Справа № 420/11971/20
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В.,

за участю секретаря судового засідання Денисенко В.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Одеського апеляційного суду (вул. Івана та Юрія Лип, 24-А, м. Одеса, 65078) про визнання протиправними п.1, п.5 розпорядження голови Одеського апеляційного суду «Про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи суду» від 16.10.2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 06.11.2020 року звернувся ОСОБА_1 з позовом до Одеського апеляційного суду про визнання протиправним та скасування в частині п.1, п.5 розпорядження голови Одеського апеляційного суду «Про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи суду» від 20.10.2020 року.

Ухвалою від 10.11.2020 року (суддя Андрухів В.В. ) відмовлено у відкритті провадження у вказаній справі (т.1 а.с.12-16).

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2020 року відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10.11.2020 року (т.1 а.с.72).

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2020 року призначено апеляційний розгляд в порядку письмового провадження (т.1 а.с.77).

16.12.2020 року ОСОБА_1 заявлений відвід головуючому судді Крусян А.В. у зв`язку з призначенням розгляду апеляції у письмовому провадженні (т.1 а.с.83-87).

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2020 року заява ОСОБА_1 визнана необґрунтованою, справа передана до відділу реєстрації та автоматизованого розподілу справ для визначення судді щодо вирішення питання про відвід судді Крусян А.В. (т.1 а.с.88-90).

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2020 року (суддя Ступакова І.Г. ) відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Крусян А.В. (т.1 а.с.96).

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10.11.2020 року про відмову у відкритті провадження у справі скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (т.1 а.с.109-112).

Ухвалою від 26.02.2021 року (суддя Андрухів В.В.) позовна заява ОСОБА_1 прийнята до розгляду (т.1 а.с.134-135).

01.03.2021 року позивачем подана заява про відвід судді (т.1 а.с.146-147).

Ухвалою від 09.03.2021 року (суддя Андрухів В.В.) заява ОСОБА_1 про відвід судді визнана необґрунтованою. Справу №420/11971/20 передано до Відділу з надання судово-адміністративних послуг та аналітичної роботи Одеського окружного адміністративного суду для визначення судді в порядку, встановленому ч.1 ст.31 КАС України, для вирішення питання про відвід судді Андрухіва В.В. (т.1 а.с.152-153).

Ухвалою від 11.03.2021 року (суддя Бжассо Н.В.) відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Андрухіва В.В. у справі №420/11971/20 (т.1 а.с.165-167).

Ухвалою від 15.03.2021 року задоволена заява судді Андрухіва В.В. про самовідвід. Адміністративну справу №420/11971/20 передано до відділу з надання судово-адміністративних послуг та аналітичної роботи Одеського окружного адміністративного суду для проведення повторного автоматичного розподілу в порядку, встановленому ст. 31 КАС України (т.1 а.с.172-175).

Згідно з протоколом розподілу справ від 15.03.2021 року справа передана головуючому судді Катаєвій Е.В.

Частиною 2 ст.35 КАС України встановлено, що у разі зміни складу суду розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Ухвалою суду від 22.03.2021 року прийнята до розгляду справа №420/11971/20 та вирішено її розгляд здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (т.2 а.с.5-6).

Ухвалами суду від 30.03.2021 року відмовлено позивачу у розгляді справи з викликом сторін, прийнята до розгляду заява ОСОБА_1 про зміну предмету позову по справі №420/11971/20 (т.2 а.с.15-16,18).

Ухвалою суду від 11.05.2021 року вирішено розгляд справи здійснити з викликом учасників справи, судове засідання призначене на 18.05.2021 року (т.2 а.с.62).

Позивач у позові (т.1 а.с.33-42) просив визнати протиправними та скасувати п.1, п.5 розпорядження голови Одеського апеляційного суду «Про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи суду» від 20.10.2020 року та зазначив, що Одеським апеляційним судом розглядалася справа №520/5464/19 (провадження №22-ц/813/6167/20, судова колегія у складі суддів: Драгомерецький М.М., Дрішлюк А.І., Громік Р.Д.) на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 27.02.2020 року про призначення судової експертизи. Судове засідання було призначено на 28.10.2020 року o 11-30год.

У той же час на веб-сайті «Судова влада України» було 20.10.2020 року розміщено Розпорядження Голови Одеського апеляційного суду «Про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи суду».

Позивачем у позові наведений повний зміст розпорядження щодо:

підстав його прийняття (рішення зборів суддів Одеського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року, відповідно до ч.2 ст.29 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», постанови КМУ від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19» та від 22.07.2020 року №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», рішення Ради суддів України за №19 від 17.03.2020 року, постанова головного державного санітарного лікаря України №16 від 09.05.2020 року, рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайної ситуації від 15.10.2020 року, ускладнення епідеміологічної ситуації в м. Одесі, підтвердження у працівників Одеського апеляційного суду діагнозу СОVID-19);

мети (запобігання поширенню захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом СОVID-19, серед співробітників та відвідувачів Одеського апеляційного суду та забезпечення безпечних умов праці працівникам суду);

