Справа № 280/836/21
Суддя: Шиш А. Б.
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 280/836/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2021 року смт. Новомиколаївка

НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого судді Шиш А.Б.

розглянувши в спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

в с т а н о в и в:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати незаконною та скасувати винесену інспектором поліції Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області Вовком А.А. постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 20 січня 2021 року, серії ЕАН № 3687077, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Під час складання постанови інспектор зазначив, що він приїздив з перевіркою до позивача за місцем проживання, як до мисливця, але не застав його вдома. На його питання до чого це, інспектор не відповів, що позивач розцінив як здійснення тиску. У пред`явленому посвідченні інспектора, як посадової особи правоохоронного органу, зазначено, що він отримав посвідчення в Головному управлінні Національної поліції в Запорізькій області. Жодного документу, що він має відношення до Новомиколаївського ВП Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області він не пред`явив, і яким чином він знаходиться на території смт. Новомиколаївка відповіді не було. До постанови інспектор ніяких доказів вчинення ним правопорушення не додав і в постанові не зазначив. При складенні постанови ним було зазначено, що він не згоден з даною постановою і вона буде оскаржена в судовому порядку, що зобов`язувало інспектора скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 254, 256 КУпАП. Вказане позбавило його права на захист, реалізація якого можлива при складенні протоколу про адміністративне правопорушення і розглядом відповідної справи по суті, що дає час для підготовки до захисту. Крім того, відповідачем не було текстуально роз`яснено йому права та обов`язки згідно ст. 268 КпАП України та не було запропоновано надати свої пояснення у письмовій формі, де представилось би можливим написати свої доводи і заперечення щодо відповідної події. За таких обставин притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення п.п. 10 п. 10 ПДР України за ст. 125 КУпАП не є правомірним за відсутності належних і допустимих доказів його вини. Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Ст. 125 КУпАП, згідно якої на нього накладено адміністративне стягнення входить в структуру ч. 2 ст. 276 КУпАП, де справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Тому складення постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 125 КУпАП, уповноваженими на те особами, у тому числі і без складення протоколу про адміністративне правопорушення, на місці вчинення правопорушення є неправомірним і призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у ст. 268 КУпАП, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо. Словосполучення "на місці вчинення правопорушення", яке містяться у ст. 258 Кодексу, та словосполучення "за місцем вчинення правопорушення", вжитого у ст. 276 Кодексу, мають різний правовий зміст. В даному випадку складення постанови щодо накладення адміністративного стягнення на місці зупинки транспортного засобу по вул. Українська в смт. Новомиколаївка є неправомірним з огляду на те, що Новомиколаївське ВП Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області знаходиться по вул. Запорізькій в смт. Новомиколаївка, Пологівський відділ - в м. Пологи, а ГУНП в Запорізькій області - в м. Запоріжжя. Розгляд справи повинен був проводитись не на місці скоєння можливого правопорушення в той же час, а з дотриманням розумного часового інтервалу, з визначенням іншого часу та місця розгляду справи, з обов`язковим дотриманням процесуального права.

2.Ухвалою судді від 02 квітня 2021 року було відкрито провадження по даній справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

3.09 квітня 2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 в якій він просив суд розгляд справи провести в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

4.Ухвалою суду від 24 травня 2021 року в задоволенні вказаного клопотання ОСОБА_1 було відмовлено.

5.Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Запорізькій області надав до суду відзив, в якому вказав, що ОСОБА_1 погодився з оскаржуваною постановою, поставивши свій підпис та оплативши його. Інспектор поліції Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області старший сержант поліції Вовк А.А., який виніс оскаржувану постанову, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення зафіксоване не в автоматичному режимі та виніс рішення у вигляді постанови про накладення адміністративного стягнення. З урахуванням чого інспектор повинен сам доводити правомірність прийнятого ним рішення та є належним відповідачем у даній справі. У відзиві відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

6.Вивчивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

7.Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 3687077 від 20 січня 2021 року, винесеною інспектором Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим сержантом Вовком А.А. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП, у вигляді попередження.

8. ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 20 січня 2021 року, о 12 годині 58 хвилин, в смт. Новомиколаївка, керуючи автомобілем Ланос НОМЕР_1 , здійснив рух заднім ходом на перехресті доріг вул. Українська - вул. Запорізька, чим порушив п. 10. 10 ПДР України.

9. ОСОБА_1 заперечує факт вчинення ним вказаного у оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИВ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

10.Ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до Національної поліції.

11.Відповідно до вимог ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху (в тому числі ст. 125 КУпАП).

12.Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

13.Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом MBС України від 07 листопада 2015 року №1395 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

14.Згідно з п. 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст. 125 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

15.Таким чином вказані позивачем порушення інспектором поліції, які полягають у не складенні протоколу про адміністративне правопорушення, у цій справі свого підтвердження не знайшли.

16.У висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України (далі - НКР) щодо застосування положень ст. 258 КУпАП під час вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 125 КУпАП (далі - Висновок) зазначено, що випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення визначені ст. 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення, відповідно до ст. 276 КУпАП.

17.При цьому словосполучення "на місці вчинення правопорушення", яке містяться у ст. 258 КУпАП та словосполучення "за місцем вчинення правопорушення", вжитого у ст. 276 КУпАП мають різний правовий зміст.

18.Зазначену проблему аналізував Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

19.У п. 2.4 мотивувальної частини цього рішення зазначено, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у ст. ст. 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні ч. 1 ст. 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення "за місцем його вчинення", яке міститься в положенні ч.1 ст. 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

20.У згаданому Висновку НКР дійшла висновку: під час вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП, положення ст. 258 КУпАП не застосовуються; винесення постанов у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, уповноваженими на те особами одразу після складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення є неправомірним.

21.Такий висновок НКР ґрунтувався на тому, що положення ст. 258 КУпАП не розповсюджувалися на ст. 122 КУпАП.

22.Окрім того, проаналізувавши п. 2.3 наведеного вище рішення Конституційного Суду України, суд дійшов висновку, що Конституційний Суд, говорячи про порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у ст.ст. 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП, мав на увазі виключно випадки застосування скороченого провадження у справах, на які не розповсюджуються вимоги ст. 258 КУпАП.

23.Однак, вже після прийняття Конституційним Судом зазначеного рішення, норми КУпАП та, зокрема, ст. 258 зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

24.Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (ст. 125 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

25.Аналогічний правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 522/6111/16-а (№ К/9901/11751/18).

26.Щодо доводів позивача в частині не роз`яснення йому інспектором його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, суд виходив із наступного.

27.Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

28.Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

29.Проте позивачем, в порушення вищевказаних вимог, не доведено, що йому, як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, права роз`яснені не були, тому вказаний факт судом вважається не доведеним.

30.Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

31.Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

32.Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

33.Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

34.Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

35.В порушення вищевказаних норм відповідачем суду докази, підтверджуючі, що позивач за вказаних у оскаржуваній постанові обставин керував автомобілем заднім ходом на перехресті, суду надані не були.

36.Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

37.Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

38.На підставі вищевказаного, враховуючи, що відповідачем у встановленому законом порядку не було доведено факт вчинення позивачем вказаного у оскаржуваній постанові правопорушення, позов підлягає задоволенню.

39.Частиною другою статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

40.Для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог, та закрити провадження у справі за відсутності події адміністративного правопорушення.

ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ

41.Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

42.Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

43.До позовної заяви позивачем додано квитанцію, якою підтверджується сплата судового збору в розмірі 454 гривні 00 копійок, а тому вказана сума підлягає стягненню з бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на користь позивача.

Керуючись ст. 5, 9, 243, 245, 257, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову інспектора Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області Вовка Анатолія Анатолійовичем про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 3687077 від 20 січня 2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП та накладення стягнення, у вигляді попередження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 125 КУпАП закрити за відсутності події адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в розмірі 454 гривні 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення складене 24 травня 2021 року.

Суддя А.Б.Шиш