Справа № 520/2697/21
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

17 травня 2021 р. справа № 520/2697/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Біленського О.О.,

при секретарі судового засідання Дорощенко К.В.,

за участі:

представника позивача - Межирицький А.О.,

представника відповідача Гончаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЯГІЛЕВ ГРУП» (61204, м.Харків, просп. Людвіга Свободи, буд.34, кв.98, ) до Головного управління Держпраці у Харківській області (вул. Алчевських, буд. 40, м. Харків, 61002, ) про визнання протиправними та скасування припису та постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЯГІЛЕВ ГРУП» звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпраці у Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати припис про усунення виявлених порушень від 15.12.2020 року №ХК27854/3236/НД/АВ/П складений головним державним інспектором з питань додержання законодавства про працю, зайнятість населення та інших нормативно-правових актів ГУ Держпраці в Харківській області Короткою І.С.;

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 19.01.2020 року №ХК27854/3236/НД/АВ/П/ТД-ФС, винесену т.в.о. начальника ГУ Держпраці у Харківській області Брезіцькою М.С..

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.03.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідно до Постанови Головного управління Держпраці у Харківській області від 19.01.2021 року №ХК27854/3236/НД/АВ/П/ТД- ФС на позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЯГІЛЕВ ГРУП» накладено штраф у розмірі 200000,00 грн. Дана постанова винесена на підставі акту від 15.12.2020 №ХК27854/3236/НД/АВ та припису про усунення виявлених порушень від 15.12.2020 р. № ХК27854/3236/НД/АВ/П. Позивач вважає дану постанову та припис необґрунтованими, незаконними, та такими, що підлягають скасуванню, оскільки постанова прийнята відповідачем без дотримання вимог Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року №509, а зі сторони позивача відсутні будь-які порушення законодавства про працю, що має наслідком невідповідність висновків відповідача стосовно наявності підстав для притягнення його до відповідальності згідно ст.265 КЗпП України фактичним обставинам справи. З огляду на викладене позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Через канцелярію суду 17.03.2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач заперечує проти позову та вважає його безпідставним. Представник відповідача вказав, що інспекційне відвідування ТОВ «ДЯГІЛЕВ ГРУП» було проведено відповідно до пп. 3 п.5 Порядку № 823, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації отриманої із звернення гр. ОСОБА_1 від 19.11.2020 (вх. С-1561 від 20.11.2020). На цій підставі було видано Наказ від 01.12.2020 №1904 про проведення інспекційного відвідування та направлення на проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування від 01.12.2020 №02.03-03/2766. Під час інспекційного відвідування було виявлено порушення законодавства про працю, а саме частини 3 статті 24 КЗпП України - 4 працівників фактично було допущено до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За результатами інспекційного відвідування інспекторами праці було складено Акт інспекційного відвідування №ХК27854/3236/НД/АВ від 15.12.2020 року та Припис про усунення виявлених порушень №ХК27854/3236/НД/АВ/П від 15.12.2020 року. Таким чином, Припис про усунення виявлених порушень Головного управління Держпраці у Харківській області та Постанова про накладення штрафу у відношенні позивача є законними, винесеними у межах повноважень, на підставах визначених чинним законодавством України, а тому просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

25.03.2021 року через канцелярію суду представник позивача надав відповідь на відзив, в якій позивач підтримав позицію, викладену у адміністративному позові, та вказав, що відзив відповідача є необґрунтованим та таким, що спростовується матеріалами справи.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що інспекційне відвідування ТОВ «ДЯГІЛЕВ ГРУП» було проведено відповідно до п.п.3 п.5 Порядку №823, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації отриманої із звернення гр. ОСОБА_1 від 19.11.2020 року (вх. С-1561 від 20.11.2020 року).

На цій підставі було видано Наказ від 01.12.2020 року №1904 про проведення інспекційного відвідування та направлення на проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування від 01.12.2020 року №02.03-03/2766.

Відповідно до наказу №1904 від 01.12.2020 року інспекторам праці, визначеним у наказі, доручено провести захід державного контролю у формі інспекційного відвідування на предмет додержання законодавства про працю, в тому числі фактичного допуску працівників до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому КМУ об`єктом відвідування.

З наявних матеріалів справи вбачається, що інспекційне відвідування ТОВ «ДЯГІЛЕВ ГРУП», 02.12.2020 року, проводилося за місцем здійснення фактичної діяльності: м. Харків, вул. Харківських Дивізій, 14; м. Харків, проспект Науки, 47/1.

