позивача відсоткову ставку з податку для об`єктів житлової нерухомості у розмірі 1 %, оскільки базою оподаткування є загальна площа житлової нерухомості позивача 74,43 кв.м., що є меншим 85 кв. м., як встановлено рішенням 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про місцеві податки і збори у місті Харкові" від 22.02.2017 №542/17.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платниками податку є фізичні особи, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до пп. 266.1.2 п. 266.1 ст. 266 ПК України визначення платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб:

а) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку;

б) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом;

в) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку.

Згідно ч. 4 ст. 372 ЦК України договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової нерухомості, в тому числі його частка ( пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України).

Згідно пп. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно до пп. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Згідно пп. 266.6.1 п. 266.6 ст. 266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно пп. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним плавним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) періоду, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що у 2019 р. ОСОБА_1 була власником 1/3 частини квартири загальною площею 69,4 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , що становить 23,13 кв.м. (69,4/3), та квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа якої становить 51,3 кв.м.

Отже, загальна площа належних ОСОБА_1 на праві власності об`єктів нерухомості становить 74,43 кв. м. (23,13 кв. м. + 51,3 кв. м.).

Рішенням 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про місцеві податки і збори у місті Харкові" від 22.02.2017 №542/17 зі змінами та доповненнями та яке є чинним, відповідно до Податкового кодексу України, на підставі ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", керуючись ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено на території міста Харкова на 2017 рік та наступні роки місцеві податки і збори: п. 1.1. податок на майно, який складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (а.с. 26).

Згідно п.п. 1 - 3 Додатку № 1 до вищезазначеного рішення ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються у відсотках до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. м бази оподаткування.

Ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних крім об`єктів, визначених п. 3) та юридичних осіб, встановлюється у розмірі 1 відсоток.

Ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, зокрема, квартири/квартир незалежно від їх кількості загальною площею до 85 кв. м, що перебувають у власності зазначених осіб, встановлюється у розмірі 0 відсотків (а.с. 27).

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що позивач, як власник житлової нерухомості загальною площею 74,43 кв.м., не має зобов`язань щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, оскільки ставка податку для належних ОСОБА_1 на праві власності об`єктів житлової нерухомості, становить 0 відсотків.

За таких обставин, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем всупереч приписам чинного законодавства застосована відсоткова ставка з податку для об`єктів нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, у розмірі 1 %.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Харківській області від 30.01.2020 № 0-2031, № 0-2031 та наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апелянта про те, що до позивача підлягала застосуванню ставка податку у розмірі 1 %, оскільки згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в останньої на праві власності перебували квартири площею 51,3 кв.м. та 69,4 кв. м. є необгрунтованими та спростовуються доказами по справі.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого обгрунтованого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи та не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.01.2021 по справі № 520/11521/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач І.М. Ральченко
Судді Г.Є. Бершов В.В. Катунов