Справа № 520/3866/19
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

24 травня 2021 р. Справа № 520/3866/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Шляхової О.М., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Харкові звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання судового рішення та клопотання позивача про накладення штрафу на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовом до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, Головного Управління пенсійного фонду України в Харківській області, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд:

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (відповідача) і в подальшому робити своєчасно та в повному обсязі перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , 90 % від грошової винагороди працюючого судді до припинення права на такий перерахунок, на підставі довідок про розмір грошової винагороди судді на відповідній посаді та вислуги років виданих Апеляційним судом Луганської області для розрахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 ;

- стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (з 01.08.2014 веде пенсійну справу) на підставі Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень суму не донарахованого та несплаченого довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 і на підставі довідок, виданих Апеляційним судом Луганської області та фактично сплачених сум та розрахунку представника позивача, з урахуванням індексації у розмірі 543391,836 грн. (п`ятсот сорок три тисячі триста дев`яносто одну гривню 83 копійки), шляхом списання з казначейських рахунків Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м Харкова та перерахування на пенсійний картрахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 в Ощадбанку;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області і в подальшому робити своєчасно та в повному обсязі перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , 90 % від грошової винагороди працюючого судді до припинення права на такий перерахунок, на підставі довідок про розмір грошової винагороди судді на відповідній посаді та вислуги років виданих Апеляційним судом Луганської області для розрахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 ;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області на підставі Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень суму не донарахованого та несплаченого довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідок, виданих Апеляційним судом Луганської області та фактично сплачених сум, з урахуванням індексації в розмірі 543391,836 грн. (п`ятсот сорок три тисяч триста дев`яносто одну гривню 83 копійки), шляхом списання з казначейських рахунків Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області та перерахувати на пенсійний картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 в Ощадбанку.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, вирішено:

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова здійснити в повному обсязі перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 90 % від грошової винагороди працюючого судді до припинення права на такий перерахунок, на підставі довідок про розмір грошової винагороди судді на відповідній посаді та вислуги років, виданих Апеляційним судом Луганської області для розрахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 .

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова з 01.08.2014 на підставі Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень суму недонарахованого та несплаченого довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 і на підставі довідок, виданих Апеляційним судом Луганської області та фактично сплачених сум та розрахунку, з урахуванням індексації, - у розмірі 576439,65 грн. (п`ятсот сімдесят шість чотириста тридцять дев`ять гривень 65 копійок), шляхом списання з казначейських рахунків Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м Харкова та перерахування на пенсійний картрахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 в Ощадбанку.

В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

23.03.2020 ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з заявою в порядку ст.ст. 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, у якій просив суд:

- зобов`язати Головне управління Державної Казначейської служби України в Харківській області негайно виконати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року по справі № 520/3866/19;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, пл. Свободи Держпром, 3 під, 2 пов., ) здійснити в повному обсязі перерахунок довідного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 90% від грошової винагороди працюючого судді до припинення права на такий перерахунок, на підставі довідок про розмір грошової винагороди судді на відповідній посаді та вислуги років виданих Апеляційним судом Луганської області для розрахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 ;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області з 01.04.2014 року на підставі Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" суму недонарахованого та несплаченого довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 і на підставі довідок, виданих Апеляційним судом Луганської області та фактично сплачених сум та розрахунку, з урахуванням індексації у розмірі 576439,65 грн. (п`ятсот сімдесят шість тисяч чотириста тридцять дев`ять гривень 65 копійок);

- встановити строк для звіту про негайне виконання рішення та накласти штраф за результатом звіту на начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області пана Ачкасова В.М.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30.03.2020 у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 в порядку ст. ст. 382, 383 КАС України по справі №520/3866/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, Головного Управління пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та стягнення заборгованості - відмовлено.

Вказана ухвала була скасована постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2020 в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 в порядку ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України. Прийнято в цій частині постанову про задоволення заяви ОСОБА_1 в порядку ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України. Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області надати звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року №520/3866/19 до суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дати отримання вказаної постанови.