На підставі наказу було видано направлення №02.03-03/2766 від 01.12.2020 року на проведення інспекційного відвідування ТОВ «ДЯГІЛЕВ ГРУП», яке було пред`явлено та вручено особисто під підпис директору ТОВ «ДЯГІЛЕВ ГРУП» - ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що 02.01.2020 року інспектори праці були допущені до проведення інспекційного відвідування, пред`явили службові посвідчення, інспекторами праці було опитано осіб, котрі на момент інспекційного відвідування здійснювали певні роботи в ТОВ «ДЯГІЛЕВ ГРУП».

Під час проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування 02.12.2020 року за адресою ветклініки «Ветеринарный Домик» АДРЕСА_1 , при виконанні робіт були зафіксовані на засіб відеофіксації та опитані наступні працівники: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

За адресою ветклініки «Ветеринарный Домик» АДРЕСА_2 , була зафіксована на засіб відеофіксації та опитана гр. ОСОБА_6 .

Вищезазначені працівники пояснили, що були допущені до роботи та, відповідно, виконували роботи, працюючи у певний період, в режимі роботи закладу, а саме:

- ОСОБА_3 зафіксована 02.12.2020 в приміщенні ветклініки «Ветеринарный Домик» за адресою: АДРЕСА_1 , усно зазначила своє прізвище, ім`я, по батькові, та повідомила, що працює на посаді лаборанта;

- ОСОБА_5 зафіксована 02.12.2020 в приміщенні ветклініки «Ветеринарный Домик» за адресою: АДРЕСА_1 , усно зазначила своє прізвище, ім`я, по батькові, та повідомила, що проходе стажування на посаду асистента;

- ОСОБА_4 зафіксована 02.12.2020 в приміщенні ветклініки «Ветеринарный Домик» за адресою: АДРЕСА_1 , усно зазначила своє прізвище, ім`я, по батькові, та повідомила, що працює на посаді асистента;

- ОСОБА_6 зафіксована 02.12.2020 в приміщенні ветклініки «Ветеринарный Домик» за адресою: АДРЕСА_2 , усно зазначила своє прізвище, ім`я, по батькові, та повідомила, що працює на посаді асистента.

В ході інспекційного відвідування 02.01.2020 року було виявлено порушення норм ч.3 ст.24 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України), а саме встановлено фактичний допуск працівників без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядження власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки Інспекторам праці, в ході проведення інспекційного відвідування, не було надано документів, що містять відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, ведення яких передбачено законодавством про працю, 02.12.2020 інспектором праці складено вимогу про надання документів від 02.12.2020 року №ХК27854/3236/НД.

Вимогою про надання документів №ХК27854/3236/НД, зобов`язано ТОВ «ДЯГІЛЕВ ГРУП», у строк до 10 год. 00 хв. 08.12.2020 року надати документи, необхідних для проведення інспекційного відвідування.

З матеріалів справи встановлено, що вимогу про надання документів ТОВ «ДЯГІЛЕВ ГРУП», було пред`явлено та вручено особисто під підпис директору ТОВ «ДЯГІЛЕВ ГРУП» - Дягілеву А.А.

Позивачем, у відповідь на вище зазначену вимогу, 08.12.2020 були надіслані документи, але жодних відомостей, що підтверджують факт належного оформлення трудових відносин з громадянами: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 надано не було.

Також, ОСОБА_2 надав пояснення, які були додані до документів на виконання вимоги №ХК27854/3236/НД, де вказав, що на «підприємстві надаються послуги 4-х фізичних осіб згідно укладених договорів підряду (цивільно-правових договорів) по наданню послуг. Ці договори є конфіденційною інформацією ТОВ «ДЯГІЛЕВ ГРУП», вони не мають відношення до оформлення трудових відносин на час інспекційного відвідування».

За результатами проведення заходу було складено Акт з описом виявлених порушень від 15 грудня 2020 року № ХК27854/3236/НД/АВ, а саме було виявлено порушення вимог ч.3 ст.24 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) 4 працівників було допущено до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядження власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Акт з описом виявлених порушень від 15 грудня 2020 року №ХК27854/3236/НД/АВ та Припис від 15 грудня 2020 року №ХК27854/3236/НД/АВ/П було направлено засобом поштового зв`язку суб`єкту господарювання 15.12.2020 року (трекінг № 933).

