Справа № 420/11610/20
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/11610/20
Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

30 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 , в якій просив:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індексації грошового забезпечення за період з 2015 року по 2020 рік;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 індексацію грошового забезпечення за період з 2015 року по 2020 рік.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що на момент звільнення в порушенням вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», постанови Кабміну України №1078 від 17.07.2003 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» позивачу не виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 2015 року по 2020 рік.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що позивач у період з 2015 року по 11.02.2019 не мав правових відносин з ВЧ НОМЕР_1 , а тому за вказаний період позовні вимоги до відповідача є безпідставними. У період з 11.02.2019 по 03.08.2020 правові підстави для нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення відсутні.

Позивач надав відповідь на відзив, в якій зазначав про безпідставність тверджень викладених у відзиві на позовну заяву.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 11.02.2019 по 03.08.2020

Зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 11.02.2019 по 03.08.2020. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення в частині задоволених позовних вимог та прийняти постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі. Зокрема, апелянт зазначає, що на момент звільнення позивачу за період служби у ВЧ НОМЕР_1 з 11.02.2019 по 03.08.2020 виплачено індексацію грошового забезпечення на підтвердження чого надає відповідну довідку.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на приписи ст. 317 КАС України, просить скасувати рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі. Зокрема, апелянт зазначає, що на момент звільнення йому на призначили виплату індексації за період з 2015 по 2020 рік, право на яку гарантовано законом.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційних скарг, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга військової частини НОМЕР_1 підлягає задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

ОСОБА_1 з 11.02.2019 по 03.08.2020 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 , що підтверджується витягом з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 11.02.2019 №32, витягом з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 03.08.2020 №166 (а.с. 32-33).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 11.02.2019 №32 майора ОСОБА_1 , призначеного наказом начальника Генерального штабу ЗСУ (по особовому складу) від 15.02.2019 №15 на посаду заступника командира дивізіону з тилу зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , з 11.02.2019 зараховано до списку особового складу частини та поставлено на фінансове забезпечення.

Зазначено його вважати таким, що з 11.02.2019 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 4 930 грн на місяць шпк «майор».

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №166 від 03.08.2020 майора ОСОБА_1 , заступника командира зенітного ракетно-артилерійського дивізіону з тилу військової частини НОМЕР_1 , звільненого Командуванням Військово-Морських Сил Збройних Сил України (по особовому складу) № 161 від 16.06.2020 р. у запас Збройних Сил України, звільнено зі служби та виключено зі списків особового складу на підставі пп. «й» ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (а.с. 8).

Згідно довідки ВЧ НОМЕР_4 від березня 2020 №261 позивач з 16.05.2014 по 23.12.2016 проходив військову службу в даній частині (а.с. 62).

Згідно довідки Білозерського РВК Херсонської області від 25.05.2020 №105 позивач з 24.12.2016 по 11.04.2018 проходив військову службу в даному комісаріаті (а.с. 63).

Відповідно до довідки ВЧ НОМЕР_1 про нарахування та виплату військовослужбовцям індексації, виданої ОСОБА_1 , останньому за період з лютого 2019 по серпень 2020 нараховано та виплачено 3 365,87 грн. Вказано, що базовим місяцем визначено березень 2018, в грудні 2018 індекс споживчих цін перевищив 103%, що і стало підставою для виплати індексації (а.с. 61).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. Відповідно до вимог законодавства проведення індексації у зв`язку з зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. У період з 2015 року по 11.02.2019 позивач не проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 та останньою не нараховувалось його грошове забезпечення, відтак за вказаний період позовні вимоги до відповідача є безпідставними та не ґрунтуються на приписах чинного законодавства. Оскільки сторонами визнано не нарахування позивачу індексації за період з 11.02.2019 по 03.08.2020, то відповідачем у спірних правовідносинах допущено протиправну бездіяльність, а тому позовні вимоги має бути задоволено за вказаний період.

Судова колегія частково не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

З урахуванням наявних в матеріалах справи доказів та доводів сторін, викладених у поданих апеляційних скаргах, для вірного вирішення спірних правовідносин слід встановити правову обґрунтованість щодо зобов`язання відповідача виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 2015 року по 11.02.2019, а також чи вчинено останнім дані дії за період з 11.02.2019 по 03.08.2020.

Слід зазначити, що на стадії апеляційного розгляду даної справи висновки суду першої інстанції щодо визнання індексації однією з основних державних гарантій щодо оплати праці, а також, що її виплата є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців відповідачем не заперечуються, а тому детального правового обґрунтування не потребують.

Згідно ст.9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповіднодо п. 3 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міноборони України від 07 червня 2018 року № 260 та зареєстрованого в Мінюсті України 26 червня 2018 р. за № 745/32197 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є, зокрема: накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження.

Пунктом 11 Порядку №1078 визначено, що додаткові витрати, пов`язані з індексацією грошових доходів громадян, відображаються у складі витрат, до яких відносяться виплати, що індексуються.

