Справа № 826/2317/18
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2021-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/2317/18 Головуючий у 1 інстанції: Маруліна Л.О.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Кобаля М.І.

Коротких А.Ю.

За участю секретаря Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно статті 229 КАС України, адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 січня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення способу і порядку виконання судового рішення, застосування судового контролю та визнання протиправними рішень, дій, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 вересня 2018 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року і виплати такої перерахованої пенсії за період, у якому вона підлягала виплаті. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві відповідно до ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та на підставі довідки № 46450 від 31.05.2017 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, по визначеному в цій довідці посадовому окладу - 2 500 грн., окладу за спеціальним званням - 2000 грн., надбавки за стаж служби - 2025 грн., провести за період з 01 січня 2016 року перерахунок та виплату (за період, у якому вона підлягала виплаті) пенсії ОСОБА_1 з включенням до загальної суми грошового забезпечення, з якої буде перерахована пенсія з 01 січня 2016 рок, а також у подальшому, надбавку за особливо важливі завдання у розмірі 50 % визначеного посадового окладу поліцейських, з урахуванням посадового окладу поліцейського за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років (надбавки за стаж служби в поліції) - 3262,50 грн., а також премії у розмірі 100 % по відношенню до усіх зазначених вище нарахувань, так як відсоткові розміри такої надбавки і премії входять до розрахунку його пенсії по пенсійній справі , такий перерахунок та виплату проводити без обмеження максимального розміру пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, цільової грошової допомоги, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством).

27 січня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення способу і порядку виконання судового рішення, застосування судового контролю та визнання протиправними рішень, дій вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі №826/2317/18, в якій просив суд:

- визнати протиправними рішення, дії вчинені 29.09.2020 р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві під час виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.09.2018 року у справі № 826/2317/18 та встановити спосіб виконання даного судового рішення шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві враховувати у складі грошового забезпечення ОСОБА_1 премію у розмірі 100% від посадового окладу (2500 грн.), окладу за спеціальним званням (2000 грн.), надбавки за стаж служби (2025 грн.), набавки за особливо важливі завдання (3262,50 грн.) - 9787,50 грн., а також здійснити з 29.09.2020 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у щомісячному розмірі 11549,25 грн. та виплатити недоотриману різницю пенсійного боргу за період з 01.01.2016 року по 28.11.2018 року у сумі 167293,99 грн.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві в 30-денний термін подати звіт про виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.09.2018 року у справі № 826/2317/18 з урахуванням визначеного у п. 1 зобов`язання;

- покласти обов`язок виконання ухвали у зазначеній вище частині на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (особу, що виконує його обов`язки);

- звернути увагу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, що за результатами розгляду питання щодо подання звіту та виконання рішення суду, у разі невиконання рішення суду у наведеній вище частині, на керівника Управління (особу, що виконує його обов`язки) може бути накладено штраф у розмірі від 43780 грн. до 87560 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 січня 2021 року заяву повернуто без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач - ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для розгляду заяви, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

14 травня 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення способу і порядку виконання судового рішення, застосування судового контролю та визнання протиправними рішень, дій, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що порядок розгляду заяв/клопотань про встановлення способу виконання або порядку виконання рішення суду, про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення та про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду - є різним.

Таким чином, на переконання суду першої інстанції, на кожну вимогу, зазначену ОСОБА_1 , мало б бути складено належним чином оформлені заяви/клопотання у відповідності до форми і змісту, встановлених статтями 166, 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно ч.ч. 2-3 ст. 378 КАС України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах передбачений положеннями статті 382 КАС України.

За приписами частини 1 статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною 2 статті 382 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до ч.ч. 3-4 ст. 382 КАС України, половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України. Питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін. Неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання.

Приписами статті 383 КАС України визначено правила визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до положень частини 2 статті 383 КАС України, у такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Частиною 3 статті 383 КАС України передбачено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

В силу ч. 4 ст. 383 КАС України, у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Абзацом 2 частини 5 статті 383 КАС України закріплено, що у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Проаналізувавши вищевказані норми законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що порядок розгляду заяв/клопотань про встановлення способу виконання або порядку виконання рішення суду, про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення та про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду - є різним.

Тобто, як правильно зазначив суд першої інстанції, за результатами вирішення судом питання щодо встановлення способу виконання або порядку виконання рішення суду, встановлення судового контролю за виконанням судового рішення та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, має бути послідовно ухвалено окремі судові рішення, які, в подальшому, можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції.

З огляду на зазначене, доводи апелянта про те, що заявлені ОСОБА_1 в заяві вимоги суд першої інстанції повинен був розглянути послідовно, колегія судів вважає необгрунтованими.

Так, статтею 167 КАС України передбачено загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.

Частиною 1 статі 167 КАС України визначено, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

В силу вимог частини 2 статті 167 КАС України, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 КАС України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Колегія суддів наголошує на тому, що позивачем у заяві про встановлення способу і порядку виконання судового рішення, застосування судового контролю та визнання протиправними рішень, дій, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду викладено вимоги щодо застосування різних заходів, пов`язаних з виконанням судових рішень в адміністративній справі.

З огляду на зазначене, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що на кожну вимогу, зазначену ОСОБА_1 , мало б бути складено належним чином оформлені заяви/клопотання у відповідності до форми і змісту, встановлених статтями 166, 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно заяву ОСОБА_1 про встановлення способу і порядку виконання судового рішення, застосування судового контролю та визнання протиправними рішень, дій, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду повернуто без розгляду.

При цьому, колегія суддів зазначає, що повернення заяви не позбавляє права особи повторно звернутись з відповідною заявою після усунення усіх недоліків.

Згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував положення чинного законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали із дотриманням норм процесуального права, а тому, підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 242, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 378, 382, 383 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Кобаль М.І.

Коротких А.Ю.

Повний текст постанови виготовлено 25.05.2021 р.