28.12.2020 року на адресу Управління Держпраці від директора ТОВ «ДЯГІЛЕВ ГРУП» Дягілева А.А. надійшли «зауваження та заперечення щодо проведення інспекційного відвідування» від 28.12.2020 року № 27/15182, які були розглянуті, обставини, викладені у останніх, були досліджені, у зв`язку із чим було встановлено наступне.

За текстом зауважень, ТОВ «ДЯГІЛЕВ ГРУП» стверджував про те, що від Управління Держпраці «не надходило жодної вимоги на надання в Вашу адресу інформації про договори підряду (договори цивільно правового характеру) по наданню послуг» (ст.3 зауважень). Проте, зазначені судження суб`єкта господарювання були спростовані з огляду на вимогу про надання документів №ХК27854/3236/НД від 02.12.2020 року, яка міститься в матеріалах Єдиної справи розпорядчих документів, що приймаються Управлінням Держпраці під час здійснення заходу державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності №1928 щодо ТОВ «ДЯГІЛЕВ ГРУП». Так, згідно п. 4 вимоги директора ТОВ «ДЯГІЛЕВ ГРУП» було зобов`язано надати «Документи, що встановлюють наявність відносин між підприємством та громадянами (працівниками), які виконували роботи на підприємстві, документи, що підтверджують оплату за виконану роботу (копію завірену належним чином)».

Зазначену вимогу отримав особисто директор ТОВ «ДЯГІЛЕВ ГРУП» Дягілев А.А., про що міститься його особистий підпис. Документи, визначені п.4 вимоги, надані не були, отже п.4 вимоги не виконано, документи на спростування обставин викладених в акті інспекційного відвідування №№ХК27854/3236/НД/АВ від 15.12.2020 року щодо факту допуску до роботи без належного оформлення трудових відносин з гр. ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 директор ТОВ «ДЯГІЛЕВ ГРУП» не надано.

На підставі складеного Акту, відповідачем було винесено припис про усунення порушень від 15 грудня 2020 року №ХК27854/3236/НД/АВ/П, який позивачем було оскаржено керівнику ГУ Держпраці у Харківській області. Зазначена скарга залишена без задоволення та відповідачем винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ХК27854/3236/НД/АВ/ГІ/ТД- ФС від 19.01.2021 р. (далі за текстом - Постанова), якою позивачу нараховано штраф у розмірі 200000,00 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Преамбулою Закону України від 05 квітня 2007 р. № 877-IV «Про основні засади здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі Закон №877), визначаються правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

За визначенням статті 1 Закону №877 державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Відповідно до частини 5 статті 2 Закону №877, заходи контролю здійснюються, зокрема, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Згідно з пунктам 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, крім іншого, з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 цього Положення).

Відповідно до Положення про Головне управління Держпраці у Харківській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 03.08.2018 № 84 (далі Положення № 84), Головне управління Держпраці у Харківській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Згідно з підпунктом 5 пункту 4 Положення № 84 Головне управління Держпраці у Харківській області здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Згідно з пунктом 50 Положення № 84, Головне управління Держпраці у Харківській області накладає у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Управління Держпраці.

На виконання частини 1 статті 259 КЗпП України, Кабінет Міністрів України затвердив Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затверджено ПКМУ від 21.08.2017 № 823 «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю» (далі Порядок № 823), який, згідно з його пунктом 1, визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування).

Як виплаває зі змісту п. 2 Порядку № 823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Крім того, як передбачено пунктами 16, 17, 20, 24, 25 цього ж Порядку №823, за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування. Другий примірник акта залишається в інспектора праці.

Припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень вимог законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування.

Заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування.

Системний аналіз наведених вище положень дає підстави дійти висновку, що інспекційне відвідування є формою державного нагляду за додержанням законодавства про працю, яке відноситься до повноважень відповідача та яке проводиться на підставі наказу та направлення. За результатами інспекційного відвідування складається акт і в разі виявлення порушень - виноситься припис. Якщо під час інспекційного відвідування встановлено факти використання праці неоформлених працівників, то вживаються заходи щодо притягнення об`єкта відвідування до відповідальності незалежно від усунення виявлених порушень.