Від позивача 29.09.2020 надійшло клопотання про накладення штрафу на керівника Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Від відповідача 30.09.2020 надійшов звіт про виконання рішення суду від 24 липня 2019 року №520/3866/19.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 ОСОБА_1 повернуто без розгляду клопотання про накладення штрафу у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та стягнення заборгованості, та Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області - звіт про виконання рішення.

Від позивача 15.10.2020 надійшла заява про накладення штрафу на керівника ГУ ПФУ в Харківській області, в якій вказано про порушення строків надання звіту та про невиконання рішення, в обґрунтування чого приведено розрахунки.

Ухвалою суду від 02.11.2020 постановлено: звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/3866/19 вважати таким, що не підлягає затвердженню та є неподаним. Клопотання позивача - задовольнити. Звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/3866/19 вважати таким, що не підлягає затвердженню та є неподаним. У задоволенні клопотання позивача про накладення штрафу відмовити. Встановити новий строк для подання звіту про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/3866/19, а саме: зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, Держпром, 3 під., 2 пов., ) протягом тридцяти днів після набрання законної сили цієї ухвали, подати звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року по справі № 520/3866/19.

Ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 та від 02.11.2020 оскаржені до Другого апеляційного адміністративного суду. Справа №520/3866/19 направлена для розгляду до суду апеляційної інстанції.

30.11.2020 від відповідача надійшов звіт про виконання рішення суду від 24 липня 2019 року по справі № 520/3866/19.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2021 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишено без задоволення. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 по справі №520/3866/19 залишено без змін. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 02.11.2020 по справі №520/3866/19 залишено без змін.

17.05.2021 від позивача, ОСОБА_1 , надійшло клопотання в порядку ст. 382 КАС України про накладення на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Ачкасова В.М. штрафу за неподання в строк звіту, встановленого рішенням по справі №520/3866/19.

В період з 03.05.2021 по 17.05.2021 суддя перебувала у відпустці.

Справа №520/3866/19 повернулась до Харківського окружного адміністративного суду з суду апеляційної інстанції 18.05.2021 за вхідним №01-47410/21 від 18.05.2021.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам сторін, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України», заява №60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України» від 07 червня 2005 року, заява №6318/03; пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, заява №60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року, заява №40450/04; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28 листопада 2006 року, заява №30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.

З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 КАС України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, згідно з положеннями частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 382 КАС України).

Зокрема, в постанові від 3 квітня 2019 року у справі №820/4261/18 Верховний Суд встановив необхідність існування в спірних правовідносинах обставин, з якими стаття 382 Кодексу адміністративного судочинства України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. У зв`язку з цим, суди попередніх інстанцій при вирішенні спору мають дослідити характер правовідносин, що виникли між сторонами та звертати увагу, що підставою звернення до суду з даним позовом є невиконання судового рішення. Порушенням норм процесуального права є незастосування спеціальних правових норм, передбачених у статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, зі змісту звіту про виконання рішення суду, поданого Головним управлінням ПФУ в Харківській області, який надійшов до суду 30.11.2020, вбачається, що станом на час його подання до суду та, враховуючи поточний стан виконання, рішення не є виконаним у повному обсязі.

У свою чергу, суд вказує, що вагомим аспектом вирішення питання про затвердження звіту про виконання або встановлення нового строку на подання звіту та встановлення підстав для накладення штрафу є саме обставини виконання чи невиконання рішення.

Так, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року фактично містить в собі обов`язок відповідача зі вчинення чітких та конкретних дій.

При цьому, враховуючи зміст вищевказаного рішення, заяви щодо встановлення судового контролю, відповідні дії повинні бути вчиненні відповідачем чітко в межах законодавства та у повному обсязі, про що останній повинен був подати звіт про виконання з доказами такого виконання.

Лише за таких умов рішення вважається виконаним, а відповідний звіт про виконання підлягає затвердженню.

Крім того, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прямо вказано у звіті про неповну виплату позивачу нарахованих сум та на те, що при належному фінансуванні заборгованість згідно з рішенням суду від 24.07.2020 буде виплачена.

