Справа № 140/4636/21
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

24 травня 2021 року ЛуцькСправа № 140/4636/21

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Каленюк Ж.В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Нововолинської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Нововолинської міської ради про визнання протиправними дій щодо нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 року у розмірі меншому, ніж передбачено статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; зобов`язання здійснити перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2020 року з урахуванням розміру зазначеної соціальної виплати, визначеного статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та здійснити її виплату з урахуванням фактично виплачених сум.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року позовну заяву було залишено без руху на підставі положень частин першої, другої статті 169, частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та позивачу встановлено десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, у якій необхідно було вказати підстави для поновлення строку, надати докази поважності причин пропуску цього строку.

17 травня 2021 року на адресу суду від позивача надійшло клопотання про поновлення строку звернення до суду. В обґрунтування клопотання позивач зазначила, що про факт порушення гарантованих державою прав у зв`язку із невиплатою відповідачем щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі, визначеному Законом №3551-ХІІ, дізналася лише в січні 2021 року із оприлюдненого рішення у зразковій справі №440/2722/20, яке набрало законної сили 13 січня 2021 року, та після цього 11 березня 2021 року звернулася до відповідача із заявою про виплату допомоги у належному розмірі. Також позивач вказала, що встановленння карантину утруднило листування з державними органами.

Клопотання про поновлення строку звернення до суду задоволенню не підлягає та позовну заяву належить повернути позивачу без розгляду з таких мотивів та підстав.

Частинами першою, другою статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Розмір разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік був відомий позивачу при отриманні допомоги.

Частиною четвертою статті 17-1 Закону №3551-ХІІ встановлено, що особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 06 лютого 2018 року у справі №607/7919/17, 30 вересня поточного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована.

З огляду на викладене, перебіг шестимісячного строку звернення позивача до суду з цим позовом слід обраховувати з 30 вересня 2020 року.

Проте до суду за захистом своїх прав (щодо нарахування та виплати вказаної допомоги за 2020 рік) позивач звернулася лише 29 квітня 2021 року, тобто з пропуском строку звернення до суду, передбаченого чинним законодавством України.

Заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості, тобто, існували такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та підтверджені належними доказами.

Зазначені позивачем у клопотанні про поновлення строку звернення до суду обставини не є поважними та достатніми для поновлення строку звернення до суду з цим позовом, оскільки з дня отримання допомоги до 5 травня особою, якій призначена така допомога, вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання зазначеної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо розміру складових призначеної виплати звернулась до відповідного органу із заявою про надання їй відповідної інформації.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про можливе порушення своїх прав є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від неї самої, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена власною пасивною поведінкою позивача.

Про виплату допомоги у квітні 2020 року у розмірі, встановленому постановою Кабінетом Міністрів України від 19 лютого 2020 року №112 Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань позивач була також проінформована листом від 26 лютого 2021 року№35/01-08/21. Звернення до відповідача із заявою від 11 березня 2021 року про виплату допомоги до 5 травня 2020 року та отримання листа від Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 26 березня 2021 року №Ш-162 про виплату допомоги у розмірі, встановленому Кабінетом Міністрів України, не змінює момент, з якого позивач повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почала вчиняти через значний проміжок часу після отримання у квітні 2020 року допомоги до 5 травня за 2020 рік.

Тому отримання позивачем листа відповідача від 26 березня 2021 року №Ш-162 у відповідь на її звернення не може створити об`єктивні передумови для визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом та стати належною підставою для поновлення пропущеного процесуального строку для звернення до суду.

Посилання позивача на постанову Верховного Суду у зразковій справі №440/2722/20 та набрання нею законної сили 13 січня 2021 року як на поважну причину пропуску строку звернення до суду є безпідставним, оскільки у випадку якщо позивач вважала, що її право на отримання грошової допомоги до 5 травня порушене, то вона мала достатньо часу звернутися до суду з відповідним позовом у межах шестимісячного строку звернення до суду (до 30 березня 2021 року).

Пунктом 3 розділу VI Прикінцеві положення КАС України (в редакції Закону України від 18 червня 2020 року №731-IX) обумовлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Разом з тим, за приписами цієї норми введення карантину не є безумовною підставою для поновлення судом пропущеного процесуального строку. Такий строк може бути поновлений лише у разі, якщо особа об`єктивно була обмежена вчинити процесуальну дію у зв`язку із карантином. У такому випадку позивач повинен аргументувати те, які карантинні заходи та в який саме спосіб завадили звернутися до суду з позовною заявою протягом строку, визначеного законом, а суд, в свою чергу, має надати безпосередню оцінку поважності цих причин.

Проте позивач не надала доказів того, що впровадження в країні карантину призвело до неможливості звернення до суду. Упродовж усього періоду часу - з 30 вересня 2020 року по 31 березня 2021 року впроваджені у зв`язку з карантином обмеження не стосувались діяльності державних органів (у тому числі суду) та підприємств, що надають послуги зв`язку. Тобто, такі обмеження об`єктивно жодним чином не перешкоджали своєчасному зверненню позивача до суду з позовом про проведення перерахунку спірної допомоги.

Таким чином, зі змісту клопотання про поновлення строку не вбачається, що позивач не мала реальної, об`єктивної можливості виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії щодо отримання допомоги у належному розмірі у встановлений законом строк або звернутися до суду за захистом своїх прав у встановлений Кодексом строк.

Законодавче обмеження строку звернення до суду, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку, оскільки національним законодавством вирішення цього питання віднесено до дискреційних повноважень суду.

Таким чином, вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду судом визнаються неповажними, а тому клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду задоволенню не підлягає.

Статтею 123 КАС України визначено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Так частиною першої зазначеної статті передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина друга статті 123 КАС України).

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Оскільки наведені у клопотанні про поновлення строку звернення до суду обставини пропуску строку звернення до суду визнані неповажними, інших підстав для поновлення строку судом не встановлено, тому позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Керуючись статтею 122, частиною другою статті 123, статтями 169, 248, 294 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Нововолинської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою і доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ж.В. Каленюк