прийнятих заходів щодо розгляду апеляційних скарг по цивільним, кримінальним справам, справам про адміністративні правопорушення, іншим матеріалам справ; роботи канцелярій, зокрема пунктом 1 визначено: «Тимчасово, на час установлення на території м. Одеси рівня епідемічної небезпеки: "помаранчевий" або "червоний", зупинити розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судових процесів та припинити їх допуск до залів судових засідань», а пунктом 5 - «Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у ч.ч.1,2 ст.369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи»; рекомендацій учасникам судових процесів (подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; утриматися від відвідування приміщення суду; особливо за наявності захворювання (втрата нюху та смаку, слабкість, кашель, задуха, утруднення дихання, підвищення температури тіла тощо); брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у порядку, передбаченому ч.4 ст.212 ЦПК України, на підставі відповідної заяви. Дана рекомендація особливо стосується випадків, коли інтереси учасників справи представляють адвокати, які мають технічну можливість підключення до системи відеоконференцзв`язку EASYCON; всі документи (заяви, скарги, відзиви, клопотання тощо) надавати суду в електронному вигляді на електронну адресу апеляційного суду, через особистий кабінет в системі «Електронний суд» або поштою.

Позивач вважає, що фактично розпорядженням голови Одеського апеляційного суду в пунктах 1,5 здійснюється протиправне втручання в положення ЦПК України, оскільки всупереч порядку розгляду судових справ, визначених статтею 369 ЦПК України, судом вирішено розглядати всі без виключення справи, що призначені до розгляду на відкритих судових засіданнях за участю сторін по справі без допуску сторони до зали судового засідання, що добросовісно з`явилися на призначений час судового засідання до приміщення суду реалізовувати свої процесуальні права і обов`язки, визначені законом.

Позивач вказує, що він 27.10.2020 року звернувся до голови Одеського апеляційного суду з заявою про забезпечення доступу до зали судового засідання шляхом надіслання заяви на електронну адресу суду, в якій звернув увагу, що відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» голова суду і збори суддів не уповноважені вирішувати питання зупинення розгляду справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судових процесів та припиняти їх допуск до залів судових засідань, або розглядати справи у відсутності учасників справи, розгляд яких призначений на відкритому судовому засіданні , також заявив клопотання про забезпечення доступу до зали судового засідання та участі апелянта ОСОБА_4 і його - ОСОБА_1 як представника ОСОБА_4 у відкритому судовому засіданні по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 27.02.2020 року про призначення судової експертизи, що призначено на 28.10.2020 року на 11-30год.

Дану заяву залишено Одеським апеляційним судом без відповіді, а 28.10.2020 року у приміщенні Одеського апеляційного суду апелянта ОСОБА_4 та його представника не було допущено до зали судового засідання, чим позбавлено процесуального права сторони по справі участі у призначеному судом відкритого судового засідання.

Позивач зазначив, що 01.11.2020 року він на електронну адресу суду надіслав досудову вимогу до Одеського апеляційного суду, в якій запропонував негайно скасувати Розпорядження Голови Одеського апеляційного суду «Про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи суду» від 20.10.2020 року в частині положень, визначених пунктами 1 та 5, та забезпечити проведення судовими колегіями відкритих судових засідань по справам цивільної юрисдикції за участю сторін по справі в порядку, передбаченому ЦПК України. Відповіді від суду він не отримав.

Позивач вважає обґрунтованими свої позовні вимоги щодо протиправності п.1, п.5 розпорядження голови Одеського апеляційного суду «Про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи суду», зазначивши, що аналіз норм ЦПК дає підстави вважати, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції щодо призначення експертизи розглядаються судом з повідомленням учасників справи, тобто з призначенням відкритого судового засідання.

В той же час пункти 1,5 оскаржуваного Розпорядження містять заборону на участь у відкритих судових засіданнях по цивільним справам сторонам по справі.

Крім того, положеннями Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не встановлено право зборів суддів вирішувати питання щодо прав і обов`язків учасників справи, забороняти їх присутність на відкритих судових засіданнях, що призначені судом.

Позивач звертає увагу на те, що відповідно до ч.3 ст.126 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до питань внутрішньої діяльності судів належать питання організаційного забезпечення судів та діяльності суддів, соціальний захист суддів та їхніх сімей, а також інші питання, що безпосередньо не пов`язані зі здійсненням правосуддя.

Також позивач вважає безпідставним посилання в оскарженому розпорядженні на рішення Ради суддів України від 17.03.2020 року №19, оскільки розпорядження не відповідає рекомендаціям Ради суддів України та протиправно змінює положення ЦПК України.

Позивач стверджує, що відповідачем примусово позбавлено права сторону по справі (апелянта ОСОБА_4 та його представника за довіреністю ОСОБА_1) прийняти участь у відкритому судовому засіданні по справі №520/5464/19, що було призначено на 28.10.2020 року o 11-30 год та відповідно, доведення безпосередньо стороною по справі правових аргументів щодо підстав для задоволення апеляційної скарги на відкритому судовому засіданні.

Представником відповідача наданий відзив на позов, в якому він просив відмовити у задоволенні позовних ОСОБА_1 .