Інспекційне відвідування ТОВ «ДЯГІЛЕВ ГРУП» було проведено відповідно до п.п.3 п.5 Порядку №823, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації отриманої із звернення гр. ОСОБА_1 від 19.11.2020 (вх. С-1561 від 20.11.2020).

На цій підставі було видано Наказ від 01.12.2020 №1904 про проведення інспекційного відвідування та направлення на проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування від 01.12.2020 №02.03-03/2766.

Інспекційне відвідування ТОВ «ДЯГІЛЕВ ГРУП», 02.12.2020, проводилося за місцем здійснення фактичної діяльності: м. Харків, вул. Харківських Дивізій, 14; м. Харків, проспект Науки, 47/1.

Отже, твердження позивача про порушення інспекторами праці вимоги п. 8 Порядку №823 суд не бере до уваги, оскільки додержуючись вимог законодавства, захід державного контролю було розпочато із пред`явлення інспекторами службових посвідчень.

Направлення на проведення інспекційного відвідування ТОВ «ДЯГІЛЕВ ГРУП», було пред`явлено та вручено особисто під підпис директору ТОВ «ДЯГІЛЕВ ГРУП» - ОСОБА_2 .

Суд відмічає, що під час проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування 02.12.2020 року за адресою ветклініки «Ветеринарный Домик» АДРЕСА_1 , та за адресою ветклініки «Ветеринарный Домик» АДРЕСА_2 , при виконанні робіт були зафіксовані на засіб відеофіксації та опитані наступні працівники: ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які пояснили що були допущені до роботи та, відповідно, виконували роботи, працюючи у певний період, в режимі роботи закладу на різних посадах.

Вимогою про надання документів від 02.12.2020 року на 2 сторінці в пункті 4 зазначено обов`язок суб`єкта господарювання щодо надання документів, що встановлюють наявність відносин між підприємством та громадянами (працівниками), які виконували роботи на підприємстві, документи, що підтверджують оплату за виконану роботу (копію завірену належним чином).

Позивач надав пояснення під час інспекційного відвідування, які були додані до документів на виконання вимоги №ХК27854/3236/НД, де вказав, що на «підприємстві надаються послуги 4-х фізичних осіб згідно укладених договорів підряду (цивільно-правових договорів) по наданню послуг. Ці договори є конфіденційною інформацією ТОВ «ДЯГІЛЕВ ГРУП», вони не мають відношення до оформлення трудових відносин на час інспекційного відвідування».

Слід відмітити, що відповідно до частини 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону.

Згідно Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затверджено ПКМУ від 21.08.2017 №823 «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю», вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.

Проте, позивач протиправно не надав цивільно-правові договори, відносно осіб, фактичний допуск до роботи яких було встановлено в ході інспекційного відвідування.

Щодо посилання позивача про не визнання недійсними в судовому порядку договорів цивільно-правового характеру, як на підставу існування саме цивільних правовідносин, зазначене твердження спростовується позицією Верховного суду.

Згідно постанови Касаційного адміністративного суду в складі Верховного суду від 13 червня 2019 року по справі № 1840/2507/18 «Сам по собі факт відсутності судового рішення про визнання вказаних вище цивільно-правових правочинів недійсними не може бути безумовним доказом існування між зазначеними особами саме договірних цивільно-правових відносин».

Натомість, відповідно до висновків викладених в пункті 77 Верховного суду по справі №160/8902/18 від 22.04.2020, суди повинні також враховувати концепцію прихованого працевлаштування (deemed employment). Дана концепція знайшла своє відображення, серед іншого, у Рекомендаціях про трудові правовідносини №198 (далі - Рекомендації) Міжнародної організації праці, де зазначено, що держави-члени МОП повинні передбачити можливість визначення у своїх законодавчих та нормативно-правових актах або інших засобів конкретних ознак визначення трудових правовідносин.

Серед таких ознак у Рекомендаціях зазначаються «підпорядкованість» та «залежність». У пункті 13 Рекомендацій «підпорядкованість» проявляється, якщо робота: виконується відповідно до вказівок та під контролем іншої сторони; передбачає інтеграцію працівника в організаційну структуру підприємства; виконується виключно або переважним чином в інтересах іншої особи; виконується працівником особисто; виконується відповідно до графіка або на робочому місці, яке вказується або погоджується стороною, яка її замовила; має характерну тривалість/продовжуваність; вимагає особисту присутність працівника; передбачає надання інструментів, матеріалів та механізмів стороною, яка є замовником.