Отже, в кошторисі доходів і видатків бюджетної установи, організації індексація заробітної плати відображається не як самостійна витрата, а в складі витрат на виплату заробітної плати.

Тобто, сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення.

Встановлене правове регулювання свідчить, що виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні, тобто відповідними військовими частинами.

За таких умов вірними є висновки суду першої інстанції, що правові відносини між сторонами виникли з 11.02.2019, що підтверджується наказом №32 від 11.02.2019, а тому підстав для зобов`язання відповідача здійснювати відповідні виплати індексації ОСОБА_1 за період з 2015 року по 11.02.2019 немає, оскільки останній не перебував на його грошовому забезпеченні.

Викладені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_1 зазначені висновки не спростовують, оскільки по суті зводяться до обґрунтувань наявності права останнього на отримання індексації без доведення, чому поновлення даного права за період з 2015 року по 11.02.2019 має здійснити ВЧ НОМЕР_1 .

Щодо наявності підстав зобов`язання відповідача виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 11.02.2019 по 03.08.2020 судова колегія звертає увагу на таке.

Задовольняючи позовні вимоги в цій частині, суд першої інстанції помилково зазначив, що відповідачем визнано факт її не нарахування за вказаний період.

Зі змісту відзиву на позовну заяву неможливо встановити вказані обставини, а надана ВЧ НОМЕР_1 з апеляційною скаргою довідка про виплату індексації позивачу по суті підтверджує відсутність в діях відповідача порушень прав ОСОБА_1 в рамках спірних правовідносин.

Слід зазначити, що вказана довідка ВЧ НОМЕР_1 також була подана до суду першої інстанції разом з відповідними запереченнями на відповідь на відзив, проте останні надійшли до суду через два тижні після прийняття оскаржуваного рішення.

По змісту поданої довідки вбачається здійснення ВЧ НОМЕР_1 нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з лютого 2019 року по серпень 2020 року в сумі 3 365,87 грн із врахуванням березня 2018 року як базового місяця та зазначення, що індекс споживчих цін 103% перевищено в грудні 2018, що і стало підставою для виплати індексації.

Відповідно до п.5 Порядку №1078 зі змінами згідно постанови Кабміну України Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів від 09.12.2015 року №1013 (постанова набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з 1 грудня 2015 року) передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Враховуючи вищенаведене, вбачається, що підставою для прийняття індексу споживчих цін за 1 або 100 (фактично визначення базового місяця) є підвищення посадових окладів особи.

З 01.03.2018 набрала чинності постанова Кабміну України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців.

Проаналізувавши визначений позивачу наказом №32 від 11.02.2019 розмір посадового окладу - 4930 грн, судова колегія вбачає, що останній відповідає тарифному розряду за посадою заступника командира дивізіону, який встановлено постановою № 704.

Таким чином, для оскаржуваного періоду з 11.02.2019 до 03.08.2020 відповідачем вірно визначено, що індекс споживчих цін за 1 або 100 слід прийняти в березні 2018 року.

Статтею 4 Закону України № 1282-XII передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (частина перша статті 4 із змінами, внесеними згідно із Законом № 911-VIII від 24.12.2015, який набрав чинності 01.01.2016).

Згідно офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України індекс споживчих цін (індекс інфляції) в квітні 2018 року становив 100,8%, в травні 2018 року 100,0%, в червні 2018 року 100,0%, в липні 2018 року 99,3%, в серпні 2018 року 100,0%, в вересні 2018 року 101,9%, в жовтні 2018 року 101,7% (а.с. 115).

Отже, лише у жовтні 2018 року поріг індексації 103% (100,8% * 100,0% * 100,0% * 99,3% * 100,0% * 101,9% * 101,7% * 100) перевищено. При цьому оскільки індекс інфляції за жовтень 2018 року опубліковано у листопаді 2018 року, то індексацію необхідно проводити з грудня 2018 року (п.1-1 Порядку №1078).

Судова колегія враховує, що розрахунок індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходив службу і який виплачував йому грошове забезпечення. Саме на відповідача за наявності законних підстав покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексації грошового забезпечення.

Позивачем не надано жодних заперечень щодо здійсненого відповідачем розрахунку та розміру виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 11.02.2019 по 03.08.2020, а тому з урахуванням приписів Закону України № 1282-XII та Порядку № 1078, судова колегія не вбачає, що право позивача у вказаному періоді є порушеним і підлягає захисту в даному судовому провадженні, а відповідачем допущено протиправну бездіяльність.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, в зв`язку з чим прийшов до помилкового висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

З урахуванням зазначеного рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині задоволених позовних вимог.

В іншій частині суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Судова колегія зазначає, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 03 листопада 2020 року. Тому постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2020 року скасувати в частині задоволених позовних вимог.

Прийняти в цій частині постанову, якою відмовити ОСОБА_1 в задоволені позовних вимог.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В. Кравченко