Представник зазначив, що позивач в обґрунтування позовних вимог про протиправність пунктів 1 і 5 розпорядження голови Одеського апеляційного суду «Про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи суду» від 16.10.2020 року вказує на невідповідність вказаних пунктів розпорядження його рекомендаціям Ради суддів України; на протиправність змінення положень ЦПК України; а також на те, що вони примусово позбавляють права учасників процесу брати участь у відкритому судовому засіданні, що в свою чергу позбавляє можливості доведення безпосередньо стороною по справі правових аргументів щодо підстав для задоволення апеляційної скарги у відкритому судовому засіданні.

Одеський апеляційний суд не визнає позовних вимог, оскільки загальновідомо, що з 12.03.2020 року Кабінетом Міністрів України встановлено карантин з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19. Відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Представник відповідача наголошує, що відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до Рекомендацій Ради суддів України, задля убезпечення населення України від поширення гострих респіраторних захворювань та коронавірусу СОVID-19, який віднесено до особливо небезпечних, інфекційних хвороб, викладених як додаток до рішення Ради суддів України від 17.03.2020 року, встановлено особливий режим роботи судів України.

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 26.03.2020 року №880/0/15-20 «Про доступ до правосуддя в умовах пандемії гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», здійснення правосуддя суддями у відкритих судових засіданнях за безпосередньою участю сторін процесу в умовах оголошеного Кабінетом Міністрів України режиму надзвичайної ситуації та карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, створює загрозу для життя та здоров`я суддів, учасників судових засідань, працівників апаратів судів.

Відповідно до п.4 вказаного рішення рекомендовано судам, зокрема, безперервно здійснювати судочинство у невідкладних справах, які визначені процесуальними кодексами та судами (суддями), з дотриманням балансу між правом на безпечне довкілля для суддів, сторін у справах та правом доступу до правосуддя; за можливості проводити судові засідання в режимі реального часу через Інтернет; обмежити доступ у судові засідання осіб, які не є учасниками проваджень; довести, до відома учасників судових процесів можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами.

Крім того, відповідно до частин 1, 3 статті 126 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» для захисту професійних інтересів суддів та вирішення, питань внутрішньої діяльності судів в Україні, діє суддівське самоврядування - самостійне колективне вирішення зазначених питань суддями. До питань внутрішньої діяльності судів належать питання організаційного забезпечення судів та діяльності суддів, соціальний захист суддів та їхніх сімей, а також інші питання, що безпосередньо не пов`язані зі здійсненням правосуддя.

Голова апеляційного суду відповідно до п.6 ч.1 ст. 29 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» забезпечує виконання рішень зборів суддів апеляційного суду та відповідно до ч.2 вказаної статті з питань, що належать до його адміністративних повноважень, видає накази і розпорядження.

Отже, оскаржуване розпорядження голови Одеського апеляційного суду видано на виконання п.6 ч.1 ст. 29 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

З приводу твердження позивача про примусове позбавлення права брати участь у відкритому судовому засіданні у цивільній справі №520/5464/19, яке було призначено на 28.10.2020 року о 11-30 год., та відповідно, ненадання у відкритому судовому засіданні можливості для правового обґрунтування апеляційної скарги, представник зазначив, що статтю 212 ЦПК України після ч.3 доповнено ч.4, згідно з якою під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Підтвердження особи учасника: справи здійснюється із застосуванням електронного підпису, а якщо особа не має такого підпису, то у порядку, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документа, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» або Державною судовою адміністрацією України».

Отже, законом передбачено механізм, що дозволяє учасникам справи брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

На час дії розпорядження судовий розгляд продовжувався шляхом участі учасників справ у судових засіданнях в режимі відеоконференції та в порядку письмового провадження.

Оскаржуване розпорядження видано для забезпечення в умовах карантину балансу між правом доступу до правосуддя та правом на безпечне довкілля для учасників процесу, суддів та працівників апарату суду. Одеський апеляційний суд продовжував здійснювати правосуддя, розглядаючи справи в письмовому провадженні та проводивши судові засідання в режимі відеоконференцїї.

Прийняті відповідно до розпорядження від 16.10.2020 року в період дії карантину заходи дозволили уникнути різкого росту захворювання на гостру респіраторну хворобу СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, серед громадян - учасників процесу, суддів та працівників апарату суду та забезпечили безперервну роботу суду апеляційної інстанції.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій вказав, що він дійсно не заперечує, що всі пункти, крім 1 та 5, оскаржуваного розпорядження підпадають під визначені ч.2 ст.126 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» гарантії суддівського самоврядування щодо сприяння належних організаційних та інших умов для забезпечення нормальної діяльності судів і суддів. Проте розпорядженням голови Одеського апеляційного суду в пунктах 1,5 здійснюється протиправне втручання в положення ЦПК України.

Позивач вказує, що він як представник учасника справи завчасно, 27.10.2020 року звернувся до голови Одеського апеляційного суду із заявою про забезпечення доступу до зали судового засідання.

Відповідачем застосовано примус за допомогою співробітників Служби судової охорони, які на виконання протиправних пунктів 1,5 Розпорядження голови апеляційного суду «Про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи суду» вчинили опір і не допустили до зали судового засідання учасника судового процесу.