З урахуванням обставин справи, характеру спірних правовідносин, предмета та категорії спору, практики правозастосування, що складалася з приводу спорів цієї категорії, суд приходить до висновку щодо визнання поданого Головним управлінням Пенсійного фонду України у Харківській області звіту про виконання Харківського окружного адміністративного суду 24.07.2019 у справі №520/3866/19 таким, що не підтверджує виконання рішення суду у повному обсязі, оскільки на момент розгляду судом поданого відповідачем звіту повної виплати перерахованої суми довічного грошового утримання судді у відставці здійснено не було.

Стосовно наявності правових підстав для накладення штрафу на начальника Головного управління Пенсійного фонду у Харківській області за невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2019, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року №28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне та в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Таким чином, виплати здійснює Головне управління Пенсійного фонду України винятково коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до частини п`ятої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України коштом Державного бюджету України.

Згідно зі статтями 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що виплата нарахованих (перерахованих) сум пенсій та довічного грошового утримання судді у відставці за рішенням суду здійснюється, зокрема, коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Черговість виконання судових рішень визначається датою їх надходження.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що Головне управління Пенсійного фонду у Харківській області здійснило перерахунок довічного грошового забезпечення судді у відставці, виходячи з 90% від грошової винагороди працюючого судді за відповідні періоди; визначило розмір доплати, що підлягає до виплати, фактично виплачено позивачу 1917254,23 грн. та повідомлено позивача про розмір доплати, яка буде виплачена після належного фінансування - 167314,75 грн.

Таким чином, відповідач в особі керівника Головного управління вжив конкретні заходи з метою виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року.

Фактична невиплата нарахованих 167314,75 грн. зумовлена тим, що виділені бюджетні кошти на виконання судових рішень, боржником в яких є Пенсійний фонд України, спрямовуються на безумовне виконання таких рішень у порядку черговості прийняття. Тому, за умови дотримання Головним управлінням Пенсійного фонду у Харківській області встановленого порядку виконання судового рішення, рішення щодо накладення штрафу на керівника управління є передчасним, оскільки жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Аналогічну позицію Верховний Суд України висловив, зокрема, в ухвалі від 19 травня 2015 року №21-1044а15 та в постанові від 22 листопада 2016 року у справі №804/5081/13-а та підтримав Верховний Суд, зокрема, у постановах від 24 січня 2018 року у справі №405/3663/13-а, від 16 липня 2018 року у справі №811/1469/18, від 23.04.202 у справі №560/523/19.

Суд враховує, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист. Специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду. Зважаючи на приписи наведених положень процесуального закону, з урахуванням характеру спірних правовідносин та фактичних обставин справи суд не вбачає наявності таких підстав.

Зважаючи на те, що Головне управління Пенсійного фонду у Харківській області виконало конкретні заходи, спрямовані на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року, суд доходить до висновку про передчасність застосування до начальника Головного управління ПФУ Харківській області штрафу за несвоєчасне виконання судового рішення.

Верховний Суд у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі №704/1547/17 сформулював правову позицію, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту можна, зокрема, встановити новий строк подання звіту. Тобто, суд вправі вжити заходів реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту. Для підтвердження мотивації такого підходу потрібно керуватися абзацом першим підпункту 3.2 пункту 3, абзацу другого пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009 року №16-рп/2009, де зазначено, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини, а виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Як встановлено судом та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року на момент подання відповідачем звіту від 30.11.2020 та його розгляду судом виконано не в повному обсязі. У зв`язку з цим, суд на підставі частини першої статті 382 КАС України вважає за необхідне встановити новий строк для подання відповідачем звіту про виконання судового рішення в цій справі.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 294, 295, 297, 378, 382 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/3866/19 вважати таким, що не підлягає затвердженню та є неподаним.

У задоволенні клопотання позивача про накладення штрафу на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області відмовити.

Встановити новий строк для подання звіту про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/3866/19, а саме: зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області протягом тридцяти днів після набрання законної сили цією ухвалою, подати звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року по справі №520/3866/19.

Ухвала набирає законної сили негайно після підписання, проте, може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст ухвали складений 24.05.2021.

Суддя О.М. Шляхова