Справа № 120/3503/21-а
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

м. Вінниця

25 травня 2021 р. Справа № 120/3503/21-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Свентух Віталій Михайлович, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Матюхи Володимира Вікторовича до Управління праці та соціального захисту населення Хмільницької міської ради Вінницької області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Матюхи Володимира Вікторовича до Управління праці та соціального захисту населення Хмільницької міської ради Вінницької області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 26.04.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано десятиденний строк, з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням поважності причин пропуску такого строку.

20.05.2021 року на виконання вимог ухвали суду, позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду.

В обґрунтування поважності причин пропуску звернення до суду зазначив, що спірна щорічна допомога на оздоровлення є видом соціальної допомоги і право на її виплату гарантоване державною. Тому держава в особі Управління праці та соціального захисту населення Хмільницької міської ради Вінницької області зобов`язана своєчасно та у повному обсязі здійснювати виплату такої допомоги.

Отже, на думку представника позивача, строки звернення до суду з цими позовними вимогами не можуть застосовуватися.

Визначаючись щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд виходить із наступного.

Згідно частини 1 та 2 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається із змісту позовних вимог, позивач просить визнати протиправною відмову відповідача у здійсненні перерахунку та виплати щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі чотирьох мінімальний заробітних плат за 2008-2014 роки та зобов`язати відповідача здійснити позивачу таку виплату.

При цьому, у заяві про поновлення строку звернення до суду представник позивача вказав, що щорічна допомога на оздоровлення є видом соціальної допомоги і право на її виплату гарантоване державною, а тому строки звернення до суду з цими позовними вимогами не можуть застосовуватися.

Суд вважає за необхідне зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, які беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки. Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними процесуальних дій, передбачених КАС України.

Водночас, у випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, якими визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Суд зазначає, що законодавець обмежує строк, протягом якого особа може звернутися до суду. Це обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 02.03.2020 у справі №420/4352/19, від 13.04.2020 у справі №520/11334/18, від 17.09.2020 у справі №186/1881/19, від 06.11.2020 у справі №826/14116/18.

Крім того, установлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень (див. постанову Верховного Суду від 26.11.2020 у справі № 500/2486/19).

Із матеріалів справи вбачається, що у спірний період з 2008 по 2014 роки позивач отримував щорічну допомогу на оздоровлення згідно із статтею 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 100,00 грн.

Отже, позивач не міг не знати, що сума допомоги, яка йому виплачувалася відповідачем у вказаний період, є меншою ніж розмір чотирьох мінімальних заробітних плат, в якому відповідач, на думку позивача, був зобов`язаний здійснювати нарахування та виплату спірної щорічної допомоги на оздоровлення.

Наведений висновок додатково підтверджується тим, що вжиття конструкції "повинна була дізнатися" в розумінні положень частини 3 статті 122 КАС України означає неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24.02.2021 у справі № 800/30/17).

Відтак суд вважає, що позивач не був позбавлений права на звернення до суду з адміністративним позовом в межах встановленого законом шестимісячного строку після отримання допомоги у меншому, на його думку, розмірі.

Натомість позовну заяву щодо оскарження дій Управління праці та соціального захисту населення Хмільницької міської ради Вінницької області позивач подав до суду лише 19.04.2021 року, тобто з істотним пропуском строку звернення до адміністративного суду.

При цьому жодних поважних причин, які б перешкодили своєчасному зверненню до суду, позивач не навів.

Зі змісту заяви про поновлення строку звернення до суду можна дійти висновку, що, на думку представника позивача, у цій справі строк звернення до суду не застосовується, а тому не вважається пропущеним.

Однак, суд вказані доводи відхиляє та вважає їх безпідставними, а у даному випадку належить застосовувати загальний строк звернення до суду, встановлений законом, а саме статтею 122 КАС України.

Інших доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до адміністративного суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, позивачем суду не наведено.

Відтак, суд визнає неповажними підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Крім того, суд зауважує, що отримання позивачем листа відповідача від 11.12.2021 року у відповідь на його заяву, на переконання суду, не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Аналогічного парового висновку дійшов Верховний Суд у постанові № 240/12017/19 від 31 березня 2021 року.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно із частиною 2 статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, враховуючи те, що підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані неповажними, вважаю, що наявні підстави для повернення позовної заяви позивачу.

Керуючись ст. 122, 123, 169, 248, 256, 293, 294 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Матюхи Володимира Вікторовича до Управління праці та соціального захисту населення Хмільницької міської ради Вінницької області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 293 КАС України, ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Свентух Віталій Михайлович