Позивач вважає, що посилання відповідача на те, що оскаржуване Розпорядження видано на виконання п.6 ч.1 статті 29 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та в результаті реалізації закріпленої в ч.2 ст.126 зазначеного Закону гарантії суддівського самоврядування щодо сприяння належних організаційних та інших умов для забезпечення нормальної діяльності судів і суддів, безпідставні і помилкові, свідчать про підміну вимог процесуального закону, що встановлений гілкою законодавчої влади, розпорядженням керівника судової установи з посиланням на рішення зборів суддів з питання, пов`язаного із здійсненням правосуддя.

При цьому позивач звертає увагу на висновок суду апеляційної інстанції, що у даній справі предметом розгляду є не процесуальне рішення колегії суддів у цивільній справі №520/5464/19, а п.п. 1,5 розпорядження голови Одеського апеляційного суду «Про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи суду», що видані під час виконання ним його адміністративних (владно-управлінських функцій), як суб`єкта владних повноважень, що стосується прав та інтересів сторін з приводу участі в судових засіданнях по розгляду справ.

Також позивачем були надані додаткові пояснення, в яких зазначив, що 06.04.2021 року дізнався про Рішення Вищої ради правосуддя від 01.04.2021 №763/0/15-21. Вищою радою правосуддя та Консультативною місією Європейського Союзу з реформування сектору цивільної безпеки України спільно розроблені уніфіковані рекомендації щодо безпечної роботи в умовах карантину для судів усіх інстанцій та юрисдикцій, розміщених на території України, з метою подальшого застосування у роботі.

Підпунктом 3 пункту 2 Додатку 1 «Уніфіковані рекомендації щодо безпечної роботи в умовах карантину» до Рішення Вищої ради правосуддя від 01.04.2021 № 763/0/15-21 зазначено, що у разі якщо від учасника судового провадження надійшла заява про участь у засіданні у приміщенні суду, слід забезпечити розгляд справи в його присутності.

Позивач вказує, що він завчасно, 27.10.2020 року звернувся до голови Одеського апеляційного суду з заявою про забезпечення доступу до залу судового засідання.

28.10.2020 року його, як представника апелянта, примусово не було допущено до зали судового засідання на відкрите судове засідання співробітниками Служби судової охорони на підставі оскаржуваного Розпорядження, про що свідчать надані до позовної заяви докази.

Представник відповідача подала заперечення та зазначила, що у відзиві на позовну заяву відповідач - Одеський апеляційний суд, звернув увагу на те, що встановленню обмежувальних заходів в суді апеляційної інстанції передувало обговорення на зборах суддів Одеського апеляційного суду, в тому числі і питання дотримання балансу між правом учасників процесу, суддів та працівників суду на безпечне для життя і здоров`я довкілля та правом доступу до суду апеляційної інстанції.

З метою попередження розповсюдження в Одеському апеляційному суді гострої респіраторної хвороби СОVID-19 в умовах її поширення серед працівників суду та на території Одеської області голова суду прийняв відповідне розпорядження від 16 жовтня 2020 року.

Представник просила звернути увагу на те, що за період дії карантину в Одеському апеляційному суді протягом 2020-2021 років прийняті 13 розпоряджень, як і оскаржуване позивачем розпорядження від 16.10.2020 року, про тимчасові заходи з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію СОVID-19. В цих розпорядженнях тимчасово встановлюються обмежувальні заходи залежно від епідемічної обстановки на території України, в Одеській області та безпосередньо в суді апеляційної інстанції.

Представник відповідача звертає увагу, що 01 квітня 2021 року, тобто через 5,5 місяців після прийняття оскаржуваного розпорядження від 16 жовтня 2020 року, про що також зазначено в додаткових поясненнях позивача, Вища рада правосуддя та Консультативна місія Європейського Союзу з реформування сектору цивільної безпеки України спільно розробили Уніфіковані рекомендації для судів щодо безпечної роботи в умовах карантину, які затверджені рішенням Вищої ради правосуддя «Про надання уніфікованих рекомендацій для судів усіх інстанцій та юрисдикцій щодо безпечної роботи в умовах карантину» №763/0/15-21.

09 квітня 2021 року на виконання цих рекомендацій в.о. голови Одеського апеляційного суду прийняв розпорядження «Про визначення безпечної роботи в умовах карантину в Одеському апеляційному суді». В Пункті 1 цього розпорядження, зокрема, зазначено, що тимчасово, з 12 квітня 2021 року і на період встановлення «червоного» рівня епідемічної небезпеки поширення гострої респіраторної інфекції на території Одеської області, зменшена кількість судових засідань у справах, що проводяться у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу шляхом:

- проведення судових засідань в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів або в приміщенні відповідного суду за заявою учасника справи у порядку, передбаченому відповідними процесуальними кодексами;

- розгляду справ у порядку письмового провадження без учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце судового засідання, за відсутності заяв про проведення, судового засідання в режимі відеоконференції.

За наявності заяви учасника судового провадження про розгляд справи в його присутності забезпечення такого розгляду здійснюється з урахуванням терміновості справи із дотриманням балансу між правом осіб на безпечне для життя і здоров`я довкілля та правом доступу до правосуддя.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову.