Верховний Суд у постанові зазначив, що суди попередніх інстанцій повинні з`ясовувати чи є договори цивільно-правового характеру договорами, які врегульовуються положеннями ЦК України, або укладенні для «приховування» трудових відносин.

Дослідивши договір підряду № б/н від 30.05.2020 року та акт прийому наданих послуг до цивільно-правового договору від 30 травня 2020 року, між позивачем та ОСОБА_3 , можна визначити наступне.

Так, за наданим договором підряду № б/н від 30.05.2020 року, ОСОБА_3 була зобов`язана виконати наступні види послуг: «аналіз усіх необхідних документів у відповідності до законодавства України для створення та оформлення окремого підрозділу «Ветиринарна лабораторія», пошук матеріалів, норм, правил та методик виконання аналізів; аналіз, пошук та закупівля необхідного лабораторного обладнання, такого як автоматичні та полуавтоматичні аналізатори та витратні матеріали до них».

Тобто, обов`язки ОСОБА_3 за змістом та функціями збігаються з колом обов`язків за посадою - юрисконсульт, яка передбачена Довідником кваліфікаційних характеристик професій працівників, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 29.12.2004 №9336(далі - Довідник), що є характерним для трудових відносин.

Обов`язок ОСОБА_3 за договором № б/н від 30.05.2020 року щодо закупівлі необхідного лабораторного обладнання передбачає доступ до матеріальних цінностей, певні матеріальні ризики та матеріальну відповідальність, які, відповідно до вимог КЗпП України, є можливими лише за наявності належно оформлених трудових відносин.

Договір підряду № б/н від 01.09.2020 року та акт прийому наданих послуг до цивільно-правового договору від 01.09.2020 року, між позивачем та ОСОБА_4 , встановлює обов`язок останньої «збір та аналіз усіх необхідних даних у відповідності до законодавства України для аналізу можливості створення та оформлення окремого підрозділу «Стоматологічне відділення».

Отже, за наданим договором ОСОБА_4 має виконувати аналогічну зі ОСОБА_3 роботу, яка передбачає здійснення певної правової діяльності, яка встановлена Довідником.

Відповідно до Договіру підряду № б/н від 15.10.2020 року та акту прийому наданих послуг до цивільно-правового договору від 15.10.2020 року, ОСОБА_7 «аналіз усіх необхідних документів у відповідності до законодавства України для створення та оформлення окремого підрозділу «Грумінг салон для тварин». Тобто, ОСОБА_7 також виконувала певну правову діяльність, яка передбачена Довідником, що є несумісним із встановленням відносин за цивільно-правовим договором.

Договір підряду № б/н від 10.10.2020 року та акт прийому наданих послуг до цивільно-правового договору від 10.10.2020 року, між позивачем та ОСОБА_8 , встановлює обов`язок «вивчення та впровадження нових лікарських засобів для поліпшення послуг по лікуванню, профілактики та догляду за тваринами у ветеринарній клініці».

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності за КВЕД ТОВ «ДЯГІЛЕВ ГРУП» є 75.00 - турбота про здоров`я тварин і контрольні заходи щодо тварин, які утримують на фермах турботу про здоров`я тварин і контрольні заходи щодо тварин-домашніх улюбленців. Отже, здійснюючи дану категорію завдань, ОСОБА_8 зокрема впровадження лікарських для поліпшення послуг с догляду за тваринами є тотожною із видом діяльності ТОВ «ДЯГІЛЕВ ГРУПП».

Правова позиція визначена судом (справа №560/508/19) зазначає: «якщо робота, виконувана працівником на користь суб`єкта господарювання, збігається з видом його діяльності, то така робота повинна виконуватись на умовах трудового договору». Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №820/1432/17.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Виходячи з усних свідчень працівників, зафіксованих на засіб відео фіксації , зазначені вище особи виконували роботу відповідно до визначеного графіку, на робочому місці, в межах режиму роботи об`єкта відвідування.

Дія договорів припиняється №б/н від 30.05.2020, №б/н від 01.09.2020, №б/н від 15.10.2020, №б/н від 10.10.2020 по закінченню строку Договору підряду п.6.2, що притаманне саме строковому трудовому договору, оскільки укладені на визначений термін (ст. 23 КЗпП України).