Отримавши заперечення, позивач подав до суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що відповідач недобросовісно бажає скласти у суду враження, що начебто його розпорядження як оскаржене позивачем, так і нове, повністю відповідають змісту «Уніфікованих рекомендацій щодо безпечної роботи в умовах карантину».

Проте нове розпорядження також містить протиправні положення щодо примусового не допуску сторін по справі на відкриті судові засідання.

Позивач звертає увагу на те, що подання заяви про проведення судового засідання в режимі відеоконференції є виключно правом, а не обов`язком сторони по справі.

Підпунктом 3 пункту 2 Додатку 1 «Уніфіковані рекомендації щодо безпечної роботи в умовах карантину» до Рішення Вищої ради правосуддя від 01.04.2021 № 763/0/15-21 прямо зазначено, що у разі якщо від учасника судового провадження надійшла заява про участь у засіданні у приміщенні суду, слід забезпечити розгляд справи в його присутності.

Позивач вважає, що словосполучення «слід забезпечити розгляд справи в його присутності» слід розуміти як вказівку забезпечити розгляд справи з суворим додержанням вимог процесуального закону. Проте в розпорядженні від 09.04.2021 року всупереч Уніфікованим рекомендаціям зазначено, що за наявності заяви учасника судового провадження про розгляд справи в його присутності, забезпечення такого розгляду здійснюється, виходячи з терміновості справи, із дотриманням балансу між правом осіб на безпечне для життя і здоров`я довкілля та правом доступу на правосуддя.

При цьому самі «Уніфіковані рекомендації щодо безпечної роботи в умовах карантину» саме і розроблені заради встановлення відповідного балансу між процесуальним принципом розгляду справи протягом розумного строку і гарантуванням безпеки громадян під час пандемії, а також вироблення уніфікованого підходу до особливостей розгляду судових справ в умовах пандемії, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і невідомо, який додатковий баланс буде самостійно встановлювати Одеській апеляційний суд при вирішенні питання щодо забезпечення розгляду за участю сторони.

У судовому засіданні позивач просив задовольнити позов з підстав, зазначених у позові, відповіді на позов та додаткових поясненнях, наданих до суду, виклавши вказані доводи у судовому засіданні та уточнивши, що оскаржуване розпорядження було видане 16.10.2020 року, замість зазначеного ним 20.10.2020 (дати оприлюднення на сайті суду).

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, звернувши увагу суду, що додаткові пояснення позивача у зв`язку з отриманням ним заперечень на позов, знаходяться поза межами предмета доказування.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, надані учасниками справи заяви по суті та докази, суд встановив, що позивач по даній справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є також представником ОСОБА_4 у цивільній справі №520/5464/19 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про припинення спільної часткової власності та стягнення грошової компенсації, яка розглядається Київським районним судом міста Одеси.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 27.02.2020 року за клопотанням позивача призначена авто-товарознавча експертиза транспортного засобу. На вказану ухвалу ОСОБА_4 подана апеляційна скарга.

Згідно з Єдиним державним реєстром судових рішень по справі №520/5464/19 ухвалою Одеського апеляційного суду (суддя М.М. Драгомарецький) від 20.03.2020 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 27.02.2020 року, а ухвалою від 24.03.2020 року відмовлено в задоволення клопотання про зупинення дії ухвали Київського районного суду м. Одеси від 27.02.2020 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.04.2020 року призначено розгляд справи на 05.08.2020 року.

Постановою Одеського апеляційного суду від 04.11.2020 року апеляційна скарга ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 27.02.2020 року залишена без задоволення.

У вказаній постанові зазначено, що розгляд справи призначено на 28.10.2020 року, однак відповідно до розпорядження голови Одеського апеляційного суду про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи Одеського апеляційного суду від 16.10.2020 року №12, у зв`язку із ускладненням епідеміологічної ситуації в м. Одесі та з підтвердженням у працівників Одеського апеляційного суду діагнозу COVID-19, з метою запобігання поширенню захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, серед співробітників та відвідувачів Одеського апеляційного суду та забезпечення безпечних умов праці працівникам суду тимчасово, на час установлення на території м. Одеси рівня епідемічної небезпеки: помаранчевий або червоний, зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судових процесів та припинити їх допуск до залів судових засідань.

26 жовтня 2020 року в апеляційному суді зареєстровано клопотання ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, однак ухвалою Одеського апеляційного суду від 27.10.2020 року у задоволенні клопотання було відмовлено у зв`язку із порушенням процесуального закону при подані такого клопотання.

Позивач у позові та у судовому засіданні також зазначив, що 27.10.2020 року він звернувся до голови Одеського апеляційного суду з заявою про забезпечення доступу до зали судового засідання шляхом надіслання заяви на електронну адресу суду, в якій звернув увагу голови суду, що відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» голова суду і збори суддів не уповноважені вирішувати питання зупинення розгляду справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судових процесів та припиняти їх допуск до залів судових засідань або розглядати справи у відсутності учасників справи, розгляд яких призначено у відкритому судовому засіданні, також заявив клопотання про забезпечення доступу до зали судового засідання та участі апелянта ОСОБА_4 і його - ОСОБА_1 як представника ОСОБА_4 у відкритому судовому засіданні по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 27.02.2020 року про призначення судової експертизи, що призначено на 28.10.2020 року на 11-30год.