В договорах підряду №б/н від 30.05.2020, №б/н від 01.09.2020, №б/н від 15.10.2020, №б/н від 10.10.2020 не зазначається конкретного результату роботи (кінцевого результату), який повинен передаватися замовнику; предметом укладеного договору є процес праці, а не її кінцевий результат; в зазначених договорах не визначено обсягу виконуваної роботи, що характерно для трудового договору, який згідно з ч.1 ст.21 КЗпП України є угодою між працівником і власником підприємства або уповноваженою ним особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку та інше.

Аналіз змісту укладених договорів дає підстави для висновку, що останні перебувають поза межами правового регулювання цивільного законодавства, адже, містять фіксований розмір вартості послуг без застереження щодо їх обсягу та змісту, не визначають порядок надання таких послуг.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08.05.2018 року по справі №127/21595/16-ц, зазначивши, що основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», платниками єдиного внеску є: роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно відповіді Головного управління ПФУ в Харківській області станом на 22.01.2021 року щодо відображення нарахування заробітної плати по найманих працівниках у звітності за листопад - грудень 2020 року відсутня інформація щодо нарахування єдиного соціального внеску за вищезазначених осіб, що працювали за цивільно-правовими договорами.

Суд наголошує, що статтею 26 КЗпП України передбачено випробування при прийнятті на роботу. Зазначена норма законодавця передбачає, що випробування можливе у разі укладення трудового договору.

Відповідно до рішення Касаційного адміністративного суду по справі №817/2331/16 від 30.10.2018 року, перевірка роботодавцем кваліфікації майбутнього працівника або навчання його навичкам, необхідним для подальшої роботи, шляхом допуску його до роботи без оформлення з ним трудових відносин є незаконною.

Також, відповідно до Рекомендацій Генеральної конференції МОП №198 про трудові правовідносини від 31.05.2016 (далі - Рекомендація), одним із елементів трудових правовідносин є та обставина, що для здійснення робіт зазначених в предметі цивільно-правового договору необхідно оформляти внутрішню документацію суб`єкта господарювання (доступ до місця касира, доступ до матеріальних цінностей).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вищезазначені працівники інтегруються в процес виробництва, виконують такі роботи відповідно до вказівок та робочому місці, яке вказується стороною, яка замовила відповідну роботу, та використовуючи засоби та матеріали суб`єкта господарювання, зазначене є елементами існування трудових правовідносин. Праця за цими договорами не є юридично самостійною, робота виконується відповідно до визначеного графіку, на робочому місці, в межах режиму роботи об`єкта відвідування.

Окремо суд зазначає, що вищезазначені працівники під час інспекційного відвідування повідомляли, що вони є працівниками ТОВ «ДЯГІЛЕВ ГРУПП». Тобто, зазначені особи не знали, що на момент інспекційного відвідування з ними було укладено Цивільно-правові договори.

Договори з громадянами на використання їхньої праці можуть укладатися відповідно до трудового або цивільно-правового законодавства, при цьому слід розрізняти особливості цих договорів.

Загальне визначення цивільно-правового договору наведено у ст.626 Цивільного кодексу України. Так, вказаною нормою встановлено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

З аналізу наведених норм вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Фізичні особи повинні були виконувати систематично певні трудові функції у позивача відповідно до визначеного виду виконуваної роботи. При цьому, в укладених договорах не визначається обсяг виконуваної роботи, а лише обумовлюється у вигляді зобов`язання виконувати роботи (надавати послуги).

Надання трудовому договору форми цивільно-правового договору перешкоджає реалізації працівником права на працю, гарантованого статтею 2 Кодексу законів про працю України, а також права на соціальний захист у випадку безробіття, при тимчасовій втраті працездатності у разі нещасного випадку на виробництві або внаслідок професійного захворювання, права на відпочинок, щорічну оплачувану відпустку, право на здорові і безпечні умови праці, на об`єднання в професійні спілки.

В силу того, що діюче законодавство забороняє вчиняти дії, спрямовані на приховування трудових відносин, посилання суб`єктів господарювання на укладення з працівниками цивільно-правових угод саме по собі не може звільняти від відповідальності за допущення до роботи працівників без оформлення трудових відносин, якщо вказані угоди спрямовані на приховування фактично існуючих трудових відносин між найманими працівниками та позивачем.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13.06.2019 у справі № 1840/2507/18.