Вказану заяву залишено Одеським апеляційним судом без відповіді, а 28.10.2020 року у приміщенні Одеського апеляційного суду апелянта ОСОБА_4 та його як представника не було допущено до зали судового засідання, позбавлено процесуального права сторони по справі участі у призначеному судом відкритого судового засідання.

01.11.2020 року ОСОБА_1 на електронну адресу Одеського апеляційного суду надіслав вимогу, в якій запропонував негайно скасувати Розпорядження Голови Одеського апеляційного суду «Про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи суду» від 16.10.2020 року в частині положень, визначених пунктами 1 та 5, та забезпечити проведення судовими колегіями відкритих судових засідань по справам цивільної юрисдикції за участю сторін по справі в порядку, передбаченому ЦПК України. Не отримавши відповіді звернувся до суду в даним позовом.

Дослідивши матеріали справи, надані учасниками справи докази суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 .

Конституцією України, яка є Основним Законом України, встановлено, що кожна людина має невід`ємне право на життя. Обов`язок держави - захищати життя людини (ст.27). Кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм (ст.49).

В преамбулі Основ законодавства України про охорону здоров`я визначено, що кожна людина має природне невід`ємне і непорушне право на охорону здоров`я. Суспільство і держава відповідальні перед сучасним і майбутніми поколіннями за рівень здоров`я і збереження генофонду народу України, забезпечують пріоритетність охорони здоров`я в діяльності держави, поліпшення умов праці, навчання, побуту і відпочинку населення, розв`язання екологічних проблем, вдосконалення медичної допомоги і запровадження здорового способу життя.

Відповідно до ст.5 Основ законодавства України про охорону здоров`я державні, громадські або інші органи, підприємства, установи, організації, посадові особи та громадяни зобов`язані забезпечити пріоритетність охорони здоров`я у власній діяльності, не завдавати шкоди здоров`ю населення і окремих осіб, у межах своєї компетенції надавати допомогу хворим, особам з інвалідністю та потерпілим від нещасних випадків, сприяти працівникам органів і закладів охорони здоров`я в їх діяльності, а також виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством про охорону здоров`я.

Преамбулою Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» встановлено, що цей Закон визначає правові, організаційні та фінансові засади діяльності органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, спрямованої на запобігання виникненню і поширенню інфекційних хвороб людини, локалізацію та ліквідацію їх спалахів та епідемій, встановлює права, обов`язки та відповідальність юридичних і фізичних осіб у сфері захисту населення від інфекційних хвороб.

Статтею 1 Закону визначені наступні поняття:

епідемія - масове поширення інфекційної хвороби серед населення відповідної території за короткий проміжок часу;

епідемічна ситуація - показник епідемічного благополуччя території (об`єкта) у певний час, що характеризується рівнем і динамікою захворювання людей на інфекційні хвороби, наявністю або відсутністю відповідних факторів передачі інфекції та іншими обставинами, що впливають на поширення інфекційних хвороб;

самоізоляція - перебування особи, стосовно якої є обґрунтовані підстави щодо ризику інфікування або поширення нею інфекційної хвороби, у визначеному нею місці (приміщенні) з метою дотримання протиепідемічних заходів на основі зобов`язання особи;

контактні особи - особи, які перебували в контакті з джерелом інфекції, внаслідок чого вони вважаються зараженими інфекційною хворобою;

карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб;

обмежувальні протиепідемічні заходи - медико-санітарні та адміністративні заходи, що здійснюються в межах осередку інфекційної хвороби з метою запобігання її поширенню;

осередок інфекційної хвороби - місце (об`єкт, територія), де виявлено джерело інфекції та відповідні фактори передачі інфекції.

Відповідно до ст.29 Закону карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Вперше карантин на всій території України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 встановлений з 12.03.2020 року до 22.05.2020 року постановою КМУ №211 від 11.03.2021 року, яка у наступному зазнала неодноразово змін у залежності від епідемічної ситуації в країні.

У залежності від епідемічної ситуації була організована робота державних структур та судової влади.

Вища Рада Правосуддя у зв`язку зі зверненнями Української незалежної фундації правників, ГО «Асоціація суддів господарських судів», судів України, - 26.03.2020 року прийняла рішення №880/0/15-20 «Про доступ до правосуддя в умовах пандемії гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

В рішенні зазначено, що Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року №239 запроваджено режим надзвичайної ситуації на всій території України до 24 квітня 2020 року. Розпорядженням Голови Вищої ради правосуддя від 13 березня 2020 року №11/0/2-20 «Про додаткові заходи із попередження респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19», запроваджено особливий порядок роботи Вищої ради правосуддя. Рада суддів України листом від 16 березня 2020 року №9-рс-186/20 рекомендувала судам на період карантинних заходів запровадити особливий режим роботи судів.

19.03.2020 року Комітет Верховної Ради України з питань правової політики ухвалив звернення до громадян України щодо функціонування органів правосуддя на період карантину, в якому наголосив, що запропоновані Радою суддів України рекомендації мають забезпечити епідеміологічну безпеку в судах.

Державна судова адміністрація України в листі від 20 березня 2020 року №14-5711/20 зазначила, що установи системи правосуддя можна віднести до установ зони ризику розповсюдження коронавірусної інфекції.

ВРП з посиланням на ст.ст. 3,50,126,129 Конституції України, ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» зазначила, що здійснення правосуддя суддями у відкритих судових засіданнях за безпосередньою участю сторін процесу в умовах оголошеного Кабінетом Міністрів України режиму надзвичайної ситуації та карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, створює загрозу для життя та здоров`я суддів, учасників судових засідань, працівників апаратів судів.

Відповідно до ст.8,55,64 Конституції України право на справедливий суд не може бути обмежено, проте, визначаючи справедливий баланс між правом особи на безпечне для життя і здоров`я довкілля та правом на справедливий суд, зазначено про пріоритет природного права особи на життя та безпечне довкілля, яке визнається таким усіма цивілізованими народами і націями та є загальним спадком європейської правової традиції, позитивний обов`язок щодо забезпечення якого на території України покладено на державу Україна. Так, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (стаття 1 Конституції України).

Вища рада правосуддя вирішила, зокрема, звернутися до Президента України, Верховної ради України із пропозицією внести зміни до процесуальних кодексів, які б забезпечили право осіб на доступ до правосуддя в умовах карантину, запровадженого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, в частині, що стосується проведення засідань органів судової влади в режимі реального часу через Інтернет та продовження (зупинення) строків на оскарження судових рішень, а також рекомендувати судам неухильно дотримуватися приписів постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 щодо запровадження карантину з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2; безперервно здійснювати судочинство у невідкладних справах, які визначені процесуальними кодексами та судами (суддями), з дотриманням балансу між правом на безпечне довкілля для суддів, сторін у справах та правом доступу до правосуддя; за можливості проводити судові засідання в режимі реального часу через Інтернет; на час терміну дії карантину організувати гнучкий графік роботи суддів та працівників апаратів судів; рекомендувати зборам суддів вирішити питання щодо чергування суддів для вирішення невідкладних процесуальних питань та невідкладних справ в особливих видах проваджень; обмежити доступ у судові засідання осіб, які не є учасниками проваджень; судові засідання проводити з використанням суддями та сторонами у справах засобів індивідуального захисту; рекомендувати судам перейти на опрацювання електронної кореспонденції; забезпечити працівникам апарату суду можливість виконання посадових обов`язків дистанційно, за наявності технічної можливості; довести до відома учасників судових процесів можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами.

Судами, у тому числі Одеським апеляційним судом, приймались на підставі рішень зборів суддів розпорядження керівників судів про карантинні обмеження та особливого режиму роботи в залежності від епідемічної ситуації в регіоні та конкретної судової установи. Окремі суди навіть закривались у зв`язку з кількістю працівників, які захворіли на COVID-19 та перебуванням робітників на самоізоляції.

На сайті Одеського апеляційного суду було оприлюднено 20.10.2020 року розпорядження від 16.10.2020 року №12 «Про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи суду». Позивачем оскаржено саме це розпорядження із зазначенням його дати опублікування на сайті суду.

Позивач вважав неправомірними п.1 та п.5 вказаного розпорядження, якими встановлено: «Тимчасово, на час установлення на території м. Одеси рівня епідемічної небезпеки: «помаранчевий» або «червоний», зупинити розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судових процесів та припинити їх допуск до залів судових засідань» (п.1); «Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у ч.ч.1,2 ст.369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи» (п.50).

Підставами для прийняття вказаного розпорядження вказано рішення зборів суддів Одеського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року, відповідно до ч.2 ст.29 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», постанови КМУ від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19» та від 22.07.2020 року №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», рішення Ради суддів України за №19 від 17.03.2020 року, постанова головного державного санітарного лікаря України №16 від 09.05.2020 року, рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайної ситуації від 15.10.2020 року, ускладнення епідеміологічної ситуації в м. Одесі, підтвердження у працівників Одеського апеляційного суду діагнозу СОVID-19; метою його прийняття зазначено - запобігання поширенню захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом СОVID-19, серед співробітників та відвідувачів Одеського апеляційного суду та забезпечення безпечних умов праці працівникам суду.

Таким чином, однією з важливих причин прийняття рішення було ускладнення епідеміологічної ситуації в м. Одесі та у самому суді, а саме підтвердження у працівників Одеського апеляційного суду діагнозу СОVID-19.

Суд дійшов висновку, що при прийнятті вказаного розпорядження в цілому (в ньому також наведений перелік прийнятих заходів щодо розгляду апеляційних скарг по цивільним, кримінальним справам, справам про адміністративні правопорушення, іншим матеріалам справ; роботи канцелярій), судом враховано саме пріоритетність природного права особи на життя та безпечне довкілля, у балансі між правом особи на безпечне для життя і здоров`я довкілля та правом на справедливий суд.

При цьому суд вважає, що питання порушення вказаного балансу, а саме було чи ні порушено право особи на справедливий суд у справі повинно вирішуватись виключно у конкретній справі з урахуванням обставин справи, її категорії, поведінки учасників справи та інших критеріїв.