В даному випадку правовідносини між позивачем та опитаними громадянами носять ознаки трудових відносин між роботодавцем та найманим працівником. При цьому, дії позивача щодо надання трудовому договору форми цивільно-правового перешкоджають реалізації працівником права на працю, гарантованого Конституцією та Кодексом законів про працю України, а також права на соціальний захист у випадку безробіття, при тимчасовій втраті працездатності у разі нещасного випадку на виробництві або внаслідок професійного захворювання, права на відпочинок, щорічну оплачувану відпустку, право на здорові і безпечні умови праці.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26.09.2019 року по справі №0440/5828/18.

Стосовно посилання позивача, що йому «не було повідомлено про отримання уповноваженою особою Відповідача акту та жодних повідомлень такого змісту позивач не отримував», суд зазначає.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання штрафів визначає затверджений Постановою КМУ «Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення» від 17 липня 2013 р. №509 (далі - Порядок №509).

Згідно з п.2 Порядку №509 штрафи накладаються на підставі: акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників.

Пунктом 3 Порядку №509 передбачено, що про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Акт №ХК27854/3236/НД/АВ складений 15 грудня 2020 року. Таким чином, на виконання вимог Порядку №509, в межах визначених строків, Управління Держпраці повідомило суб`єкта господарювання - позивача ТОВ «ДЯГІЛЕВ ГРУП» про отримання уповноваженою особою Управління Держпраці акту від 15.12.2020 року № 02.03-03/0972.

Листом від 15.12.2020 року №02.03-03/0972, який направлено засобом поштового зв`язку (трекінг № 933), суб`єкту господарювання було повідомлено про те, що 15.12.2020 року уповноваженою посадовою особою Управління Держпраці отримано акт інспекційного відвідування №ХК27854/3236/НД/АВ, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників, що є підставою для розгляду справи про накладення штрафу відповідно до статті 265 КЗпП України у строки, визначені Порядком №509.

Перевірка статусу відстеження за трекінг №933 підтверджує факт вручення відправлення: 24.12.2020 о 15:07:00 годині.

На підставі Акту №ХК27854/3236/НД/АВ та у відповідності до Порядку №509, Головним управлінням було винесено Постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 19 січня 2021 року №ХК27854/3236/НД/АВ/П/ТД-ФС.

Позивач, аргументуючи вимогу про визнання протиправною та скасування Постанови ХК27854/3236/НД/АВ/П/ТД-ФС, посилається на отримання ним відеозапису інспекційного відвідування з відсутнім звуком. Таке твердження суд не бере до уваги, адже в судовому засіданні досліджено зазначений доказ у вигляді CD-R диску, який відповідає технічним параметрам відтворення звукового сигналу.

Стосовно посилання позивача на ту обставину, що здійснений у ході інспекційного відвідування відеозапис є порушенням ч.2 ст.32 Конституції України та ч.1 ст.307 ЦК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 307 ЦК України, знімання фізичної особи на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку, в тому числі таємне, без згоди особи може бути проведене лише у випадках, встановлених законом. Діючи в межах законодавства, керуючись п.п.6 п.10 Порядку №823, інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно мають право фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки. Головним завданням відео фіксації є отримання інформації, що стосується законодавства про працю та визнається речовим доказом. Відповідно до п.19 Порядку №823 матеріали, зафіксовані засобами аудіо-, фото- та відеотехніки в ході інспекційних відвідувань, долучаються до акта у паперовому або електронному вигляді на дисках для лазерних систем зчитування, на яких проставляється номер і дата складення акта.

Отже, проведення інспекторами праці в ході інспекційного відвідування відеофіксації є законним та допустимим засобом здійснення державного контролю.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що Припис про усунення виявлених порушень Головного управління Держпраці у Харківській області №ХК27854/3236/НД/АВ/П від 15 грудня 2020 та Постанова про накладення штрафу у відношенні ТОВ «ДЯГІЛЕВ ГРУП» №ХК27854/3236/НД/АВ/П/ТД-ФС від 19.01.2021 прийняти в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Також суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 3 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЯГІЛЕВ ГРУП» (61204, м.Харків, просп. Людвіга Свободи, буд.34, кв.98, ) до Головного управління Держпраці у Харківській області (вул. Алчевських, буд. 40, м. Харків, 61002, ) про визнання протиправними та скасування припису та постанови - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням приписів п.3 Прикінцевих положень КАС України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 25.05.2021 року.

Суддя Біленський О.О.