Зокрема, Велика Палата Верховного Суду, відмовляючи в задоволенні клопотання Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про розгляд у судовому засіданні за участі сторін апеляційної скарги у справі зразковій справі №440/2722/20 (Пз/9901/14/20) в ухвалі від 03.12.2020 року зазначила, що бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників. При цьому ВПВС вказала, що Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження в судових органах у контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення ЄСПЛ від 08 грудня 1983 року у справі «Аксен проти Німеччини», заява №8273/78; рішення ЄСПЛ від 25 квітня 2002 року у справі «Варела Ассаліно проти Португалії», заява №64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд вважає, що позивач, якій є представником ОСОБА_4 у цивільній справи, намагається поданням позову по вказаній справі довести неправомірність рішення апеляційного суду від 04.11.2020 року по цивільній справі №520/5464/19, яким залишена без задоволення скарга ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду про призначення авто-товарознавчої експертизи. Розгляд апеляційної скарги був призначений на 28.10.2020 року та ОСОБА_4 і його представник ОСОБА_1 не були допущені в судове засідання з посиланням на оскаржуване розпорядження голови суду. Одразу після цих обставин ОСОБА_1 оскаржив розпорядження до суду в частині його п.1 та п.5. Про це також свідчить зміст позову. Проте обраний спосіб захисту не є належним.

Що стосується оскаржуваного розпорядження як акту, прийнятого суб`єктом владних повноважень на виконання управлінський функцій, суд дійшов висновку про його правомірність прийняття в умовах пандемії в межах повноважень, з урахуванням наявних нормативних актів щодо роботи в період пандемії, а також всіх обставин щодо поширення гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» в Одеській області та безпосередньо серед співробітників Одеського апеляційного суду, а тому саме на період видання оскаржуваного розпорядження відповідачем дотримано пріоритетність природного права особи на життя та безпечне довкілля, у балансі між правом особи на безпечне для життя і здоров`я та правом на справедливий суд.

З цих же підстав суд не приймає до уваги посилання позивача на порушення відповідачем норм ЦПК України.

При цьому суд вважає необхідним врахувати загальновідомі відомості у всьому світі щодо роботи судів під час пандемії та врахування вказаними судами саме пріоритетності права особи на життя та безпечне довкілля у балансі між правом особи на безпечне для життя і здоров`я та правом на справедливий суд.

Так, через пандемію COVID-19 доступ до приміщень Страсбурзького суду було закрито, а слухання, призначені на березень та квітень, - скасовано. Європейський суд з прав людини застосував низку виняткових заходів у відповідь на безпрецедентну кризу охорони здоров`я у світі. Починаючи з 16-го березня 2020, суд на один місяць призупинив прийом заяв. Був призупинений й шестимісячний строк для подачі заяв, який додатково продовжувався. Слухання, що призначені на березень та квітень, скасовані. Будівлі суду не були доступні для громадськості. У суді запроваджена дистанційна обробка заяв. Такі обмеження були реакцією на рішення Французького уряду та Ради Європи.

В прес-релізі страсбурзького суду вказувалось, що нові правила організації роботи Європейського суду будуть зберігатися до їхнього перегляду, який буде залежати від розвитку санітарної обстановки.

ЄСПЛ відреагував на виклики, спричинені пандемією COVID-19, і впровадив усі необхідні зміни для оптимізації роботи та забезпечення належного функціонування суду в нових умовах, щоб докласти максимум зусиль для забезпечення роботи Суду дотримуючись правил, встановлених державою (http://hudoc.echr.coe.int/eng-press?i=003-6184).

Суд не приймає до уваги посилання позивача в обґрунтування позовних вимог на абз. 3 п.2 Додатку1 «Уніфіковані рекомендації щодо безпечної роботи в умовах карантину» до Рішення Вищої ради правосуддя від 01.04.2021 №763/0/15-21 та невідповідність на думку позивача вказаним рекомендаціям розпорядження суду від 09.04.2021 року, оскільки вказані Уніфіковані рекомендації щодо безпечної роботи в умовах карантину розроблені та надані у додатку до Рішення Вищої ради правосуддя від 01.04.2021, тобто після видання оскаржуваного розпорядження та його оскарження позивачем до суду, а розпорядження відповідача від 09.04.2021 року не є предметом розгляду по даній справі.

Крім того, відповідно до видання «Уніфікованих рекомендацій щодо безпечної роботи в умовах карантину» кожна судова установа встановлювала власні правила та слідувала власному алгоритму у питаннях, що стосуються відправлення судочинства та проведення судових засідань в умовах пандемії. Також питання про проведення або відкладення певної справи вирішував суддя у кожному окремому випадку з огляду на стадію її розгляду, перебіг процесуальних строків, складності справи тощо.

Частиною 1 ст.72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.ст.73,74,75,76 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З урахуванням встановлених фактів суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2,5,6,7,9,139,242-246, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Одеського апеляційного суду (вул. Івана та Юрія Лип, 24-А, м. Одеса, 65078, ) про визнання протиправними п.1, п.5 розпорядження голови Одеського апеляційного суду «Про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи суду» від 16.10.2020 року.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.